RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 451/2011
af 6. maj 2011
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9 og artikel 14, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1)
Kommissionen indførte ved forordning (EU) nr. 1042/2010 (2) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold (»de midlertidige foranstaltninger«) på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«).
(2)
Proceduren blev indledt, efter at CEPIFINE, den europæiske sammenslutning af producenter af finpapir (»klageren«), indgav en klage den 4. januar 2010 på vegne af producenter, der tegner sig for størstedelen, i dette tilfælde over 25 %, af den samlede EU-produktion af coated finpapir. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
2. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(3)
Efter fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger (»fremlæggelse af de foreløbige konklusioner«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt.
(4)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen.
(5)
En gruppe af samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter (»den eksporterende producent«) hævdede, at de skulle have været hørt inden indførelsen af de midlertidige foranstaltninger, da en forordning om midlertidig told ifølge denne gruppe er en individuel foranstaltning i henhold til artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (3).
(6)
Med hensyn til ovenstående påstand skal følgende punkter påpeges: Grundforordningen præciserer parternes rettigheder inden for rammerne af antidumpingprocedurerne, og i dette særlige tilfælde fastsætter artikel 7 de proceduremæssige skridt for indførelsen af midlertidige foranstaltninger. Grundforordningens artikel 7 fastsætter bl.a., at de midlertidige foranstaltninger i givet fald kan indføres senest 9 måneder efter indledningen af en sag. Kommissionen udførte i denne procedure sin undersøgelse i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 6 og indførte midlertidige foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 7, og alle de berørte parter, der havde anmodet derom, blev hørt og havde tilstrækkelig adgang til at meddele oplysninger og fremsætte bemærkninger. Domstolen har i flere tilfælde anført, at - selv om … en overholdelse af kontradiktionsprincippet forudsætter, at eksportørerne bliver underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænkes at indføre midlertidig told, kan en manglende iagttagelse af de pågældende rettigheder ikke i sig selv medføre, at forordningen om indførelse af endelig told er behæftet med mangler, når manglen ved den procedure, der har ført til udstedelsen af forordningen om indførelse af den midlertidige told, er blevet afhjulpet under den procedure, der har ført til udstedelsen af forordningen om indførelse af den endelige told (4). I denne sag opfyldte Kommissionen sine forpligtelser om fremlæggelse i henhold til grundforordningen, og retten til en retfærdig høring af den eksporterende producent blev overholdt under den procedure, der førte til vedtagelsen af denne forordning.
(7)
Den midlertidige natur af de foranstaltninger, der blev vedtaget i henhold til grundforordningens artikel 7, afspejles bl.a. i den maksimale periode på seks måneder, i løbet af hvilken de kan indføres, såvel som det forhold, at enhver midlertidig told kun er sikret ved en garanti. Desuden forhindrede Kommissionen ikke på noget tidspunkt nogen af parterne i at fremsætte anmodninger om flere høringer inden udløbet af den frist på 9 måneder, som er fastsat ved lov for indførelsen af midlertidige foranstaltninger, hvis de anså det for nødvendigt at blive hørt yderligere på det tidspunkt.
(8)
Den eksporterende producent anmodede om adgang til de anvendte oplysninger, der stammede fra den eneste virksomhed i Amerikas Forenede Stater (USA), som leverede oplysninger i henhold til bestemmelserne i artikel 2, stk. 7, litra a), i forbindelse med fastsættelsen af normal værdi. Det blev hævdet, at ellers ville denne part være forhindret i at få adgang til den dokumentation, på grundlag af hvilken de midlertidige foranstaltninger var blevet indført, og at dette både var en overtrædelse af denne parts ret til forsvar og i modstrid med princippet om god forvaltningsskik. Den samme part hævdede, at fremlæggelsen af fortrolige oplysninger om bestemte parter kunne gøres tilgængelig for de juridiske repræsentanter for den eksporterende producent. De juridiske repræsentanter ville påtage sig at garantere fortroligheden i forbindelse med virksomhedernes forretningshemmeligheder. Påstanden blev underbygget med henvisning til det amerikanske og canadiske system og til Domstolen i G.J. Dokter m.fl mod Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Disse anmodninger måtte afvises. Den eksporterende producents anmodning handlede om adgang til fortrolige oplysninger om priser, som ovennævnte amerikanske virksomhed havde afgivet. Kommissionen kunne ikke give adgang til disse detaljerede fortrolige forretningsoplysninger. At give adgang til sådanne oplysninger vil være i modstrid med EU-retten, særlig grundforordningens artikel 19, da det ville have ført til uautoriseret fremlæggelse af den amerikanske virksomheds fortrolige og følsomme forretningsoplysninger. Med hensyn til den foreslåede metode til fremlæggelse af en virksomheds forretningshemmeligheder over for juridiske repræsentanter for andre interesserede parter er der ikke fastlagt en sådan procedure i grundforordningen - i modsætning til de amerikanske og canadiske systemer. Den ligger således klart uden for den etablerede EU-lovgivning om antidumpingprocedurer. Under alle omstændigheder er ovennævnte sag i Domstolen ikke nogen støtte for et krav om adgang til fortrolige oplysninger. I dommen henvises der også til nogle iboende begrænsninger i forbindelse med princippet om ret til forsvar.
(10)
Den eksporterende producent anmodede også om adgang til dokumentation vedrørende: Ruller, der anvendes i rotationspresser, og som er fremstillet af EU-producenterne, nærmere oplysninger om en repræsentativ EU-producents retlige status, aktiviteter og økonomiske oplysninger i forbindelse med udvalgte papirfabrikker, nærmere oplysninger i forbindelse med EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger og produktkontrolnumre på de repræsentative EU-producenters varer. Nogle af de ønskede oplysninger lå uden for undersøgelsen, da de vedrørte varer, der ikke var omfattet af EU-producenternes undersøgelse, eller aktivitet, som ikke involverer EU-producenternes fremstilling af coated finpapir. Vedrørende de andre oplysninger, der blev anmodet om, kunne Kommissionen ikke give adgang til dem, da det ville have medført en uautoriseret fremlæggelse af fortrolige forretningshemmeligheder, jf. grundforordningens artikel 19.
(11)
Den eksporterende producent har også anmodet om fremlæggelse af navnene på de virksomheder, som gjorde indsigelse mod undersøgelsen, og som ikke anmodede om fortrolig behandling. En sådan fremlæggelse ville have afsløret navnene og stillingen på de producenter, som har anmodet om fortrolighed; det var derfor ikke muligt at give denne oplysning.
(12)
Fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner var så detaljeret som mulig, uden at der blev fremlagt fortrolige oplysninger, og den var således ikke et brud på den eksporterende producents grundlæggende rettigheder, dennes ret til forsvar eller princippet om god forvaltningsskik.
(13)
Skadesanalysen i denne antidumpingundersøgelse er identisk med den parallelle antisubsidieundersøgelse, idet definitionen af EU-erhvervsgrenen, de repræsentative EU-producenter og undersøgelsesperioden er ens i begge undersøgelser. Bemærkningerne om skadesaspekter i disse procedurer blev således taget i betragtning i begge sager.
2.1. Undersøgelsesperiode
(14)
Der mindes om, at dumping- og skadesundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. januar 2009 til den 31. december 2009 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«) som omhandlet i betragtning 13 i forordningen om midlertidig told. Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2006 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
3. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
3.1. Den pågældende vare
(15)
Som følge af de midlertidige foranstaltninger indsendte den eksporterende producent og klageren yderligere bemærkninger om varedefinitionen. Nogle af bemærkningerne var en gentagelse af bemærkninger, der allerede er blevet behandlet i forordningen om midlertidig told.
(16)
Den eksporterende producent gentog, at der ikke er nogen væsentlig forskel med hensyn til de grundlæggende egenskaber mellem coated finpapir i ark og i ruller, der anvendes i fladtrykspresser (»den pågældende vare«), og ruller, der anvendes i rotationspresser, og at coated finpapir til rotationspresser derfor ikke burde være blevet udelukket fra varedækningen. Denne part anførte også, at Kommissionens konklusion om, at disse varer ikke er indbyrdes udskiftelige, ikke var underbygget.
(17)
Der mindes om, at det blev fastslået i undersøgelsen, at coated finpapir, som anvendes i rotationspresser og i fladtrykspresser, er forskellige varegrupper og ikke er indbyrdes udskiftelige, jf. betragtning 18 og 20 i forordningen om midlertidige told. Den eksporterende producent erkendte også selv, at disse varer ikke helt er indbyrdes udskiftelige.
(18)
Det bør også bemærkes, at der i den betragtede periode ikke blev importeret ruller fra Kina, der anvendes i rotationspresser. Det kan også anses for usandsynligt, at disse varer fremover vil blive importeret, da det økonomisk set ikke er holdbart at indkøbe disse varer så langt væk af de årsager, der er nævnt i betragtning 20 i forordningen om midlertidig told.
(19)
Den eksporterende producent hævdede endvidere, at de kriterier, der er fastlagt i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told, nemlig de tekniske egenskaber i forbindelse med rivefasthed, ikke var egnede til at skelne mellem coated finpapir, der anvendes til rotationspresser, og coated finpapir, der anvendes til fladtrykspresser. Desuden blev det hævdet, at udelukkelsen af ruller til rotationstryk skete på et vilkårligt grundlag, idet det blev anført, at ruller, der anvendes til rotationspresser, fremstillet af EU-producenterne, ikke opfylder kriterierne i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told med hensyn til egenskaber i forbindelse med rivefasthed.
(20)
Den eksporterende producent gjorde også gældende, at Kommissionen ikke opfyldte sin forpligtelse til objektivt at undersøge den dokumentation, som den pågældende eksporterende producent havde forelagt for Kommissionens tjenestegrene inden vedtagelsen af forordningen om midlertidig told, nemlig resultaterne af de undersøgelser, der var blevet udført på producentens eget laboratorium, hvor rivefastheden for ruller til rotationstryk, fremstillet af EU-producenterne, var blevet målt.
(21)
Testresultaterne, som den eksporterende producent havde forelagt, bestod af et resumé af de testresultater, producenten havde opnået i sit eget laboratorium. Det afgørende er, at disse resultater ikke var tilgængelige for efterprøvning og bemærkninger fra andre interesserede parter, herunder EU-erhvervsgrenen, og den eksporterende producent indsendte heller ikke et anvendeligt ikke-fortroligt resumé deraf til trods for gentagne opfordringer.
(22)
Der skal erindres, at på det foreløbige stade konkluderede Kommissionen, at testens objektivitet og troværdighed ikke var tilstrækkelig til at basere konklusioner derpå. Den eksporterende producent fremlagde ikke yderligere detaljerede oplysninger, som kunne bidrage til en yderligere vurdering af testens troværdighed. Da der ikke blev fremlagt en ikke-fortrolig udgave af denne test, kunne de virksomheder, hvis ruller til rotationstryk angiveligt var blevet testet, ikke reagere på testens konklusioner. Kommissionen kunne således ikke objektivt undersøge, om de indsendte testresultater var troværdige og korrekte og kunne anvendes som led i undersøgelsen. På grundlag af de oplysninger, Kommissionen var i besiddelse af, kunne konklusionerne på det foreløbige stade om testens objektivitet og troværdighed ikke tages op til fornyet overvejelse, idet de indsendte fortrolige oplysninger ikke kunne krydstjekkes med andre pålidelige kilder.
(23)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger fremlagde den eksporterende producent resultaterne af endnu en test, der blev udført på dennes vegne af et eksternt laboratorium, og gentog, at coated finpapir til rotationspresser vilkårligt var blevet udelukket fra undersøgelsen. Det fremgik af testrapporterne, at rivefastheden var blevet målt på 25 stikprøver af ruller til rotationstryk, som den eksporterende producent leverede til og identificerede for laboratoriet som stikprøver af papir fremstillet af EU-producenterne. Ifølge denne rapport opfyldte ingen af papirprøverne begge kriterier i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told.
(24)
Evalueringen af testrapporten viste, at rapporten, der var udarbejdet af det eksterne laboratorium, hovedsagelig vedrørte varer, for hvilke resultaterne var irrelevante, da de fleste undersøgte stikprøver viste sig ikke at være ruller til rotationstryk. For det andet omhandlede testrapporten varer, der ikke var tilstrækkeligt identificerede, da det ikke fremgik med sikkerhed af testrapporten, om det papir, der blev testet, var til rotationspresser eller til fladtrykspresser, idet det beskrevne papirmærke i rapporten fandtes i begge formater. Desuden gav testrapporten ingen sikkerhed for, om de stikprøveudtagne ruller virkelig var dem, der blev testet.
(25)
Som svar på testrapporten udarbejdet af det eksterne laboratorium indsendte klageren resultaterne af den test, der var blevet udført af en af EU-producenterne på de samme stikprøver af ruller til rotationstryk, som angiveligt var blevet testet af det eksterne laboratorium. Den test viste andre resultater. Klageren tilskrev forskellene eventuelt andre afprøvningsbetingelser og dermed en eventuel manglende overholdelse af ISO 3783:2006 standarden, dvs. den standard, i henhold til hvilken rivefastheden, der er nævnt i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told, skal måles.
(26)
Efter fremlæggelse af de endelige konklusioner rejste den eksporterende producent tvivl om Kommissionens objektivitet, idet denne havde afvist testresultatet fra det eksterne laboratorium. Det blev hævdet, at det var en blindtest udført af den uafhængige ekspert og i overensstemmelse med den relevante ISO-standard. Producenten fremlagde en erklæring fra laboratoriets ledelse, der forklarer, hvordan stikprøverne til testen blev indsamlet med henblik på at bevise, at testen var udført uafhængigt, korrekt og på repræsentativ vis.
(27)
For det første rejste Kommissionen aldrig tvivl om objektiviteten for så vidt angår det eksterne laboratoriums testrapport, og i den forbindelse er det irrelevant, at der er tale om en blindtest. På den anden side blev der sået tvivl om de forklaringer, der var afgivet i forbindelse med udvælgelsen af stikprøverne og deres oprindelse, og ikke tvivl om selve testen. Den eksporterende producents argumenter kunne ikke fjerne denne tvivl, da de ikke var velfunderede, og de var uklare på flere områder, f.eks. blev det hævdet, at inddragelsen af andre varer end ruller til rotationstryk skyldtes en administrativ fejl eller skyldtes fejl begået af leverandørerne, da de har afgivet eventuelt forkerte stikprøver.
(28)
Eftersom både kilden og stikprøverne på de angiveligt testede varer ikke fremgik klart, og resultaterne af testen udført af de forskellige parter var modsigende, var det opfattelsen, at den forelagte testrapport fra det eksterne laboratorium, som handler på vegne af den eksporterende producent, ikke entydigt påviste, at rivefasthed ikke var egnet til at skelne mellem coated finpapir til rotationspresser og coated finpapir til fladtrykspresser. Det fremgik ikke af testrapporten, at coated finpapir til rotationspresser vilkårligt var blevet udelukket fra undersøgelsen.
(29)
For så vidt angår relevansen af rivefasthed som et kriterium til at skelne ruller til rotationspresser fra andre, skal det erindres, at der i varedefinitionen skelnes mellem to varegrupper bl.a. på grundlag af varernes anvendelsesformål, dvs. hvorvidt varen anvendes til rotationspresser eller til fladtrykspresser, hvilket afhænger bl.a. af kravene i forbindelse med de maskiner, som de anvendes på, som bl.a. afspejles i egenskaber som rivefasthed. Det skal desuden bemærkes, at rivefastheden blot er én af de egenskaber, der anvendes til at skelne mellem coated finpapir til rotationspresser og coated finpapir til fladtrykspresser. Betragtning 16 og 18 i forordningen om midlertidig told indeholder yderligere kriterier, som ikke er blevet anfægtet af den eksporterende producent. Den eksporterende producent hævdede, at fugtighed, jf. betragtning 18 i forordningen om midlertidig told, ikke var en særskilt grundlæggende egenskab, der kan anvendes til at skelne mellem varerne. Der blev i den henseende imidlertid fremsat forskellige påstande af andre parter i løbet af undersøgelsen. Under alle omstændigheder blev det konstateret, at stivhed og rivefasthed er de mest relevante faktorer.
(30)
I sit svar erkendte klageren, at der kan være ruller, som ikke helt opfylder samtlige kriterier for rivefasthed i forordningen om midlertidig told, og som kan anvendes til rotationspresser. Klageren fastholdt dog, at rivefasthed er den eneste test, der med sikkerhed kan afgøre, om en rulle er egnet til rotationspresser, dvs. hvis en rulle opfylder kriterierne til rivefasthed i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told, er det med sikkerhed en rulle til rotationstryk.
(31)
Til støtte for ovenstående påstande vedrørende rivefasthed henviste den eksporterende producent til argumenter, som var blevet fremført af én af de klagende EU-producenter i antidumping- og antisubsidieundersøgelser i USA, og i henhold til hvilke EU-producenten angiveligt erkendte, at ruller til rotationstryk ikke kan skelnes fra andre ud fra en rivefasthedstest eller andre målinger.
(32)
Klageren anfægtede disse udtalelser fra den eksporterende producent og påstod i modsætning til det allerede fremførte, at undersøgelserne i USA viste, at der er en klar opdeling mellem ruller til rotationstryk og coated finpapir.
(33)
For det første skal det bemærkes, at de udtalelser, som den eksporterende producent henviser til, blev fremført i undersøgelser under en anden jurisdiktion og af andre parter end i den nuværende undersøgelse og er dermed ikke relevante. Dernæst konkluderede de amerikanske myndigheder i nævnte undersøgelser, at der var en klar forskel mellem coated finpapir til fladtrykspresser og ruller til rotationspresser. Arkruller blev betragtet som halvfabrikata, mens ruller til rotationspresser ikke blev betragtet som den pågældende vare. De amerikanske myndigheder definerede ikke udtrykkeligt ruller til rotationstryk i deres varedækning. Rivefasthedskriteriet var derfor ikke relevant i definitionen af varedækningen i de nævnte undersøgelser.
(34)
Ud fra ovenstående bemærkninger blev den tekniske egenskab »rivefasthed« bekræftet som en pålidelig egenskab til at beskrive coated finpapir til rotationspresser.
(35)
De fremsatte bemærkninger viste dog også, at der findes ruller til rotationstryk, der kan bruges til rotationspresser, selv om de ikke opfylder samtlige kriterier med hensyn til rivefasthed. Det blev derfor anset for nødvendigt at præcisere definitionen af ruller til rotationspresser yderligere.
(36)
For at anvende endnu et kriterium med henblik på at definere ruller til rotationstryk, der ikke helt opfylder samtlige kriterier for rivefasthed, foreslog klageren, at en rulle, som ikke helt opfylder rivefasthedstesten, men har en kernediameter på under 80 mm, bør betragtes som en rulle til rotationstryk.
(37)
Kinas regering og den eksporterende producent hævdede, at tilføjelsen af kernediameter som et nyt element til varedefinitionen udgjorde en ændring af definitionen af ruller til rotationstryk, og dermed også af den pågældende vare. Det blev også hævdet, at kernediameteren ikke er et egnet kriterium, da der findes ruller til rotationstryk, som er mere end 80 mm i kernediameter, og arkruller, hvis kernediameter er under 80 mm.
(38)
Kommissionen påtog sig at præcisere definitionen af ruller til rotationspresser yderligere og give nærmere oplysninger for klart at kunne skelne endnu mere tydeligt mellem den pågældende vare og andre varer også med henblik på at minimere muligheden for omgåelse af foranstaltningerne. Den dokumentation, der blev indsendt om kernediameterens egnethed som et alternativt kriterium i forbindelse med definitionen, viste imidlertid, at dette kriterium ville føre til den mulige udelukkelse fra foranstaltningerne af den pågældende vare, dvs. arkruller med en kernediameter på under 80 mm. Derfor blev dette kriterium med hensyn til at definere ruller til rotationspresser opgivet.
(39)
Ovenstående foregriber ikke pålideligheden af den metode, ifølge hvilken ruller til rotationspresser, blev udelukket fra undersøgelsen som påstået af en kinesisk gruppe af eksporterende producenter.
(40)
Der blev ikke modtaget yderligere bemærkninger om udelukkelsen af multiplekskarton fra varedækningen i undersøgelsen.
(41)
Ud fra ovenstående bekræftes konklusionerne i betragtning 14 til 26 i forordningen om midlertidig told hermed.
3.2. Samme vare
(42)
Da der ikke indkom bemærkninger til konklusionerne i betragtning 27 i forordningen om midlertidig told, bekræftes de foreløbige konklusioner med hensyn til samme vare hermed.
4. STIKPRØVEUDTAGNING
(43)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger til stikprøveudtagning, bekræftes konklusionerne i betragtning 28 til 30 i forordningen om midlertidig told hermed.
(44)
De fire producenter, der er omtalt i betragtning 29 i forordningen om midlertidig told, og som blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenen som defineret i betragtning 77 i forordningen om midlertidig told, omtales herefter som »repræsentative EU-producenter«.
5. DUMPING
(45)
Kun en samarbejdsvillig kinesisk producent (APP-gruppen, den eksporterende producent) indsendte bemærkninger til dumping som en opfølgning på indførelsen af de midlertidige foranstaltninger.
5.1. Markedsøkonomisk behandling
(46)
APP hævdede med hensyn til kriterium nr. 1, at Kommissionens argumenter udelukkende hvilede på påstanden om, at det var umuligt at kontrollere betalingen. Det blev følgelig hævdet, at de metoder, som den part havde anvendt, var i tråd med internationale regnskabsstandarder (»IAS«).
(47)
Denne påstand måtte afvises. I den forbindelse skal det bemærkes, at undersøgelsen afslørede, at det ikke var muligt at fastslå, om der var udført betalinger i forbindelse med overførslen af virksomhedernes aktier og omkostninger på større input af råvarer. Med hensyn til de anvendte regnskabsmetoder skal det bemærkes, at disse metoder ikke var i overensstemmelse med IAS (udligning og oplysning om nærtstående parter).
(48)
Med hensyn til kriterier nr. 1 og 2 indvendte APP, at Kommissionen rent automatisk havde forkastet en udtalelse fra eksperter fra et velkendt firma inden for regnskabsvæsen med den begrundelse, at den var irrelevant. En sådan forkastelse svarer til en utilstedelig afvisning af en uafhængig vidneforklaring, og APP's ret til en retfærdig behandling var dermed blevet tilsidesat. APP gjorde gældende, at dets regnskabseksperter var af den opfattelse, at Kommissionens analyse af regnskabsprocedurerne og -principperne var mangelfuld, og at nogle af de af Kommissionen påpegede punkter ifølge disse eksperter ikke var væsentlige.
(49)
APP's påstande blev ikke dokumenteret og måtte afvises. I den forbindelse skal det bemærkes, at ovennævnte regnskabseksperter ikke synes at bestride de faktiske kendsgerninger i denne undersøgelse, men forsøgte snarere at forelægge en analyse af nogle af de grundlæggende regnskabsprincipper, især forsigtighedsprincippet, periodiseringsprincippet, princippet om korrekt gengivelse og princippet om væsentlighed. Det skal bemærkes, at disse regnskabseksperter ikke var til stede, da der blev udført en kontrol på stedet af Kommissionen i Kina, i løbet af hvilken Kommissionen fik et førstehåndsindtryk af APP's anvendte praksis, der er relevant i forbindelse med vurderingen af den markedsøkonomiske behandling. Kommissionen har over for parten givet en indgående skriftlig redegørelse for de konstaterede mangler og for, hvordan disse hænger sammen med regnskabsprincipperne IAS. Regnskabsfirmaets fortolkning af disse principper var ikke tilstrækkelig underbygget eller dokumenteret og kunne heller ikke afstemmes med de faktiske foreliggende kendsgerninger. Faktisk bekræftede den eksisterende dokumentation, at ovennævnte regnskabsprincipper ikke var blevet overholdt.
(50)
APP gjorde gældende, at dets grundlæggende rettigheder var blevet overtrådt. Det blev hævdet, at Kommissionen havde pålagt denne part en urimelig bevisbyrde, da den markedsøkonomiske behandling var blevet undersøgt.
(51)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at Kommissionen har underrettet APP fuldt ud om, hvilke oplysninger der ønskes i forbindelse med markedsøkonomisk behandling, og påtog sig på ethvert tidspunkt i proceduren at kontrollere de oplysninger, som parten har afgivet. Det forhold, at de oplysninger, som denne part har afgivet, ikke bekræfter, at regnskabsmetoderne er i overensstemmelse med IAS, betyder ikke, at der er tale om en urimelig bevisbyrde. Markedsøkonomisk behandling er en undtagelse i forhold til den normale ordning for virksomheder, der befinder sig i lande uden markedsøkonomi, og parterne i sådanne tilfælde anmodes blot om at vise, at de har opfyldt bestemmelserne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), og hvor markedsøkonomisk behandling kan afslås, hvis bare ét kriterium ikke er opfyldt. I denne særlige procedure blev det fastslået, at APP ikke kunne godtgøre, at den opfyldte kravene under kriterium nr. 2.
(52)
APP gjorde også gældende, at der var en mangel på objektivitet i vurderingen af markedsøkonomisk behandling. Den indvendte, at afgørelsen om markedsøkonomisk behandling eventuelt var påvirket af Kommissionens kendskab til virkningen af afslaget om markedsøkonomisk behandling på koncernens dumpingmargen.
(53)
Disse påstande var udokumenterede og måtte derfor afvises. Der er ingen tegn på, at afgørelsen om markedsøkonomisk behandling var påvirket af Kommissionens kendskab til virkningen på koncernens dumpingmargen af afslaget på markedsøkonomisk behandling. Analysen vedrørende markedsøkonomisk behandling er en teknisk analyse af, hvorvidt de fem klare kriterier fastsat i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), er opfyldt, og analysen vedrørende markedsøkonomisk behandling, som blev forelagt af Kommissionen, blev udført ud fra kriterierne for markedsøkonomisk behandling uden at tage hensyn til virkningen af resultatet af den analyse på den eksporterende producents eventuelle dumpingmargen. I den forbindelse skal det erindres, at planlægningen af de forskellige segmenter af kontrol på stedet og forskellene i de tidsplaner, der blev fulgt (ansøgninger om markedsøkonomisk behandling, antidumpingspørgeskemaer, oplysninger om referenceland, eksportsalg gennem forretningsmæssigt forbundne EU-parter), sammen med de perioder, inden for hvilke parterne indsendte svar, samt efterfølgende ændringer i deres bemærkninger viser, at Kommissionen ikke var i stand til at fastslå en virkning af afgørelsen om markedsøkonomisk behandling på denne parts eventuelle dumping på tidspunktet for fremlæggelsen af afgørelsen om markedsøkonomisk behandling. Endelig blev APP ved med lige til det sidste at indsende nye oplysninger og erstatte allerede afgivne oplysninger, og således kan det ikke hævdes, at Kommissionen kunne beregne dumpingmargener ud fra de oplysninger, som den ikke besad.
(54)
APP gjorde også gældende, at Kommissionen ikke var nødt til at kontrollere partens svar fuldt ud for at danne sig et detaljeret billede af de oplysninger, der indgik i denne parts besvarelse af antidumpingspørgeskemaet, og at der er mistanke om, at Kommissionen havde alle de oplysninger, der var nødvendige for at beregne dumpingmargenen.
(55)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i denne forbindelse erindres, at Kommissionen kontrollerede alle de oplysninger, som de interesserede parter havde indsendt i henhold til grundforordningens artikel 16 med henblik på at træffe en repræsentativ konklusion. Resultaterne af undersøgelsen hvilede på forhold, der var kontrolleret i en periode på fire måneder, og ikke bare på mistanker eller på anden form for ikke-kontrollerede udtalelser eller påstande.
(56)
APP gjorde gældende, at kriterier med hensyn til markedsøkonomisk behandling skulle ses i lyset af deres formål med hensyn til at sikre, at priserne er resultatet af normale markedskræfter. I den forbindelse bemærkes det, at formålet med kriterierne med hensyn til markedsøkonomisk behandling er klart fastlagt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, og Kommissionen har over for APP anvendt disse klare regler, da den analyserede ansøgningen om markedsøkonomisk behandling.
(57)
APP indvendte også, at vurderingen af markedsøkonomisk behandling havde mangler, idet kontrollen af besvarelsen på antidumpingspørgeskemaet havde resulteret i »troværdige« produktionsomkostninger, mens vurderingen af markedsøkonomisk behandling viste en manglende evne til at fastsætte betalinger for input.
(58)
Denne fortolkning af resultaterne må afvises som værende fejlagtig. Der mindes om, at grundforordningen udtrykkeligt gør tildelingen af markedsøkonomisk behandling og dermed troværdigheden og anvendelsen af en eksporterende producents egne oplysninger om priser og omkostninger med henblik på at fastsætte normal værdi betinget af, at virksomheden kan godtgøre, at den opfylder kravene i artikel 2, stk. 7, litra c). Hvis ovennævnte påstand fremsat af APP accepteres, ville det svare til en omgåelse af resultaterne i forbindelse med vurderingen af markedsøkonomisk behandling og af bestemmelserne i artikel 2, stk. 7, litra c), idet der anvendes andre oplysninger indsamlet til andre formål. Det er ikke i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningen.
(59)
Der skal mindes om, at for APP's vedkommende fremstillede to ud af de fire forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter kun multiplekskarton. Under hensyntagen til det forhold, at multiplekskarton er udelukket fra varedækningen, jf. betragtning 40 og 41, konkluderes det, at resultaterne i forbindelse med markedsøkonomisk behandling for de to forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, som kun fremstiller multiplekskarton inden for APP-gruppen, ikke er relevante i forbindelse med denne procedure.
(60)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende markedsøkonomisk behandling, bekræftes konklusionerne i betragtning 31 til 51 i forordningen om midlertidig told.
5.2. Individuel behandling
(61)
Da der ikke er fremsat bemærkninger til individuel behandling, bekræftes konklusionerne i betragtning 52 til 55 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.3. Normal værdi
5.3.1. Referenceland
(62)
Ingen af parterne anfægtede valget af USA som referenceland for den endelige fastsættelse.
(63)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende valget af referenceland, bekræftes konklusionerne i betragtning 56 til 63 i forordningen om midlertidig told.
5.3.2. Fastsættelse af den normale værdi
(64)
Der mindes om, at den normale værdi blev beregnet på grundlag af data fra den eneste samarbejdsvillige producent i referencelandet (dvs. USA). Den normale værdi blev således fastsat på grundlag af en amerikansk producents hjemmemarkedssalg af den samme vare fremstillet i USA. I UP fremstillede og solgte denne producent størstedelen af samme vare på det amerikanske marked.
(65)
APP indvendte, at Kommissionen ikke fremlagde de nødvendige oplysninger om den normale værdi i referencelandet, f.eks. varernes sammenlignelighed, repræsentativitet, omkostningsstruktur, rimelige sammenligningsmekanismer og justeringer.
(66)
Disse påstande måtte afvises. I den forbindelse skal det bemærkes, jf. betragtning 9, at Kommissionen afgav alle de nødvendige oplysninger til denne part om data, der anvendes til at beregne normal værdi, som kunne frigives uden at overtræde bestemmelserne i grundforordningens artikel 19, dvs. ved at sikre, at fortrolige oplysninger leveret af den eneste amerikanske producent behandles som sådan og ikke fremlægges over for andre parter. Oplysningerne, som blev givet til den eksporterende producent, var relevante og gav den mulighed for at forstå den anvendte metode i tråd med bestemmelserne i grundforordningens artikel 2.
(67)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 64-67 i forordningen om midlertidig told.
5.4. Eksportpris
(68)
APP indvendte, at eksportsalget i en af de virksomheder, der samarbejder i forbindelse med undersøgelsen, ikke skulle have været udelukket fra beregningen af dumpingmargenen, heller ikke selv om der ikke findes tilsvarende varer. Det blev også hævdet, at denne virksomheds eksportmængder ikke var små, men omfattende.
(69)
Med hensyn til disse påstande bemærkes det, at salgsværdien i forbindelse med de pågældende transaktioner blev taget i betragtning i forbindelse med fastsættelsen af eksportprisen, men der kunne ikke fastsættes en normal værdi for disse transaktioner, da der ikke fandtes en sammenlignelig varetype i referencelandet, og dermed kunne der ikke foretages sammenligninger. Hvad angår eksportmængderne fra denne virksomhed, skal det bemærkes, at de kun udgjorde en mindre del af APP's samlede eksportsalg, og deres prisniveau var tilsyneladende på linje med APP's generelle priser ved salg til eksport. Endelig skal det påpeges, at størstedelen af eksporttransaktionerne blev anvendt til at fastsætte, hvorvidt eksporten havde fundet sted til dumpingpriser, dvs. de transaktioner, der svarede fuldt ud til den normale værdi i referencelandet. Således måtte påstande fra APP med hensyn til eksportpris afvises, da de ikke er af en sådan beskaffenhed, at de kan rejse tvivl om konklusionen vedrørende skadevoldende dumping, eftersom beregningsgrundlaget er klart repræsentativt. Det forhold, at en tilsvarende normal værdi i referencelandet ikke nødvendigvis findes for hver enkelt eksporttransaktion, er indbygget i en sådan konklusion.
(70)
APP gjorde også gældende, at ovennævnte eksportsalg burde være blevet anvendt i beregningen af dumpingmargenen, da den undersøgende myndighed har mulighed for at udpege tilsvarende varetyper, der anvendes til beregningen af normal værdi, tilpasse eksportprisen til den normale værdi eller beregne en normal værdi med henblik på at sammenligne med ovennævnte eksportsalg.
(71)
Disse påstande måtte afvises, da der ikke fandtes varetyper i referencelandet, som var tilstrækkelig identiske med de eksporterede varetyper, til at forskellene kunne dækkes ved en tilpasning af forskelle i de fysiske egenskaber. Det var heller ikke muligt at beregne den normale værdi for sådanne varetyper. Det var hverken muligt at indkredse lignende varetyper i andre transaktioner, der var udført til normal værdi, ligesom der heller ikke fandtes noget grundlag for at foretage justeringer eller på anden måde beregne normal værdi ved at anvende antagelser vedrørende salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste.
(72)
APP anmodede om præciseringer med hensyn til den rimelige fortjenstmargen, som anvendes til at beregne eksportprisen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9.
(73)
I den forbindelse skal det bemærkes, at Kommissionen tog det punkt op på ny som følge af nye udviklinger. Det skal erindres, jf. betragtning 71 i forordningen om midlertidig told, at der blev anvendt en rimelig fortjenstmargen, der var meget lavere end målfortjenesten for EU-erhvervsgrenen. Kommissionen tog de tilgængelige oplysninger op på ny og reducerede den fortjenstmargen, der anvendes til beregning af eksportprisen, til en margen, der svarer til den gennemsnitlige vægtede margen indberettet af forretningsmæssigt ikke forbundne EU-importører af den pågældende vare, dvs. 4,5 %.
(74)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 68 til 71 i forordningen om midlertidig told med ovenfor anførte ændringer.
5.5. Sammenligning
(75)
APP hævdede, at de ikke kunne forstå beregningsgrundlaget for visse godtgørelser med hensyn til normal værdi (dvs. de forskellige justeringstyper og deres indvirkning på den normale værdi) og eksportpris (dvs. den anvendte metode og de beregninger, der er udført for at komme frem til forskellige kvotienter).
(76)
Med hensyn til justeringer i forbindelse med den normale værdi, jf. betragtning 9 og 66, afgav Kommissionen alle de relevante oplysninger, som den havde, til APP under hensyntagen til bestemmelserne om fortrolighed i grundforordningen. Desuden kontrollerede Kommissionen hos den samarbejdsvillige part i referencelandet, om der kunne fremlægges yderligere oplysninger om justeringer for at gøre det mere transparent. Efter at have indhentet producentens samtykke i referencelandet blev der givet flere detaljerede oplysninger til APP efter den midlertidige fremlæggelse af oplysninger, som uddybede justeringerne i forbindelse med normal værdi.
(77)
Hvad angår justeringerne i eksportprisen, skal det bemærkes, at APP opnåede fuld fremlæggelse af oplysninger. Dernæst efter APP's anmodning blev der givet præciseringer til APP efter den midlertidige fremlæggelse af oplysninger, som uddybede justeringerne i forbindelse med eksportprisen.
(78)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 72 og 73 i forordningen om midlertidig told.
5.6. Dumpingmargen
(79)
Der blev ikke indsendt relevante kommentarer til dumpingmargenen. I mangel af andre bemærkninger bekræftes konklusionerne i betragtning 74 i forordningen om midlertidig told hermed.
(80)
Under hensyn til den reviderede fortjenstmargen, som er anvendt til beregning af eksportprisen for APP, og ud fra den metode, der er fastsat i betragtning 31 til 73 i forordningen om midlertidig told, udgør de endelige dumpingmargener følgende i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
Eksporterende producent
Dumpingmargen
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
63 %
(81)
Ud fra de forhold, der er anført i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told, blev den landsdækkende endelige dumpingmargen for Kina fastsat ved hjælp af den endelige dumpingmargen for de samarbejdsvillige virksomheder med den højeste individuelle toldsats, dvs. 63 %. I mangel af andre bemærkninger bekræftes konklusionerne i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told hermed.
6. EU-PRODUCENTER
(82)
Kinas regering bemærkede, at en af de repræsentative producenter angiveligt skulle være forretningsmæssigt forbundet med en kinesisk virksomhed og derfor burde udelukkes fra definitionen af EU-erhvervsgrenen. Undersøgelsen viste dog, at de varer, som blev fremstillet af den omtalte kinesiske virksomhed, ikke er den pågældende vare. Derfor har forholdet ingen virkning hverken på skadesanalysen eller på indlemmelsen af denne EU-producent i definitionen af EU-erhvervsgrenen.
(83)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger til EU-produktionen, bekræftes konklusionerne i betragtning 77 til 79 i forordningen om midlertidig told.
7. SKADE
7.1. EU-forbruget
(84)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger til EU-forbruget, bekræftes konklusionerne i betragtning 80 til 82 i forordningen om midlertidig told hermed.
7.2. Importen til Unionen fra Kina
(85)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger til importniveauet til Unionen fra Kina, bekræftes konklusionerne i betragtning 83 til 84 i forordningen om midlertidig told.
7.2.1. Prisunderbud
(86)
For at være sikker på, at dumping- og underbudsberegningerne følger en sammenhængende strategi, og som følge af de årsager, der er fastsat i betragtning 68 til 71, er underbudsberegningen blevet revideret for at udelukke eksportsalget for en virksomhed, der indgår i gruppen af en af de samarbejdsvillige eksporterende producenter.
(87)
På grundlag af de reviderede oplysninger, der er anvendt i forbindelse med beregningen, og også som følge af en mindre rettelse i beregningen blev der foretaget en mindre ændring i kvotienten for prisunderbuddet i betragtning 87. Importen til dumpingpriser underbød EU-producenternes salgspriser med et gennemsnit på 7,6 % i UP.
7.3. EU-erhvervsgrenens og de repræsentative EU-producenters økonomiske situation
7.3.1. Indledende bemærkninger
(88)
En af de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter (APP) hævdede, at skadesanalysen skulle udføres på baggrund af en ordentligt defineret EU-erhvervsgren, der skulle begrænses til de EU-producenter, som støtter klagen og samarbejder i undersøgelsen. Den nævnte producent anfører, at konklusionerne vedrørende væsentlig skade ville være anderledes, hvis visse indikatorer, f.eks. markedsandel, var blevet fastslået på baggrund af en sådan ordentligt defineret EU-erhvervsgren. Kinas regering bemærkede, at skadesanalysen ikke på sammenhængende og omfattende vis analyserede alle skadesfaktorer for klagerne og for EU-erhvervsgrenen som helhed.
(89)
For det første skal det bemærkes, at den nævnte producents erklæringer tilsyneladende har rod i indikatorer beregnet ud fra andre data og oplysninger end dem, der blev fastsat i løbet af undersøgelsen, og som er anført nedenfor og i forordningen om midlertidig told. Disse konklusioner er således faktuelt forkerte og dermed irrelevante.
(90)
For det andet er det Kommissionens praksis at foretage en evaluering af de makroøkonomiske faktorer som udtryk for den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, jf. betragtning 89 i forordningen om midlertidig told. I denne undersøgelse blev EU-erhvervsgrenen defineret som de EU-producenter, der tegner sig for den samlede EU-produktion, jf. betragtning 77 i forordningen om midlertidig told, uanset om producenterne støttede klagen eller samarbejdede som led i undersøgelsen. I betragtning af denne brede definition må den eksporterende producents påstand om, at EU-erhvervsgrenen ikke er blevet ordentligt defineret, afvises.
(91)
De mikroøkonomiske faktorer blev analyseret for de repræsentative EU-producenter, uanset om disse støttede klagen. De repræsentative producenter tegnede sig for 58 % af EU-produktionen. Ingen andre EU-producenter gav sig til kende med påstand om, at Kommissionens konklusioner om de mikroøkonomiske faktorer skulle være urealistiske eller udokumenterede. Der er derfor ingen grund til at rejse tvivl om de resultater, som alene er baseret på oplysninger fra de repræsentative EU-producenter.
(92)
En af de repræsentative EU-producenter indsendte yderligere bemærkninger til samarbejdsniveauet.
(93)
Det blev påstået, at en af de repræsentative EU-producenter kun delvist samarbejdede, da denne angiveligt skulle være forretningsmæssigt forbundet med en anden producent, som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Virksomhederne skulle angiveligt være forretningsmæssigt forbundne som følge af overgangsaftaler indgået i forbindelse med den samarbejdsvillige EU-producents overtagelse af den anden producents segment for coated finpapir. Det blev påstået, at den samarbejdsvillige EU-producent med disse overgangsaftaler kontrollerer nogle af de papirfabrikker, som stadig ejes af den delvist overtagne producent. Til støtte for denne påstand henviste den eksporterende producent til Kommissionens beslutning (5), hvori det på overtagelsestidspunktet blev undersøgt, om transaktionen skulle betragtes som en overtagelse, jf. Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (»EF-fusionsforordningen«) (6).
(94)
Denne påstand er allerede blevet behandlet i betragtning 91 i forordningen om midlertidig told. Der skal mindes om, at det af de omtalte overgangsaftaler ikke fremgik, at der var en forbindelse mellem virksomhederne ud over et normalt forretningsforhold mellem køber og sælger. Bestemmelserne i overgangsaftalerne har navnlig til formål at administrere salget af coated papir i en overgangsperiode, og ifølge disse bestemmelser har EU-producenten kun funktioner, der kan sidestilles med en salgsagents opgaver, i overgangsperioden. I de konsoliderede reviderede regnskaber og i spørgeskemabesvarelsen har EU-producenten desuden indberettet provision som agent for de pågældende papirfabrikker. Denne EU-producent har ikke erkendt at eje fabrikkerne og har dermed heller ikke erkendt at have omkostninger i den forbindelse.
(95)
I henhold til Kommissionens beslutning ovenfor blev transaktionen mellem virksomhederne betragtet som EU-producentens erhvervelse af en del af den anden virksomheds aktiviteter og ikke som en virksomhedsovertagelse som sådan. I beslutningen anføres det ikke, at virksomhederne skal anses for at være en enhed efter overtagelsen. Der er navnlig ikke tale om et joint venture mellem virksomhederne. Det skal også bemærkes, at det geografiske område, som blev undersøgt i beslutningen, omfatter EØS og ikke Unionen. Det skal endvidere bemærkes, at Kommissionen i beslutningen ikke analyserede forbindelsen mellem de pågældende virksomheder ud fra artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks (7).
(96)
I den henseende er der derfor ingen grund til at tage de foreløbige konklusioner op til fornyet overvejelse, dvs. at de to virksomheder ikke er forretningsmæssigt forbundet, jf. artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks, og at den pågældende EU-producent samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen.
(97)
Den eksporterende producent påstod også, at EU-producenternes tilknyttede virksomheder skulle have udfyldt separate spørgeskemaer, da de er separate retlige enheder. Den eksporterende producent hævdede, at der var tale om forskelsbehandling, da den blev anmodet om at tilvejebringe en særskilt anmodning om markedsøkonomisk behandling for hver enkelt enhed i gruppen.
(98)
Det skal bemærkes, at ved anmodninger om markedsøkonomisk behandling ligger bevisbyrden hos en gruppe af virksomheder med hensyn til at godtgøre, at alle virksomheder i gruppen opfylder kriterierne i forbindelse med markedsøkonomisk behandling, da afgørelsen af, hvorvidt der bør gives tilsagn om markedsøkonomisk behandling, er specifik for denne gruppe. For så vidt angår spørgeskemaerne for EU-producenter, er det formålet at afgøre, om der er tale om væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen (som helhed) i UP. Påstanden om forskelsbehandling tager ikke hensyn til den klare forskel mellem målsætningerne i forbindelse med en skadesundersøgelse og en afgørelse om markedsøkonomisk behandling.
(99)
Under alle omstændigheder blev det for den pågældende EU-producent konkluderet, at det var tilstrækkeligt med en spørgeskemabesvarelse til at få en hensigtsmæssig besvarelse og analyse af skadesaspekterne. Den indsendte besvarelse ville navnlig give en detaljeret oversigt over oplysninger for de enkelte papirfabrikker, og alle nødvendige oplysninger vedrørende samtlige forretningsmæssigt forbundne producenter/sælgere af den samme vare kunne kontrolleres under kontrolbesøgene.
(100)
I et efterfølgende indlæg hævdede den eksporterende producent også, at den samme virksomhed ikke samarbejdede fuldt ud, da den indsendte sin spørgeskemabesvarelse på vegne af en ikke-eksisterende enhed, og at virksomhedens reviderede regnskaber ikke afspejler oplysningerne i spørgeskemabesvarelsen. Konklusionerne i den foregående betragtning er relevante også i den henseende.
(101)
Derfor forbliver konklusionerne i betragtning 88 til 91 uændret.
7.3.2. Data vedrørende EU-erhvervsgrenen (makroøkonomiske indikatorer)
(102)
Kinas regering gjorde gældende, at de makroøkonomiske oplysninger, der er anvendt i forbindelse med analysen, er ufuldstændige og unøjagtige og derfor ikke kan anvendes som positiv dokumentation for væsentlig skade.
(103)
Kontrol på stedet hos den klageren bekræftede, at de oplysninger, der er blevet anvendt til at fastsætte makroøkonomiske indikatorer, er direkte indsamlet hos EU-producenterne, som tegner sig for ca. 98 % af den samlede EU-produktion, og er tilstrækkeligt detaljerede til, at man kan indkredse oplysninger om den pågældende vare. Antagelser og/eller skøn er blevet anvendt på et rimeligt og berettiget grundlag, f.eks. blev arkruller ikke medregnet på grund af deres klart ubetydelige mængder, hvilket fremgik af deres andel af de repræsentative EU-producenters samlede salgsmængde. Påstanden måtte derfor afvises.
(104)
Den eksporterende producent påstod, at EU-producenternes markedsandel også skulle omfatte importen fra Schweiz, da denne import stammer fra en fabrik, som ejes af en af de repræsentative EU-producenter.
(105)
Det geografiske område i antidumpingundersøgelser er Den Europæiske Union. Påstanden måtte derfor afvises.
(106)
Det blev endvidere påstået, at klagerens markedsandel steg markant i løbet af den betragtede periode.
(107)
Markedsandelen er en makroøkonomisk indikator, som undersøges for hele EU-erhvervsgrenen og ikke for de enkelte klagere. Desuden er påstanden vedrørende klagerens markedsandel faktuelt forkert.
(108)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger i denne forbindelse, bekræftes de foreløbige resultater i betragtning 92 til 98 i forordningen om midlertidig told hermed.
7.3.3. Data vedrørende de repræsentative EU-producenter (mikroøkonomiske indikatorer)
(109)
Den eksporterende producent anførte, at skadesanalysen er fejlagtig, da oplysningerne om papirfabrikkerne, som blev erhvervet af den EU-producent, der er omtalt i betragtning 93, ikke var inkluderet i analysen af de mikroøkonomiske indikatorer for årene 2006-2008.
(110)
Som følge af de argumenter, som denne part fremlagde, blev de mikroøkonomiske indikatorer tilpasset for således at opnå en fuldt sammenlignelig tendens over en årrække ved at udelukke oplysningerne om de erhvervede papirfabrikker for alle de undersøgte år.
(111)
Som følge af det ændrede omfang af oplysninger, der var blevet anvendt til analysen af de repræsentative EU-producenters økonomiske situation, jf. foregående betragtning, fastsættes de mikroøkonomiske indikatorer definitivt som følger:
7.3.3.1. De repræsentative EU-producenters gennemsnitlige enhedspriser
(112)
Til trods for en mindre ændring af tallene bekræftes de grundlæggende tendenser og konklusioner i betragtning 99 i forordningen om midlertidig told, i henhold til hvilke priserne på coated finpapir forblev stabile i en årrække.
Tabel 5
EU-producenternes priser
EU-producenternes priser
2006
2007
2008
2009/UP
Gennemsnitspris (EUR/ton)
692
717
691
699
Indeks
100
104
100
101
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
7.3.3.2. Lagerbeholdninger
(113)
Lagrene udgjorde ca. 10 % af produktionsmængden i UP. De repræsentative EU-producenter øgede deres lagre med 10 % i den betragtede periode, særlig mellem 2006 og 2007 og senere mellem 2008 og UP. Dette faldt navnlig sammen med den kraftige stigning i dumpingimporten til lavpris fra Kina.
Tabel 6
Lagerbeholdninger
Lagerbeholdninger
2006
2007
2008
2009/UP
Lagerbeholdninger (ton)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeks
100
107
107
110
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
7.3.3.3. Beskæftigelse, lønninger og produktivitet
Tabel 7
Beskæftigelse
Beskæftigelse
2006
2007
2008
2009/UP
Beskæftigelse - fuldtidsækvivalenter (FTÆ)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeks
100
97
93
80
Arbejdskraftomkostninger (EUR pr. FTÆ)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeks
100
102
105
108
Produktivitet(enhed/ FTÆ)
453
478
486
484
Indeks
100
106
107
107
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(114)
På grund af lukninger af papirfabrikker og konsolidering hos de repræsentative EU-producenter blev antallet af ansatte kraftigt reduceret med 20 % (næsten 1 600 job) i den betragtede periode. Der er opnået effektivitetsgevinster ved at forøge og opretholde et højt output pr. ansat selv i en periode med omfattende afskedigelser. Arbejdskraftomkostningerne steg konstant med en samlet stigning på 8 % i den betragtede periode.
(115)
Konklusionerne i betragtning 102 i forordningen om midlertidig told understøttes således yderligere af de let ændrede tal.
7.3.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast
Tabel 8
Rentabilitet
2006
2007
2008
2009/UP
Rentabilitet
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Ændring (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Likviditet (1000 EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeks
100
81
66
129
Investeringer (1000 EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeks
100
99
84
58
Investeringsafkast
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Ændring (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(116)
Rentabiliteten i den betragtede periode blev korrigeret for at afspejle rentabilitetsniveauet mere nøjagtigt. Imidlertid forbliver den grundlæggende tendens med hensyn til rentabiliteten upåvirket af ændringen. De repræsentative EU-producenter havde tab i årene 2006 til 2008, og den økonomiske situation blev først positiv i 2009, hvor verdensmarkedsprisen på papirmasse, som er den vigtigste råvare, helt usædvanligt faldt betydeligt som følge af den økonomiske afmatning. Faldet i prisen på papirmasse (-19 %) blev anset for et usædvanligt stort fald, som bidrog direkte til den forbedrede økonomiske situation i UP. Det skal bemærkes, at priserne på papirmasse efter udløbet af UP er vendt tilbage til niveauet før UP.
(117)
Hvis der foretages en mindre ændring af tallene, kan konklusionerne i forbindelse med likviditet, investering og investeringsafkast i betragtning 104 og 105 i forordningen om midlertidig told bekræftes hermed.
(118)
Den eksporterende producent påstod, at rentabilitetsstigningen ikke skulle ses som et enkeltstående tilfælde baseret på et usædvanligt fald i råvareomkostningerne, jf. betragtning 107 i forordningen om midlertidig told. Faldet i omkostningerne var til gavn for både de lokale og de kinesiske producenter, ikke blot for klagerne, og ændringen i rentabiliteten var derfor ikke udelukkende baseret på et fald i omkostningerne, men var snarere et resultat af en ændring i klagernes prisadfærd.
(119)
Endvidere påstod den eksporterende producent, at rentabiliteten styres af priserne på coated finpapir og ikke af priserne på papirmasse. Det blev imidlertid konstateret, da priserne på papirmasse faldt drastisk i 2009, at priserne på coated finpapir forblev stabile, og fortjenesten steg som en følge heraf. Derfor er der ingen sammenhæng mellem priserne og rentabiliteten i denne specifikke tidsperiode, eftersom priserne forblev stabile.
(120)
Rentabiliteten er en indikator, der analyseres for de repræsentative EU-producenter og ikke for klageren, som fremført af den pågældende part. Analysen af de indhentede oplysninger viste en direkte forbindelse mellem det usædvanlige fald i papirmassepriserne, den vigtigste råvare, og den øgede rentabilitet, hvorved stabile priser på de færdige varer havde betydning for den forbedrede rentabilitet. Selv om dette sandsynligvis også var tilfældet for andre producenter på markedet, påvirker det dog ikke konklusionen om, at den midlertidige forbedring af rentabiliteten skyldes det usædvanlige fald i råvarepriserne i UP.
7.3.3.5. Evne til at rejse kapital
(121)
Konklusionerne med hensyn til de repræsentative producenters evne til at rejse kapital, jf. betragtning 106 i forordningen om midlertidig told, bekræftes hermed.
7.4. Konklusion vedrørende skade
(122)
En eksporterende producent og Kinas regering hævdede, at der ikke forelå positiv dokumentation for, at de klagende EU-producenter havde lidt væsentlig skade. Tværtimod præsenterede klagerne generelt stabile økonomiske resultater og øgede deres rentabilitet i UP.
(123)
Først og fremmest analyseres EU-erhvervsgrenens situation for de repræsentative EU-producenter og ikke for klagerne, som fremført af parterne.
(124)
For det andet, jf. betragtning 89 og 107, er disse parters konklusioner tilsyneladende truffet på grundlag af indikatorer beregnet ud fra andre data og oplysninger end dem, der blev fastsat i løbet af undersøgelsen, og som er anført nedenfor og i forordningen om midlertidig told. Disse konklusioner er således faktuelt forkerte. Desuden var parternes analyse ikke konsekvent i brugen af de to forskellige datasæt for makro- og mikroøkonomiske indikatorer.
(125)
Det blev desuden hævdet, at forbedringen af rentabiliteten også skulle ses som en følge af erhvervsgrenens bestræbelser på omstrukturering, herunder lavere produktion, færre beskæftigede og øget produktivitet. I dette tilfælde kan de sidstnævnte faktorer ikke anses for at være de eneste skadesindikatorer, men alle skadesindikatorer skal tages i betragtning.
(126)
Grundforordningens artikel 3, stk. 5, opregner de økonomiske faktorer og indekser, der skal evalueres i forbindelse med undersøgelsen af virkningen af dumpingimport på EU-erhvervsgrenen. I artikel 3, stk. 5, anføres det udtrykkeligt, at opregningen af faktorerne ikke er udtømmende, og hverken en eller flere af disse faktorer er nødvendigvis udslagsgivende. Således bør der drages konklusioner gennem analysen af alle faktorer, selv om indikatorerne skal vurderes enkeltvis.
(127)
Generelt påvirker den eksporterende producents og Kinas regerings påstande, som anført ovenfor, ikke den konklusion, der fremkom på det foreløbige stade, og den bekræftes hermed, dvs. at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
(128)
Parterne fremkom også gentagne gange med bemærkninger til den eventuelle trussel om yderligere væsentlig skade på baggrund af de kinesiske producenters enorme kapacitetsopbygning, der fik støtte af statslige politikker og subsidier. Undersøgelsen omfattede væsentlig skade og ikke truslen om yderligere væsentlig skade. Derfor kunne disse bemærkninger ikke påvirke konklusionerne og måtte afvises.
(129)
På dette grundlag bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 107 til 111 i forordningen om midlertidig told hermed.
8. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(130)
Kommissionen modtog en række bemærkninger til de foreløbige konklusioner vedrørende årsagssammenhængen mellem dumping og skade.
8.1. Virkninger af dumpingimporten
(131)
De foreløbige konklusioner om virkningen af dumpingimporten blev anfægtet af flere parter. Hovedargumentet var, at den kinesiske import ikke havde en betydelig virkning på mængde og priser. Det blev gjort gældende, at der ikke var tale om en voldsom stigning i kinesisk import, men snarere om en gradvis stigning i løbet af årene, og derfor var virkningen ret begrænset og burde ikke overdrives af hensyn til afgørelsen af spørgsmålet om skade. Det blev desuden gjort gældende, at de kinesiske priser ikke havde nogen virkning på EU-erhvervsgrenens relativt stabile priser, heller ikke selv om de lå under EU-priserne. En af de samarbejdsvillige eksporterende kinesiske producenter drog Kommissionens konklusioner i tvivl med hensyn til, at de kinesiske priser var med til at trykke priserne. Producenten påpegede, at EU-erhvervsgrenens priser ikke bare steg i 2009, men faktisk fik EU-erhvervsgrenen også en fortjeneste, da de kinesiske priser faldt yderligere.
(132)
Udviklingen i den kinesiske import blev nøje analyseret i betragtning 84 og 114 i forordningen om midlertidig told. Det blev konstateret, at importen næsten tredobledes i den betragtede periode, især i årene fra 2006 til 2007 (+118 %) og fra 2008 til UP (+81 %). Stigningen i mængde kan derfor ikke anses for ubetydelig.
(133)
Med hensyn til priserne underbød den kinesiske import de repræsentative EU-producenters priser med 7,6 %, hvilket anses for at være betydeligt på et marked, hvor pristransparensen er så udtalt. Som anført i betragtning 112 var de repræsentative EU-producenters priser stabile i den betragtede periode med undtagelse af en usædvanlig stigning i 2007, som var det år, hvor den kinesiske eksport ikke steg. I 2009 kunne EU-producenterne holde deres priser på et stabilt niveau, men tabte yderligere markedsandel, og deres rentabilitet var udtryk for en kombination af disse stabile priser og de faldende råvareomkostninger.
(134)
Den eksporterende producent hævdede, at importen af coated finpapir fra Kina ikke har indflydelse på EU-erhvervsgrenens priser, da den ikke er sammenlignelig med coated finpapir, der fremstilles og sælges af de repræsentative EU-producenter, eftersom kun 10 % af de repræsentative EU-producenters salg blev sammenlignet i forbindelse med afgørelsen af spørgsmålet om underbud og ikke-skadevoldende prisniveau. Det skal bemærkes, at disse afgørelser er truffet på baggrund af fuldt sammenlignelige varer, hvis egenskaber alle stemmer overens, og dermed sikres der en retfærdig sammenligning. Coated finpapir fremstillet af kinesiske producenter og EU-producenter er imidlertid generelt sammenlignelige varer, jf. betragtning 42, og konkurrerer derfor direkte med hinanden på EU-markedet.
(135)
Det blev endvidere påstået, at konklusionen, med hensyn til at markedet for coated finpapir er et råvaremarked, der er kendetegnet af en høj grad af transparens, er ukorrekt, da EU-producenterne sælger ca. halvdelen af deres varer direkte til slutbrugerne. I modsætning til denne påstand solgte de repræsentative EU-producenter størstedelen af deres varer gennem forhandlere enten direkte eller indirekte (dvs. varerne sendes direkte til kunden, men ordreafgivelse og fakturering går gennem forhandlerne). Forhandlerne spiller rent faktisk en afgørende rolle både med hensyn til oplagring af varerne, og for så vidt angår pristransparensen over for markedet.
(136)
På dette grundlag bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 113 til 117 i forordningen om midlertidig told hermed.
8.2. Andre faktorers indvirkning
8.2.1. Udviklingen i forbruget på EU-markedet og den økonomiske krise
(137)
En af de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter og Kinas regering hævdede, at faldet i EU-produktionen var en følge af den internationale finanskrise og det drastiske fald i forbruget på EU-markedet, hvilket kunne ses af de negative tendenser i EU-producenternes hjemmemarkedssalg, kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og lagerbeholdninger og skulle ikke tilskrives kinesisk import.
(138)
For at underbygge deres påstand citerede Kinas regering et manifest om konkurrence og beskæftigelse, som papir- og papirmasseindustrien havde udarbejdet i juni 2009 (»manifestet«). Dette dokument omfatter hele papir- og papirmasseindustrien og tjener et overordnet politikformål. Ud fra oplysninger i dette dokument kan der ikke drages særskilte konklusioner om produktion og salg af den pågældende vare. Det er derfor ikke muligt at konkludere, om erklæringerne eller konklusionerne i manifestet finder uindskrænket anvendelse på den pågældende vare. Da undersøgelsen desuden ikke viste, at der var en tæt forbindelse mellem finanskrisen og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, måtte dette argument afvises.
8.2.2. Råvarepriser
(139)
Der fremkom ingen nye argumenter, der medførte, at konklusionerne i betragtning 120 til 122 i forordningen om midlertidig told og betragtning 118 i denne forordning skulle tages op til fornyet overvejelse.
8.2.3. De repræsentative EU-producenters eksportresultater
(140)
Revisionen af den mikroøkonomiske indikator havde en virkning på analysen af de repræsentative EU-producenters eksportresultater, jf. betragtning 110, idet faldet i deres eksportsalg i den betragtede periode var på 16 %. Disse virksomheders eksportsalg til ikke-forretningsmæssigt forbundne parter udgjorde 26 % af deres samlede salg.
(141)
I modsætning til en eksporterende producents påstand blev udviklingen i de repræsentative EU-producenters eksport af den pågældende vare behandlet i betragtning 123 til 124 i forordningen om midlertidig told. Ovennævnte revision påvirker ikke de konklusioner, der blev truffet på det foreløbige stade.
(142)
De fremsatte argumenter og dokumentationen i den forbindelse om virkningen af EU-erhvervsgrenens eksportresultater gav således ikke anledning til en ændring i de konklusioner, der blev truffet på det foreløbige stade.
8.2.4. Import fra andre tredjelande
(143)
De argumenter, der blev fremsat om virkningen af importen fra andre tredjelande, blev allerede behandlet i betragtning 125 til 127 i forordningen om midlertidig told.
8.2.5. Strukturbestemt overkapacitet
(144)
Det blev påstået, at den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, skyldes strukturbestemt overkapacitet. Denne påstand blev allerede analyseret i betragtning 128 i forordningen om midlertidig told.
(145)
Hovedargumentet i den forbindelse er, at EU-erhvervsgrenens bestræbelser på omstrukturering blev afsluttet i 2009 gennem konsolideringen af to store producenter, hvilket medførte en umiddelbar forbedring af EU-erhvervsgrenens situation. Som nævnt i betragtning 93 i forordningen om midlertidig told fandt disse bestræbelser på omstrukturering sted fra 2000 og frem til UP. Den positive virkning af den nævnte konsolidering skulle have været synlig i form af en forbedring af kapacitetsudnyttelsen og som minimum i form af en stabil salgsmængde, men begge disse indikatorer forværredes i UP. På den anden side var det blevet konstateret, at EU-erhvervsgrenens forbedrede rentabilitet i UP primært og direkte skyldtes det usædvanlige kraftige fald i priserne på papirmasse. Derfor opretholdes konklusionerne i betragtning 128 i forordningen om midlertidig told, med hensyn til at erhvervsgrenens bestræbelser på omstrukturering blev undermineret af dumpingimporten.
8.3. Konklusion om årsagssammenhæng
(146)
På baggrund af ovenstående opretholdes de foreløbige konklusioner i betragtning 129 til 132 i forordningen om midlertidig told, med hensyn til at dumpingimporten fra Kina har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6. De foreløbige konklusioner om virkningen af de andre kendte faktorer, som kunne have forvoldt skade for EU-erhvervsgrenen, blev også bekræftet. Disse faktorer synes ikke at være af en sådan beskaffenhed, at de bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
9. UNIONENS INTERESSER
9.1. EU-erhvervsgrenen
(147)
Der blev ikke modtaget yderligere bemærkninger eller oplysninger med hensyn til EU-producenternes, importørernes og forhandlernes interesse. De foreløbige konklusioner i betragtning 134-138 i forordningen om midlertidig told om disse gruppers interesse bekræftes hermed.
9.2. Importører og forhandlere
(148)
Der blev ikke modtaget yderligere bemærkninger eller oplysninger med hensyn til importørernes og forhandlernes interesse. De foreløbige konklusioner i betragtning 139-143 i forordningen om midlertidig told om disse gruppers interesse bekræftes hermed.
9.3. Brugerne
(149)
Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger gav yderligere tre trykkerier og en sammenslutning af europæiske trykkerier og forlag sig til kende. De hævdede, at foranstaltningerne ville få negative virkninger på virksomhederne i de efterfølgende produktionsled, da prisstigninger kan resultere i en udflytning af trykkerisektoren og dermed øget import af tryksager fremstillet i de efterfølgende produktionsled. Påstanden blev støttet af den omstændighed, at i de seneste år er importen af tryksager fra Kina steget voldsomt og tegnede sig tilsyneladende for en betydelig markedsandel af EU-forbruget for alle tryksager.
(150)
Det blev også hævdet, at foranstaltningerne ville føre til forsyningsknaphed på markedet og længere leveringstider for brugerne.
(151)
De fleste af disse påstande var ikke virksomhedsspecifikke og lignede påstande, som allerede var blevet fremsat på det foreløbige stade i undersøgelsen og behandlet i betragtning 146 og 150 i forordningen om midlertidig told. Der mindes om, at samarbejdet mellem trykkerierne var begrænset og ud fra de begrænsede kvantitative oplysninger, der var indkommet, blev det konkluderet, at trykkerierne især er følsomme over for prisstigninger som følge af deres rentabilitetsniveau og den andel, som coated finpapir udgør af deres omkostninger. Imidlertid havde de fleste trykkerier ingen eller meget begrænsede direkte indkøb af kinesisk papir i UP, og mængden af kinesisk papir, der anvendes af trykkerierne, er generelt lav, og derfor vil den direkte indvirkning af tolden være ubetydelig. De fleste trykkerier anførte også, at andelen af leverancer direkte fra tredjelande ville forblive begrænset på grund af trykkeriernes behov for korte leveringstider.
(152)
Med hensyn til påstandene om tryksager fra Kina fremstillet i de efterfølgende produktionsled skal det bemærkes, at importstatistikkerne for tryksager omfatter en lang række varer, som også omfatter tryksager, der ikke er trykt på coated finpapir. Ud fra de foreliggende oplysninger kunne det ikke vurderes, hvilken del af de varer der importeres fra Kina, der trykkes på den pågældende vare, og hvad der trykkes på andre papirtyper. Det fremgår dog af de fremlagte oplysninger, at tryksager med oprindelse i Kina hovedsagelig består af visse kategorier af bøger, børnebøger, kalendere, emballage og lykønskningskort. Varer, der er mere »tidsfølsomme«, f.eks. ugeblade/blade, der udkommer en gang om måneden, og andre former for aviser, importeres i mindre grad fra Kina på grund af transporttiden. Trykning af visse tryksager kan i højere grad udflyttes, men der findes dog samtidig andre varetyper, hvor nærhed og service er afgørende, og de påvirkes derfor ikke af udenlandsk konkurrence. Selv om papir derudover er et vigtigt omkostningselement for trykkerisektoren, er det desuden en arbejdskraftintensiv industri, og arbejdskraftomkostningerne kan derfor være en endnu vigtigere faktor for udflytning. Kort sagt kan det ikke udelukkes, at importen af tryksager på coated finpapir vil stige, men det er ikke muligt at vurdere den eventuelle stigning nøjagtigt, hvilken virkning den måtte få for konkurrenceevnen for producenterne i trykkerisektoren og derigennem, hvilken direkte indvirkning prisstigningerne måtte få for de efterfølgende led i EU-trykkerisektoren.
(153)
Det fremgår endvidere af de fremlagte oplysninger, at trykkerierne lider under strukturbestemt overkapacitet, hvilket fører til en løbende omstrukturering af sektoren. En af drivkræfterne for omstrukturering var også konsolideringen af papirproducenterne i værdikæden. Trykkerisektorens eventuelle vanskeligheder i forbindelse med prisstigninger anses i overvejende grad at være forårsaget af sektorens egen strukturbestemte overkapacitet.
(154)
De interesserede parter, der fremsatte påstanden om en mulig forsyningsknaphed, fremlagde intet overslag herfor. Disse påstande er under alle omstændigheder ikke understøttet af EU-producenternes kapacitetsudnyttelse, som var på 83 % i UP, hvilket betyder, at der er ca. 1 mio. ton i fri kapacitet. På dette grundlag er det usandsynligt, at der vil forekomme forsyningsknaphed.
9.4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(155)
I lyset af ovenstående bekræftes de foreløbige konklusioner om Unionens interesser, dvs. at der ikke er tvingende grunde til ikke at indføre endelige foranstaltninger over for importen af coated finpapir med oprindelse i Kina.
10. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
10.1. Skadestærskel
(156)
En gruppe kinesiske eksporterende producenter anmodede om yderligere oplysninger om metoden til beregning af målfortjenesten på 8 %, der blev anvendt til beregningen af den ikke-skadevoldende pris. Gruppen henviste til klagen, i hvilken den foreslåede målfortjeneste var lavere.
(157)
Klageren anmodede til gengæld om, at målfortjenesten skulle sættes til mindst 10 %, og baserede sine argumenter på en forventet fortjenstmargen, som er blevet anvendt af uafhængige ratingagenturer i deres klassifikationsmetoder, og på den rentabilitet, som en producent, der er aktiv i et andet segment af papirfremstillingen, der ikke er påvirket af importen fra Kina, har opnået.
(158)
Det bør præciseres, at den målfortjeneste, der er anført i klagen, blev undersøgt ud fra spørgeskemabesvarelserne og kontrolbesøgene hos de repræsentative EU-producenter. Nærmere bestemt blev investeringsomkostningerne til maskiner taget i betragtning. Den målfortjeneste, der blev fastsat på dette grundlag, blev anset for at afspejle de høje forudgående investeringsbehov og risici i denne kapitelintensive industri uden dumpingimport eller subsidieret import. Derfor blev en målfortjeneste på 8 % anset for at være det niveau, som industrien kunne opnå uden dumpingimport. Som anført i betragtning 86 og for at være sikker på, at dumping- og underbudsberegningerne fulgte en sammenhængende strategi, og som følge af årsagerne i betragtning 68 til 71 er beregningen af skadestærsklen blevet revideret for at udelukke eksportsalget for en virksomhed inden for gruppen af de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter.
(159)
Med hensyn til alle andre aspekter bekræftes konklusionerne i betragtning 153 til 161 i forordningen om midlertidig told hermed.
10.2. Endelige foranstaltninger
(160)
I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, bør der indføres endelig antidumpingtold på importen af coated finpapir med oprindelse i Kina svarende til enten dumpingmargenen eller skadestærsklen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told. I det foreliggende tilfælde bør toldsatsen derfor fastsættes på samme niveau som den konstaterede skadestærskel.
(161)
Det skal bemærkes, at der samtidig med antidumpingundersøgelsen blev gennemført en antisubsidieundersøgelse vedrørende importen af coated finpapir med oprindelse i Kina. Da ingen vare må pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 1, og artikel 24, stk. 1, andet afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (8) (»antisubsidiegrundforordningen«), blev det anset for nødvendigt at afgøre, om og i hvilket omfang subsidiebeløbene og dumpingmargenerne stammer fra en og samme situation.
(162)
Med hensyn til de subsidieordninger, der udgjorde eksportsubsidier, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a), skyldes den endelige dumpingmargin, der blev fastslået for de to kinesiske eksporterende producenter (dvs. 0,05 %) til dels, at det fandtes udligningsberettigede eksportsubsidier. I forbindelse med andre subsidieordninger og i lyset af reglen om den lavest mulige told, som anvendes i denne sag, og det subsidiebeløb, der blev konstateret i den parallelle antisubsidieundersøgelse, blev det ikke fundet nødvendigt at undersøge, om og i hvilket omfang de samme subsidier udlignes to gange, når der samtidig indføres både antidumping- og udligningstold på den samme importerede vare.
(163)
Hvad angår den endelige landsdækkende dumpingmargen og det landsdækkende subsidieniveau, mindes der om, at de blev fastsat ved hjælp af den endelige dumping- og subsidiemargen for de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter med den højeste individuelle toldsats, dvs. 63 % for den endelige dumpingmargen og 16 % for den endelige subsidiemargen.
(164)
Det skal erindres, at der gælder den samme skadestærskel for både antidumping- og antisubsidieundersøgelserne. I den forbindelse skal det bemærkes, at skadestærsklen er lavere end de endelige dumpingmargener, men højere end de endelige subsidiemargener. Det anses derfor for hensigtsmæssigt at indføre en endelig udligningstold, der svarer til omfanget af de konstaterede endelige subsidiemargener, og derefter pålægge en endelig antidumpingtold op til den relevante skadestærskel.
(165)
Ud fra ovenstående og under hensyntagen til konklusionerne i Rådets forordning (EU) nr. 452/2011 af 6. maj 2011 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (9) og på baggrund af grundforordningens artikel 14, stk. 1, sidste punktum, indføres denne told ikke i det omfang, det er nødvendigt for at opfylde bestemmelsen i dette punktum; den endelige antidumpingtold for Kina og den told, der vil blive indført, fastsættes som følger :
Virksomhed
Subsidiemargen i alt
Heraf eksportsubsidier
Dumpingmargen
Skadesmargen
Endelig udligningsberettiget told
Endelig antidumpingtold
Endelig antidumpingtold, der skal indføres
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Alle andre virksomheder
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. ENDELIG OPKRÆVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD
(166)
På grund af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og omfanget af den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, og under hensyntagen til at der ikke var blevet indført foranstaltninger i den parallelle antisubsidieundersøgelse, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt med et beløb svarende til den midlertidige told.
(167)
En af de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter hævdede, at den endelige opkrævning af den midlertidige told på de satser, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1042/2010, vil være i modstrid med grundforordningens artikel 10, stk. 3, andet punktum. Men som præciseret i denne forordning, særlig artikel 1, stk. 2, er den endelige told, der indføres ved denne forordning, faktisk højere end den midlertidige told, der blev indført. Under disse omstændigheder bør den midlertidige told på de satser, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1042/2010, opkræves endeligt -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af coated finpapir, som er papir eller pap, der er coated på den ene side eller begge sider (undtagen kraftpapir eller kraftpap), i enten ark eller ruller og med en vægt på 70 g/m2 eller derover, dog højst 400 g/m2, og med en glans på mere end 84 (målt i henhold til ISO 2470-1) med oprindelse i Kina, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 og ex 4810 99 90 (Taric-kode 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 og 4810999020).
Den endelige antidumpingtold vedrører ikke ruller, der anvendes i rotationspresser. Ruller, der anvendes i rotationspresser, defineres som ruller, der, når de testes i henhold til ISO-testen ISO-standard 3783:2006 om fastlæggelse af papirets rivefasthed - en metode med accelereret hastighed med anvendelse af IGT-testeren (elektronisk model), giver et resultat på under 30 N/m ved måling i papirets tværsnit og et resultat på under 50 N/m ved måling i løberetningen. Den endelige antidumpingtold vedrører heller ikke multiplekspapir og multiplekskarton.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende:
Virksomhed
Antidumpingtold
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
39,1 %
Alle andre virksomheder
39,1 %
3. Med hensyn til den antidumpingtold, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, vil der ikke blive opkrævet 12 % for Gold East Paper (Jiangsu) Co. og Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., 4 % for Shangdong Chenming Paper Holdings Limited og Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd. og 12 % for alle andre virksomheder, da det tilsvarende beløb opkræves i henhold til forordning (EU) nr. 452/2011.
4. På baggrund af artikel 1, stk. 2 og 3, fastsættes den endelige antidumpingtold på nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer, fremstillet af nedenstående virksomheder, til følgende:
Virksomhed
Antidumpingtold
Taric-tillægskode
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
35,1 %
B013
Alle andre virksomheder
27,1 %
B999
5. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
De beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EU) nr. 1042/2010, opkræves endeligt med et beløb svarende til den midlertidige told, der blev indført i henhold til artikel 1 i nævnte forordning.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. maj 2011.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 451/2011,
annettu 6 päivänä toukokuuta 2011,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan ja 14 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission, jäljempänä ’komissio’, ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
(1)
Komissio otti asetuksella (EU) N:o 1042/2010 (2), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin, jäljempänä ’väliaikaiset toimenpiteet’, Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa.
(2)
Menettely pantiin vireille 4 päivänä tammikuuta 2010, kun eurooppalaisten hienopaperituottajien järjestö CEPIFINE, jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli tehnyt valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 25 prosenttia päällystetyn hienopaperin kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta aineellisesta vahingosta katsottiin riittäväksi menettelyn aloittamiseksi.
2. MYÖHEMPI MENETTELY
(3)
Niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, useat asianomaiset osapuolet ilmoittivat kirjallisesti näkökantansa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.
(4)
Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista.
(5)
Yksi yhteistyössä toimineiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä, jäljempänä ’vientiä harjoittava tuottaja’, väitti, että sitä olisi pitänyt kuulla ennen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoa, koska ryhmän mukaan väliaikaista tullia koskeva asetus on Euroopan unionin perusoikeuskirjan (3), 41 artiklassa tarkoitettu yksittäinen toimenpide.
(6)
Edellä esitetystä väitteestä olisi otettava huomioon jäljempänä esitettävä seikat. Perusasetuksessa määritetään osapuolten oikeudet polkumyyntimenettelyssä, ja eritoten 7 artiklassa säädetään menettelystä, jolla väliaikaiset toimenpiteet otetaan käyttöön. Perusasetuksen 7 artiklassa todetaan muun muassa, että mahdolliset väliaikaiset toimenpiteet voidaan ottaa käyttöön 9 kuukauden kuluessa tapauksen vireillepanosta. Tässä menettelyssä komissio suoritti tutkimuksensa perusasetuksen 6 artiklan mukaisesti ja otti väliaikaiset toimenpiteet käyttöön perusasetuksen 7 artiklan mukaisesti, ja kaikkia kuulemista pyytäneitä asianomaisia osapuolia kuultiin, ja niillä oli riittävät mahdollisuudet toimittaa tietoja ja huomautuksia. Euroopan unionin tuomioistuin on toistuvasti katsonut, että ”vaikka […] puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaate vaatii, että viejille annetaan tietoja niistä tärkeimmistä tosiseikoista ja havainnoista, joiden perusteella väliaikaiset tullit on tarkoitus ottaa käyttöön, pelkästään se, että näitä oikeuksia ei ole kunnioitettu, ei tee lopullisten tullien käyttöön ottamisesta annettua asetusta virheelliseksi, jos viimeksi mainittua asetusta annettaessa on korjattu väliaikaisten tullien käyttöön ottamista koskevaa asetusta annettaessa tapahtunut virhe”. (4) Tässä tapauksessa komissio täytti perusasetuksen mukaiset ilmoittamisvelvollisuutensa, ja vientiä harjoittavan tuottajan oikeutta oikeudenmukaiseen kuulemiseen noudatettiin menettelyssä, jonka päätteeksi tämä asetus hyväksyttiin.
(7)
Perusasetuksen 7 artiklan nojalla hyväksyttyjen toimenpiteiden väliaikainen luonne tulee esiin muun muassa siinä, että ne voidaan ottaa käyttöön enintään kuudeksi kuukaudeksi ja että väliaikaisen tullin kantaminen varmistetaan vain vakuudella. Komissio ei ole myöskään koskaan estänyt mitään osapuolia esittämästä pyyntöjä lisäkuulemisiin ennen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotolle lainsäädännössä säädettyä 9 kuukauden määräaikaa, jos osapuolet ovat katsoneet, että lisäkuulemisiin kyseisessä vaiheessa on ollut tarvetta.
(8)
Vientiä harjoittava tuottaja pyysi käyttöönsä tietoja, jotka saatiin ainoalta Amerikan Yhdysvalloissa, jäljempänä ’Yhdysvallat’, toimivalta yritykseltä, joka toimitti tietoja 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti normaaliarvon vahvistamista varten. Väitteen mukaan osapuolta estettäisiin muutoin saamasta käyttöönsä näyttöä, jonka perusteella väliaikaiset toimenpiteet otettiin käyttöön, mikä rikkoo osapuolen puolustautumisoikeutta ja on vastoin hyvän hallintotavan periaatetta. Sama osapuoli väitti, että tiettyihin osapuoliin liittyviä luottamuksellisia tietoja voitaisiin luovuttaa vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän oikeudellisille edustajille. Oikeudelliset edustajat sitoutuisivat takaamaan yritysten liikesalaisuuksien luottamuksellisuuden. Väitteen tueksi viitattiin Yhdysvaltojen ja Kanadan järjestelmiin sekä Euroopan unionin tuomioistuimen tuomioon asiassa G.J. Dokter and Others vs. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Kyseiset pyynnöt oli hylättävä. Vientiä harjoittavan tuottajan pyyntö koski yhdysvaltalaisen yrityksen toimittamien luottamuksellisten hintatietojen saamista. Komissio ei voi antaa käyttöön tällaisia liiketoimintaa koskevia yksityiskohtaisia ja luottamuksellisia tietoja. Tällaisten tietojen antaminen olisi vastoin unionin lainsäädäntöä ja erityisesti perusasetuksen 19 artiklaa, koska tällöin paljastettaisiin ilman lupaa yhdysvaltalaisen yrityksen rajoitetusti luovutettavia ja arkaluonteisia tietoja. Ehdotetusta menetelmästä, jonka mukaan yrityksen liikesalaisuudet voitaisiin paljastaa muiden asianomaisten oikeudellisille edustajille, voidaan todeta, että perusasetuksessa ei säädetä tällaisesta menettelystä, toisin kuin Yhdysvaltojen ja Kanadan järjestelmissä. Se ei näin ollen selvästikään kuulu polkumyyntimenettelyjä koskeviin vakiintuneisiin EU:n oikeudellisiin puitteisiin. Edellä mainittu tuomioistuimen tuomio ei missään tapauksessa tue väitettä, jonka mukaan luottamuksellisia tietoja olisi paljastettava. Tuomiossa viitataan myös joihinkin puolustautumisoikeutta koskevan periaatteen luontaisiin rajoihin.
(10)
Vientiä harjoittava tuottaja pyysi käyttöönsä myös seuraavia seikkoja koskevaa näyttöä: unionin tuottajien tuottamat rullapainokoneisiin tarkoitetut rullat, yksityiskohtaiset tiedot yhden edustavan unionin tuottajan oikeudellisesta asemasta, tiettyjen paperitehtaiden toiminta ja rahoitustiedot, unionin tuotannonalan tuotantokustannuksiin liittyvät yksityiskohtaiset tiedot sekä edustavien unionin tuottajien tuotteiden tuotevalvontakoodit. Jotkin pyydetyistä tiedoista eivät kuuluneet tutkimuksen piiriin, koska ne liittyivät tuotteisiin, jotka eivät kuulu tutkimuksen piiriin, tai unionin tuottajien toimintaan, johon ei liity päällystetyn hienopaperin tuotantoa. Komissio ei voinut antaa käyttöön muita pyydettyjä tietoja, koska perusasetuksen 19 artiklan mukaisesti tämä olisi ollut luottamuksellisten liikesalaisuuksien luvaton luovuttaminen.
(11)
Vientiä harjoittava tuottaja pyysi myös niiden yritysten nimiä, jotka vastustivat tutkimusta eivätkä pyytäneet luottamuksellista käsittelyä. Näiden tietojen paljastaminen olisi paljastanut luottamuksellista käsittelyä pyytäneiden tuottajien tunnistetiedot ja kannat, minkä vuoksi näitä tietoja ei voitu paljastaa.
(12)
Alustavien päätelmien ilmoittaminen oli niin yksityiskohtaista kuin mahdollista paljastamatta luottamuksellisia tietoja, eikä se näin ollen ollut vientiä harjoittavien tuottajien perusoikeuksien, puolustautumisoikeuksien tai hyvän hallintotavan periaatteen vastaista.
(13)
Tässä polkumyynnin vastaisessa ja rinnakkaisessa tukien vastaisessa tutkimuksessa tehdyt vahinkoanalyysit ovat identtiset, koska unionin tuotannonalan määritelmä, edustavat unionin tuottajat sekä tutkimusajanjakso ovat samat kummassakin tutkimuksessa. Tästä syystä kummassa tahansa menettelyssä esitetyt vahinkoa koskevat huomautukset otettiin huomioon molemmissa menettelyissä.
2.1. Tutkimusajanjakso
(14)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 13 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2009 ja 31 päivän joulukuuta 2009 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttava kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2006 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
3. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
3.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(15)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen vientiä harjoittava tuottaja ja valituksen tekijä toimittivat lisähuomautuksia tuotteen määritelmästä. Osa huomautuksista oli samoja kuin ne, joita oli jo käsitelty väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa.
(16)
Vientiä harjoittava tuottaja toisti, että päällystetyn hienopaperin arkit ja rullat, jotka soveltuvat käyttäväksi arkkipainokoneissa (tarkasteltavana oleva tuote), ja päällystetyn hienopaperin rullat, jotka soveltuvat käytettäväksi rullapainokoneissa, eivät eroa merkittävästi perusominaisuuksiltaan toisistaan ja että sen vuoksi rullapainokoneissa käytettäväksi tarkoitettua päällystettyä hienopaperia ei olisi pitänyt jättää pois tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmästä. Osapuoli väitti myös, että komission päätelmä, jonka mukaan tuotteet eivät ole keskenään vaihdettavissa, on vailla näyttöä.
(17)
On muistettava, että tutkimuksessa kävi ilmi, että rullapainokoneissa käytettävä päällystetty hienopaperi ja arkkipainokoneissa käytettävä päällystetty hienopaperi ovat erilliset tuoteryhmät, jotka eivät ole keskenään vaihdettavissa, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 18 ja 20 kappaleessa todetaan. Vientiä harjoittava tuottaja myönsi itsekin, että tuotteet eivät ole täysin vaihdettavissa keskenään.
(18)
On myös huomattava, että rullapainokoneissa käytettäviä rullia ei tuotu lainkaan Kiinasta tarkastelujaksolla. Voidaan myös pitää epätodennäköisenä, että näitä tuotteita tuotaisiin jatkossakaan, koska niiden hankkiminen pitkän välimatkan päästä ei ole taloudellisesti kannattavaa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 20 kappaleessa mainituista syistä.
(19)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti lisäksi, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa määritellyt kriteerit, eli pintalujuutta koskevat tekniset ominaisuudet, eivät sovellu erottamaan toisistaan rullapainokoneissa käytettävää päällystettyä hienopaperia ja arkkipainokoneissa käytettävää päällystettyä hienopaperia. Väitettiin myös, että rullapainokoneissa käytettävien rullien jättäminen tutkimuksen ulkopuolelle tehtiin mielivaltaisesti, koska unionin tuottajien tuottamat rullapainokoneissa käytettävät rullat eivät täyttäneet väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa esitettyjä kriteereitä pintalujuutta koskevien teknisten ominaisuuksien osalta.
(20)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että komissio ei täyttänyt velvoitettaan ja tutkinut objektiivisesti kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan komission yksiköille ennen väliaikaisten asetuksen hyväksymistä esittämää näyttöä eli tuloksia vientiä harjoittavan tuottajan omassa laboratoriossa tehdystä testistä, jolla mitattiin unionin tuottajien tuottamien rullapainokoneissa käytettävien rullien pintalujuutta.
(21)
Vientiä harjoittavan tuottajan esittämät tutkimustulokset koostuivat sen omassa laboratoriossa tehdyn testin tulosten tiivistelmästä. Mikä tärkeintä, tuloksia ei annettu muiden asianomaisten osapuolten, etusijassa unionin tuotannonalan, tutkittavaksi ja kommentoitavaksi, eikä vientiä harjoittava tuottaja toimittanut tarkoituksenmukaista ei-luottamuksellista yhteenvetoa useista pyynnöistä huolimatta.
(22)
On muistettava, että komissio päätteli alustavassa vaiheessa, että testin objektiivisuus ja luotettavuus eivät olleet riittäviä, jotta sen perusteella olisi voitu tehdä päätelmiä. Vientiä harjoittava tuottaja ei toimittanut tarkempia tietoja, joiden avulla olisi voitu arvioida testin luotettavuutta paremmin. Koska testistä ei toimitettu ei-luottamuksellista versiota, yritykset, joiden rullapainokoneissa käytettäviä rullia väitetysti testattiin, eivät voineet vastata testin päätelmiin. Komissio ei voinut näin ollen objektiivisesti tarkastaa, olivatko toimitetut testitulokset luotettavia ja oikeita ja voitaisiinko niitä hyödyntää tutkimuksessa. Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella alustavassa vaiheessa tehtyjä päätelmiä testin objektiivisuudesta ja luotettavuudesta ei voitu tarkastella uudelleen, koska mikään luotettava taho ei pystynyt tarkastamaan luottamuksellisesti toimitettuja tietoja.
(23)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen vientiä harjoittava tuottaja esitti tulokset toisesta, ulkoisella testauslaboratoriolla teettämästään tutkimuksesta, ja toisti väitteensä, jonka mukaan rullapainokoneissa käytettävät rullat oli mielivaltaisesti jätetty tutkimuksen ulkopuolelle. Testiraportissa todettiin, että pintalujuutta oli mitattu 25 näytteellä rullapainokoneissa käytettävistä rullista, jotka vientiä harjoittava tuottaja oli toimittanut laboratoriolle ja joiden se oli ilmoittanut olevan näytteitä unionin tuottajien tuottamasta paperista. Raportin mukaan mikään testatuista papereista ei täyttänyt väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa esitettyjä molempia kriteereitä.
(24)
Testiraportin tarkastelusta kävi ilmi, että ensinnäkin ulkoisen laboratorion testiraportti liittyi enimmäkseen tuotteisiin, joiden osalta tulokset eivät olleet relevantteja, koska useimmat testatuista näytteistä olivat itse asiassa muita kuin rullapainokoneisiin tarkoitettuja rullia, ja toiseksi testiraportti liittyi tuotteisiin, joita ei ollut riittävästi yksilöity, sillä testiraportin perusteella ei pystytty varmistamaan, oliko testattu paperi tarkoitettu arkkipainoon vai rullapainokoneisiin, koska raportissa kuvattua paperimerkkiä on olemassa molemmissa formaateissa. Testiraportti ei tarjonnut myöskään varmuutta siitä, että ilmoitetut näyterullat olivat itse asiassa niitä, jotka testattiin.
(25)
Valituksen tekijä otti kantaa ulkoisen laboratorion testiraporttiin toimittamalla tulokset testistä, jonka yksi unionin tuottaja suoritti samoilla rullapainokoneisiin tarkoitettujen rullien näytteillä, jotka ulkoinen laboratorio oli väitetysti testannut. Tästä testistä saatiin erilaiset tulokset. Valituksen tekijän mukaan erot johtuivat mahdollisesti erilaisista testausolosuhteista eli mahdollisesta ISO-standardin 3783:2006 vastaisuudesta; kyseessä on standardi, jonka mukaisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa esitetty pintalujuus olisi mitattava.
(26)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen vientiä harjoittava tuottaja kyseenalaisti komission puolueettomuuden, kun se hylkäsi ulkoisen laboratorion testitulokset. Se väitti, että kyseessä oli riippumattoman asiantuntijan tekemä sokkotesti, joka tehtiin asiaa koskevien ISO-standardien mukaisesti. Se toimitti johtajansa valaehtoisen todistuksen, jossa selvitettiin testauksessa käytettyjen näytteiden hankintaprosessia, testauksen riippumattomuuden, oikeellisuuden ja edustavuuden todistamiseksi.
(27)
Ensinnäkin on todettava, että komissio ei missään vaiheessa kyseenalaistanut ulkoisen laboratorion testiraportin puolueettomuutta, ja tältä osin on merkityksetöntä, että testaus tehtiin sokkona. Epäilyksiä esitettiin testattujen näytteiden valintaan ja alkuperään liittyvistä takeista eikä niinkään itse testistä. Vientiä harjoittavan tuottajan väitteet eivät poistaneet näitä epäilyksiä, koska ne olivat puutteellisia ja epäselviä useilta osin, esimerkiksi muiden tuotteiden kuin rullapainokoneissa käytettävien rullien testiin sisällyttämisen väitettiin aiheutuneen hallinnollisista virheistä tai toimittajien virheistä näiden toimittaessa mahdollisesti vääriä näytteitä.
(28)
Koska testattujen tuotteiden alkuperästä eikä näytteistä ollut täyttä selvyyttä ja eri osapuolten testitulokset olivat ristiriitaisia, pääteltiin, että vientiä harjoittavan tuottajan puolesta toimineen ulkoisen laboratorion toimittama testiraportti ei osoittanut yksiselitteisesti, että pintalujuustesti ei sovellu erottamaan toisistaan rullapainokoneissa käytettävää päällystettyä hienopaperia ja arkkipainokoneissa käytettävää päällystettyä hienopaperia. Testiraportti ei näin ollen osoittanut, että rullapainokoneissa käytetty päällystetty hienopaperi oli mielivaltaisesti suljettu pois tutkimuksesta.
(29)
Pintalujuuden soveltuvuudesta rullapainokoneissa käytettävien rullien erotteluperusteena on muistettava, että tuotteen määritelmässä nämä kaksi tuoteryhmää on erotettu toisistaan mm. tuotteen käyttötarkoituksen perusteella eli sillä perusteella, sopiiko tuote käytettäväksi arkkipainossa vai rullapainokoneissa, mitä määrittävät niiden painokoneiden vaatimukset, joissa niitä käytetään, esimerkiksi pintalujuusominaisuudet. On vielä huomattava, että pintalujuus on vain yksi ominaisuuksista, joka erottaa rullapainokoneissa käytettävän päällystetyn hienopaperin arkkipainossa käytetystä päällystetystä hienopaperista; väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 ja 18 kappaleessa esitetään muita kriteereitä, joita kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei ole kiistänyt. Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kosteus, sellaisena kuin se on määriteltynä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 18 kappaleessa, ei ole erillinen perusominaisuus, joka erottaa tuotteita toisistaan. Muut osapuolet esittivät tutkimuksen aikana kuitenkin eriäviä väitteitä tältä osin. Joka tapauksessa havaittiin, että jäykkyys ja pintalujuus ovat merkityksellisimpiä tekijöitä.
(30)
Vastineessaan valituksen tekijä tunnusti, että saattaa olla rullia, jotka eivät täysin täytä kaikkia pintalujuuden kriteereitä, jotka on esitetty väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa, mutta joita voitaisiin silti käyttää rullapainokoneissa. Se kuitenkin pysyi kannassaan, jonka mukaan pintalujuus on ainoa testi, jolla voidaan varmasti tunnistaa, että rulla soveltuu rullapainokoneisiin, eli jos rulla täyttää väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa esitetyt pintalujuuskriteerit, se on varmasti tarkoitettu rullapainokoneeseen.
(31)
Pintalujuutta koskevien väitteidensä tueksi vientiä harjoittava tuottaja viittasi yhden valituksen tekijänä olleen unionin tuottajan esittämiin väitteisiin Yhdysvalloissa tehdyissä tukien ja polkumyynnin vastaisissa tutkimuksissa, joissa unionin tuottaja väitteen mukaan tunnusti, että rullapainokoneissa käytettäviä rullia ei voida erottaa pintalujuustestin tai minkään muun mittauksen perusteella.
(32)
Valituksen tekijä kiisti nämä vientiä harjoittavan tuottajan väitteet ja totesi, että päinvastoin kuin oli väitetty, Yhdysvalloissa tapahtuneesta käsittelystä seuraa, että rullapainokoneissa käytetty paperi voidaan selvästi erottaa päällystetystä hienopaperista.
(33)
Ensinnäkin on huomattava, että vientiä harjoittavan tuottajan tarkoittamat lausunnot esitettiin tutkimuksissa, jotka tehtiin eri lainkäyttöalueella, ja niiden esittäjinä olivat eri osapuolet kuin tässä menettelyssä. Toiseksi Yhdysvaltojen viranomaiset päättelivät kyseisissä tutkimuksissa, että arkkipainoon käytettävän päällystetyn hienopaperin ja rullapainokoneissa käytettävien rullien välillä oli selvä ero. Arkkipainokoneissa käytettäviä rullia pidettiin puolivalmiina tuotteina, kun taas rullapainokoneisiin soveltuvia rullia ei pidetty tarkasteltavana olevana tuotteena. Yhdysvaltojen viranomaiset eivät nimenomaisesti määritelleet rullapainokoneissa käytettäviä rullia tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmässään. Tästä syystä pintalujuutta koskeva kriteeri ei ollut merkityksellinen tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmässä kyseisissä tutkimuksissa.
(34)
Edellä esitettyjen huomautusten perusteella vahvistettiin, että tekninen ominaisuus ”pintalujuus” on luotettava ominaisuus, jolla voidaan kuvata rullapainokoneissa käytettäväksi soveltuvaa päällystettyä hienopaperia.
(35)
Esitetyistä huomautuksista on kuitenkin myös käynyt ilmi, että on olemassa rullia, joita voidaan käyttää rullapainokoneissa, vaikka ne eivät täytäkään täysin kaikkia pintalujuuskriteereitä. Tästä syystä katsottiin, että on tarpeen täsmentää edelleen rullapainokoneissa käytettäväksi soveltuvien rullien määritelmää.
(36)
Jotta saataisiin lisäkriteereitä, joiden perusteella voitaisiin erottaa rullapainokoneisiin tarkoitetut rullat, jotka eivät täytä kaikkia pintalujuuskriteereitä, valituksen tekijä ehdotti, että rullaa, joka ei täysin täytä pintalujuustestiä mutta jonka hylsyn sisämitta on alle 80 mm, olisi pidettävä rullapainokoneeseen tarkoitettuna rullana.
(37)
Kiinan viranomaiset ja vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että hylsyn sisämitan lisääminen uutena tekijänä tuotteen määritelmään tarkoittaa rullapainokoneisiin tarkoitettujen rullien eli tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän tarkistamista. Ne myös väittivät, että hylsyn sisämitta ei ole soveltuva kriteeri, koska on olemassa rullapainokoneisiin tarkoitettuja tullia, joiden hylsyn sisämitta on yli 80 mm, ja arkkipainokoneisiin tarkoitettuja rullia, joiden hylsyn sisämitta on alle 80 mm.
(38)
Komissio pyrki määrittelemään tarkemmin rullapainokoneissa soveltuviksi käytettävät rullat ja selkeyttämään määritelmää, jotta tarkasteltavana oleva tuote ja muut tuotteet olisivat vieläkin selvemmin erotettavissa toisistaan ja jotta toimenpiteiden kiertämismahdollisuus saataisiin minimoitua. Näyttö, joka toimitettiin hylsyn sisämitan soveltuvuudesta määritelmän vaihtoehtoiseksi kriteeriksi, kuitenkin osoitti, että kriteeri saattaisi johtaa siihen, että tarkasteltavana oleva tuote eli rullapainokoneisiin tarkoitetut rullat, joiden hylsyn sisämitta on alle 80 mm, jäisi toimenpiteen ulkopuolelle. Sen vuoksi tämä kriteeri hylättiin rullapainokoneissa soveltuvaksi käytettävien rullien määrittelemiseksi.
(39)
Edellä esitetty ei rajoita sen menetelmän luotettavuutta, jonka mukaisesti rullapainokoneissa käytettävät rullat on suljettu tutkimuksen ulkopuolelle, kuten kiinalainen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä väitti.
(40)
Muita sellaisia huomautuksia ei saatu, jotka olisivat koskeneet monikerroksisen paperin jättämistä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle.
(41)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 14-26 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3.2. Samankaltainen tuote
(42)
Koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27 kappaleessa esitetyistä päätelmistä ei esitetty huomautuksia, samankaltaista tuotetta koskevat alustavat päätelmät voidaan vahvistaa.
4. OTANTA
(43)
Koska otantaa koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 28-30 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
(44)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 29 kappaleessa tarkoitettuihin neljään tuottajaan, joita pidettiin unionin tuotannonalaa edustavina väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 77 kappaleessa määritellyn mukaisesti, viitataan jäljempänä ilmaisulla ’edustavat unionin tuottajat’.
5. POLKUMYYNTI
(45)
Vain yksi kiinalainen yhteistyössä toiminut ryhmä (APP, vientiä harjoittava tuottaja) toimitti huomautuksia polkumyynnistä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen.
5.1. Markkinatalouskohtelu
(46)
APP väitti kriteeristä 1, että komission väitteet nojautuivat yksinomaan siihen, että sen mukaan maksuja oli mahdoton todentaa. Tämän vuoksi väitettiin, että osapuolen käyttämät menetelmät olivat kansainvälisten kirjanpitostandardien, jäljempänä ’IAS-standardit’, mukaisia.
(47)
Tämä oli hylättävä. On huomattava, että tutkimuksessa kävi ilmi, että ei ollut mahdollista vahvistaa yritysten osakkeiden siirtoon ja keskeisten raaka-ainepanosten kustannuksiin liittyvien maksujen esiintymistä. Käytetyistä kirjanpitomenetelmistä on todettava, että menetelmät eivät olleet IAS-standardien mukaisia (kuittaukset ja lähipiiriä koskevat tiedot).
(48)
APP totesi kriteereistä 1 ja 2, että komissio oli jättänyt huomiotta tunnetun kirjanpitokonsulttiyhtiön lausunnon sillä perusteella, että se ei ollut relevantti. Tällainen huomiotta jättäminen tarkoittaa riippumattoman todistajalausunnon hylkäämistä, mikä rikkoo APP:n oikeutta puolueettomaan käsittelyyn. APP väitti, että sen kirjanpitokonsultit pitivät kirjanpitomenettelyjä ja -periaatteita koskevaa komission analyysiä virheellisenä, ja konsulttien mukaan jotkin komission yksilöimistä kohdista eivät olleet olennaisia.
(49)
APP ei esittänyt väitteidensä tueksi mitään näyttöä, ja väitteet oli hylättävä. Tältä osin voidaan todeta, että edellä olevassa kappaleessa mainitut kirjanpitokonsultit eivät vaikuttaneet kiistävän tutkimuksessa vahvistettuja tosiseikkoja vaan pyrkivät pikemminkin analysoimaan joitakin kirjanpidon perusperiaatteita, kuten varovaisuusperiaatetta, suoriteperusteisen kirjanpidon periaatetta, liiketoimien todenmukaisen esittämisen periaatetta ja olennaisuuden periaatetta. Kyseiset konsultit eivät olleet läsnä komission Kiinassa suorittaman tarkastuskäynnin aikana, jolloin komissio sai ensi käden tietoa markkinatalouskohtelun arvioinnin kannalta olennaisista APP:n käytännöistä. Komissio on esittänyt osapuolelle yksityiskohtaisen kirjallisen selvityksen havaituista puutteista ja niiden yhteydestä IAS:n mukaisiin kirjanpitoperiaatteisiin. Kirjanpitoyrityksen esittämä tulkinta näistä periaatteista ei ollut riittävästi perusteltu tai näyttöön tukeutuva eikä se myöskään sopinut yhteen vahvistettujen tosiseikkojen kanssa. Asiakirja-aineistossa oleva näyttö vahvistaa, että edellä mainittuja kirjanpitoperiaatteita ei noudatettu.
(50)
APP esitti, että sen perusoikeuksia on rikottu. Väitteen mukaan komissio asettaa kohtuuttoman todistustaakan osapuolelle tutkiessaan markkinatalouskohtelun myöntämistä.
(51)
Tämä väite oli hylättävä. Komissio on tiedottanut APP:lle yksityiskohtaisesti tiedoista, jotka vaaditaan markkinatalouskohtelun käsittelyyn, ja pyrkinyt menettelyn joka vaiheessa tarkistamaan osapuolen toimittamat tiedot. Se, että osapuolen toimittamat tiedot eivät vahvista sen kirjanpitomenetelmien olevan IAS-standardien mukaiset, ei merkitse kohtuuttoman todistustaakan asettamista. Markkinatalouskohtelu on poikkeusjärjestely, joka myönnetään muussa kuin markkinatalousmaassa sijaitseville yrityksille, ja tällaisissa tapauksissa osapuolia pyydetään yksinkertaisesti osoittamaan, että ne noudattavat perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa annettuja sääntöjä, ja pelkästään se, että yksi kriteeri ei täyty, riittää perusteeksi markkinatalouskohtelun epäämiseen. Tässä menettelyssä tutkimuksessa vahvistettiin, että APP ei kyennyt osoittamaan, että se täytti kriteerin 2 vaatimukset.
(52)
APP väitti myös, että markkinatalouskohtelun arviointi ei ollut objektiivista. Sen mukaan markkinatalouskohtelua koskevaan päätökseen saattoi vaikuttaa komission tieto siitä, miten markkinatalouskohtelun hylkääminen vaikuttaa ryhmän polkumyyntimarginaaliin.
(53)
Nämä väitteet olivat perusteettomia ja ne oli näin ollen hylättävä. Ei ole mitään viitteitä siitä, että markkinatalouskohtelua koskevaan päätökseen olisi vaikuttanut komission tieto siitä, miten markkinatalouskohtelun hylkääminen vaikuttaa ryhmän polkumyyntimarginaaliin. Markkinatalouskohtelun arvioinnissa tehdään tekninen analyysi siitä, täyttyvätkö perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa asetetut viisi selvää kriteeriä, ja komission esittämä markkinatalouskohtelua koskeva analyysi tehtiin näiden kriteereiden perusteella ottamatta huomioon analyysin tuloksen vaikutuksia vientiä harjoittavan tuottajan mahdolliseen polkumyyntimarginaaliin. Tältä osin on muistettava, että paikan päällä tehtyjen tarkastusten eri osien aikatauluttaminen ja erot noudatetuissa aikatauluissa (markkinatalouskohtelun hakulomakkeet, polkumyyntiä koskevat kyselylomakkeet, vertailumaata koskevat tiedot, vientimyynti etuyhteydessä olevien unionin osapuolten kautta) sekä määräajat, joiden kuluessa osapuolet toimittivat vastauksia ja myöhempiä muutoksia huomautuksiinsa, osoittavat, että komissio ei pystynyt vahvistamaan markkinatalouskohtelua koskevan päätöksen vaikutuksia osapuolen mahdolliseen polkumyyntimarginaaliin siinä vaiheessa, kun markkinatalouskohtelua koskevasta päätöksestä ilmoitettiin. Lisäksi APP toimitti varsin myöhäisessä vaiheessa uusia tietoja ja korvasi jo toimitettuja tietoja, joten ei voida katsoa, että komissio olisi kyennyt laskemaan polkumyyntimarginaaleja sellaisten tietojen perusteella, joita sillä ei ollut.
(54)
APP väitti myös, että komission ei tarvinnut tarkistaa täysimääräisesti osapuolen vastauksia saadakseen tarkan kuvan tiedoista, jotka sisältyivät osapuolen vastauksiin polkumyyntiä koskevaan kyselylomakkeeseen, ja että on epäilyjä siitä, että komissiolla oli kaikki tarvittavat tiedot polkumyyntimarginaalin laskemista varten.
(55)
Tämä väite oli hylättävä. Komissio tarkisti perusasetuksen 16 artiklan säännösten mukaisesti kaikki asianomaisten osapuolten toimittamat tiedot voidakseen tehdä edustavia päätelmiä. Tutkimuksen päätelmät perustuivat tarkistettuihin tosiseikkoihin neljän kuukauden mittaisella ajanjaksolla eivätkä pelkkiin epäilyksiin tai mihinkään tarkistamattomiin toteamuksiin tai väitteisiin.
(56)
APP:n mukaan markkinatalouskohtelua koskevia kriteereitä olisi tulkittava ottaen huomioon niiden tavoite varmistaa, että hinnat määräytyvät tavanomaisten markkinavoimien mukaan. Markkinatalouskohtelua koskevien kriteerien tarkoitus on selvästi esitetty perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdassa, ja komissio sovelsi näitä selvästi esitettyjä sääntöjä analysoidessaan APP:n markkinatalouskohtelupyyntöä.
(57)
APP väitti vielä, että markkinatalouskohtelun arvioinnissa oli puutteita, koska polkumyyntiä koskevan kyselylomakkeen vastausten tarkistuksessa oli vahvistettu ”luotettavat” tuotantokustannukset, kun taas markkinatalouskohtelun arvioinnissa todetaan kyvyttömyys vahvistaa tuotantopanosten maksuja.
(58)
Tällainen tulkinta havainnoista on hylättävä virheellisenä. On muistettava, että perusasetuksessa nimenomaisesti asetetaan ehdoksi markkinatalouskohtelun myöntämiselle ja näin ollen vientiä harjoittavan tuottajan omien hinta- ja kustannustietojen luotettavuudelle ja käytölle normaaliarvon vahvistamista varten, että yritys onnistuu osoittamaan, että se täyttää 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa esitetyt vaatimukset. Jos APP:n edellä esitetty väite hyväksyttäisiin, tällä tavoin sivuutettaisiin markkinatalouskohtelua koskevan arvioinnin tulokset ja 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan säännökset käyttämällä muun tyyppistä tietoa, joka on kerätty eri tarkoitukseen. Tämä ei ole perusasetuksen säännösten mukaista.
(59)
On muistettava, että APP:n osalta kahden neljästä etuyhteydessä olevasta vientiä harjoittavasta tuottajasta havaittiin tuottavan ainoastaan monikerroksista kartonkia. Kun otetaan huomioon, että monikerroksinen kartonki ei kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään (ks. 40 ja 41 kappale), voidaan päätellä, että markkinatalouskohtelua koskevat havainnot niiden kahden APP-ryhmään kuuluvan kahden etuyhteydessä olevan vientiä harjoittavan tuottajan osalta, jotka tuottavat pelkästään monikerroksista kartonkia, eivät ole relevantteja tämän menettelyn kannalta.
(60)
Koska markkinatalouskohtelusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 31-51 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.2. Yksilöllinen kohtelu
(61)
Koska yksilöllisestä kohtelusta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 52-55 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3. Normaaliarvo
5.3.1 Vertailumaa
(62)
Yksikään osapuoli ei kyseenalaistanut Yhdysvaltojen valintaa vertailumaaksi lopullista määrittämistä varten.
(63)
Koska vertailumaan valinnasta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 56-63 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5.3.2 Normaaliarvon määrittäminen
(64)
Normaaliarvo laskettiin siis vertailumaan (eli Yhdysvaltojen) ainoan yhteistyössä toimineen tuottajan toimittamien tietojen pohjalta. Normaaliarvo vahvistettiin näin ollen Yhdysvalloissa tuotetun samankaltaisen tuotteen yhden yhdysvaltalaisen tuottajan kotimarkkinamyynnin hintojen perusteella. Kyseinen tuottaja tuotti ja myi tutkimusajanjaksolla Yhdysvaltojen markkinoilla valtaosan samankaltaisen tuotteen lajeista.
(65)
APP huomautti, että komissio ei toimittanut tarvittavia tietoja normaaliarvosta vertailumaassa, kuten tietoja tuotteiden vertailukelpoisuudesta, edustavuudesta, kustannusrakenteesta, tasapuolisista vertailumekanismeista ja oikaisuista.
(66)
Nämä väitteet oli hylättävä. Kuten 9 kappaleessa selostetaan, komissio toimitti osapuolelle kaikki sellaiset normaaliarvon laskemiseen käytetyt tiedot, jotka voitiin paljastaa rikkomatta perusasetuksen 19 artiklaa, eli se varmisti, että kaikkia ainoan yhdysvaltalaisen tuottajan luottamuksellisina toimittamia tietoja kohdeltiin sellaisina eikä paljasteta muille osapuolille. Vientiä harjoittavalle tuottajalle toimitetut tiedot olivat merkityksellisiä ja antoivat osapuolelle mahdollisuuden ymmärtää menetelmää, jota käytettiin perusasetuksen 2 artiklan mukaisesti.
(67)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 64-67 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5.4. Vientihinta
(68)
APP väitti, että yhden sen yhteistyössä toimivan yrityksen vientimyyntiä ei olisi pitänyt jättää pois polkumyyntimarginaalia koskevista laskelmista, vaikka sillä ei olekaan vastaavia tuotteita. Se väitti myös, että yrityksen vientimäärät eivät olleet pienet vaan huomattavat.
(69)
Näistä väitteistä on todettava, että kyseisten liiketoimien myyntiarvot otettiin huomioon vientihintoja vahvistettaessa, mutta niille ei voitu vahvistaa normaaliarvoa, koska vertailumaassa ei ollut vastaavia tuotelajeja, minkä vuoksi vertailua ei voitu suorittaa. Tämän yrityksen vientimäärästä voidaan todeta, että se edustaa vain vähäistä osaa APP:n kokonaisvientimyynnistä ja sen hintataso vaikutti olevan APP:n vientimyynnin hintojen tasolla. On vielä tuotava esiin, että suurinta osaa vientiin liittyvistä liiketoimista - eli niitä, jotka vastasivat täysin vertailumaassa vahvistettua normaaliarvoa - käytettiin sen määrittämiseen, tapahtuiko vienti polkumyynnillä vai ei. Näin ollen APP:n väitteet vientihinnasta on hylättävä: niillä ei voida kiistää vahingollista polkumyyntiä koskevia päätelmiä, koska laskelmien perusta on selvästi edustava. Se, että vertailumaassa ei välttämättä esiinny vastaavaa normaaliarvoa jokaisen vientitapahtuman osalta, on luontaista tällaiselle päätelmälle.
(70)
APP huomautti myös, että edellä mainittua vientimyyntiä olisi pitänyt käyttää polkumyyntimarginaalia koskevissa laskelmissa, koska tutkivalla viranomaisella on mahdollisuus yksilöidä normaaliarvoa koskevissa laskelmissa käytettyjä samanlaisia tuotelajeja, mukauttaa vientihintaa normaaliarvoon tai muodostaa laskennallinen normaaliarvo, jota voidaan verrata edellä mainittuun vientimyyntiin.
(71)
Nämä väitteet oli hylättävä, koska vertailumaassa ei ollut mitään tuotelajeja, jotka olisivat muistuttaneet vietyjä tuotelajeja riittävän läheisesti, jotta erot olisi voitu kattaa tekemällä oikaisuja fyysisten ominaisuuksien erojen huomioon ottamiseksi. Tällaisille tuotelajeille ei ollut myöskään mahdollista muodostaa laskennallista normaaliarvoa. Samanlaisia tuotelajeja muissa normaaliarvon mukaisissa liiketoimissa ei myöskään voitu yksilöidä, eikä käytettävissä ollut perustaa, jonka mukaan olisi voitu tehdä oikaisuja tai muodostaa normaaliarvo laskennallisesti käyttäen myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia sekä voittoa koskevia olettamuksia.
(72)
APP pyysi selvityksiä kohtuullisesta voittomarginaalista, jota käytettiin laskennallisen vientihinnan muodostamiseen perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti.
(73)
Tältä osin huomautetaan, että komissio käsitteli tätä kohtaa uudelleen asiassa tapahtuneen kehityksen vuoksi. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 71 kappaleessa selitettiin, laskelmissa käytettiin kohtuullista voittoprosenttia, joka oli paljon alhaisempi kuin unionin tuotannonalan tavoitevoitto. Komissio tarkasteli uudelleen käytettävissä olevia tietoja ja alensi laskennallisen vientihinnan muodostamiseen käytettyä voittomarginaalia niin, että se vastasi painotettua keskimääräistä voittomarginaalia, jonka joukko etuyhteydettömiä unionin tuojia oli ilmoittanut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta, eli 4,5 prosenttia.
(74)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 68-71 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa sellaisina kuin ne ovat muutettuna edellä.
5.5. Vertailu
(75)
APP väitti, että se ei kyennyt ymmärtämään laskentaperustaa, jota oli käytetty oikaisujen tekemiseksi normaaliarvoon (eli oikaisujen tyyppiä ja niiden vaikutusta normaaliarvoon) ja vientihintaan (eli käytettyä menetelmää ja eri suhdelukujen saamiseksi tehtyjä laskelmia).
(76)
Komissio toimitti normaaliarvoa koskevista oikaisuista APP:lle kaikki asianmukaiset tiedot, jotka voitiin toimittaa luottamuksellisuutta koskevien perusasetuksen säännösten mukaisesti (ks. 9 ja 66 kappale). Komissio varmisti vielä vertailumaan yhteistyössä toimivalta osapuolelta, voitiinko oikaisuista paljastaa muita tietoja avoimuuden parantamiseksi. Kun vertailumaan tuottajalta oli saatu suostumus, APP:lle toimitettiin alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen tarkempia tietoja, jotka selvittävät normaaliarvoa koskevia oikaisuja.
(77)
APP sai täydelliset tiedot vientihintoja koskevista oikaisuista. APP:n pyynnöstä sille toimitettiin vielä alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen selvennyksiä, joissa käsiteltiin perusteellisemmin vientihintaa koskevia oikaisuja.
(78)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 72 ja 73 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5.6. Polkumyyntimarginaali
(79)
Polkumyyntimarginaalista ei esitetty mitään asiaankuuluvia huomautuksia. Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 74 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
(80)
Kun otetaan huomioon tarkistettu voittomarginaali, jota käytettiin laskennallisen vientihinnan muodostamiseen APP:lle, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 31-73 kappaleessa esitetyn menetelmän mukaisesti lasketut lopulliset polkumyyntimarginaalit, ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana, ovat seuraavat:
Vientiä harjoittava tuottaja
Polkumyyntimarginaali
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
63 %
(81)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kappaleessa esitettyjen tosiseikkojen perusteella koko maata koskeva lopullinen polkumyyntimarginaali Kiinalle asetettiin käyttäen yhteistyössä toimineille yrityksille vahvistettua korkeinta yksilöllistä polkumyyntimarginaalia, joka oli 63 prosenttia. Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
6. UNIONIN TUOTTAJAT
(82)
Kiinan viranomaiset huomauttivat, että yksi edustavista tuottajista on väitetysti etuyhteydessä kiinalaiseen yritykseen, minkä vuoksi se pitäisi sulkea pois unionin tuotannonalan määritelmästä. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että kyseisen kiinalaisen yrityksen valmistamat tuotteet eivät ole tarkasteltavana olevia tuotteita. Sen vuoksi tällä suhteella ei ole vaikutusta vahinkoanalyysiin eikä kyseisen unionin tuottajan sisällyttämiseen unionin tuotannonalan määritelmään.
(83)
Koska unionin tuotannosta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 77-79 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
7. VAHINKO
7.1. Unionin kulutus
(84)
Koska unionin kulutusta koskevia huomautuksia ei ole tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 80-82 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
7.2. Tuonti Kiinasta unioniin
(85)
Koska Kiinasta unioniin tulevan tuonnin tasoa koskevia huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 83 ja 84 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
7.2.1 Hintojen alittavuus
(86)
Sen varmistamiseksi, että polkumyyntiä sekä hinnan alittavuutta ja viitehinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa noudatettaisiin johdonmukaista lähestymistapaa, ja 68-71 kappaleessa esitetyistä syistä hintojen alittavuutta koskevia laskelmia on tarkistettu jättämällä niistä pois yhden yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan ryhmään kuuluvan yrityksen vientimyynti.
(87)
Laskelmissa käytettyjen muutettujen tietojen ja pienen laskelmiin tehdyn oikaisun vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 87 kappaleessa esitettyä hintojen alittavuuden tasoa tarkistettiin hieman. Polkumyyntituonti alitti unionin tuottajien myyntihinnat keskimäärin 7,6 prosenttia tutkimusajanjaksolla.
7.3. Unionin tuotannonalan ja edustavien unionin tuottajien taloudellinen tilanne
7.3.1 Alustavat huomiot
(88)
Yksi yhteistyössä toimivista vientiä harjoittavista kiinalaisista tuottajista (APP) väitti, että vahinkoanalyysi pitäisi tehdä oikein määritellystä unionin tuotannonalasta; määritelmä olisi rajattava unionin tuottajiin, jotka tukivat valitusta ja toimivat tutkimuksessa yhteistyössä. Mainittu tuottaja ehdotti, että merkittävää vahinkoa koskevat päätelmät olisivat erilaiset, jos jotkin indikaattorit, kuten markkinaosuus, olisi vahvistettu tällaisen ”oikein määritellyn” unionin tuotannonalan tasolla. Kiinan viranomaiset huomauttivat, että vahinkoanalyysissä ei analysoitu kaikkia vahinkoindikaattoreita valituksen tekijöiden ja koko unionin tuotannonalan osalta johdonmukaisesti ja kattavasti.
(89)
Vaikuttaa siltä, että kyseisen tuottajan lausunnon perustuvat indikaattoreihin, jotka on laskettu eri tiedoista kuin niistä, jotka vahvistettiin tutkimuksen aikana ja jotka on esitetty jäljempänä ja väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa. Nämä päätelmät perustuvat virheellisiin seikkoihin, eivätkä ne näin ollen ole relevantteja.
(90)
Komission käytäntönä on arvioida makroekonomiset tekijät koko unionin tuotannonalan tasolla aiheutuneen vahingon perustella, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 89 kappaleessa on selitetty. Tässä tutkimuksessa unionin tuotannonala määriteltiin niiden unionin tuottajien tasolla, jotka vastaavat koko unionin tuotannosta (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 77 kappale) riippumatta siitä, tukivatko tuottajat valitusta tai toimivatko ne yhteistyössä tutkimuksessa. Kun otetaan huomioon tämä laaja määritelmä, vientiä harjoittavien tuottajien väite, jonka mukaan unionin tuotannonalaa ei ole määritelty ”oikein”, on hylättävä.
(91)
Mikroekonomisia tekijöitä analysoidaan edustavien unionin tuottajien tasolla riippumatta siitä, tukivatko ne valitusta vai eivät. Edustavien tuottajien osuus oli 58 prosenttia unionin tuotannosta. Yksikään muista unionin tuottajista ei ilmoittautunut ja väittänyt, että komission päätelmät mikroekonomisista tekijöistä olisivat epäluotettavia tai perusteettomia. Sen vuoksi ei ole mitään syitä kyseenalaistaa päätelmiä, jotka perustuvat vain edustavien unionin tuottajien toimittamiin tietoihin.
(92)
Yhden edustavan unionin tuottajan yhteistyön tasosta esitettiin lisähuomautuksia.
(93)
Väitteen mukaan yksi edustavista unionin tuottajista toimi yhteistyössä vain osittain, koska se oli väitetysti etuyhteydessä toiseen tuottajaan, joka ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa. Yritysten väitettiin olevan etuyhteydessä sellaisten siirtymäkauden sopimusten seurauksena, jotka oli tehty, kun yhteistyössä toimiva unionin tuottaja hankki omistukseensa toisen tuottajan päällystetyn hienopaperin liiketoimintasegmentin. Väitteen mukaan näiden siirtymäkauden sopimusten kautta yhteistyössä toimiva unionin tuottaja valvoo joitakin tehtaista, jotka pysyivät osittain hankitun tuottajan omistuksessa. Väitteensä tueksi vientiä harjoittava tuottaja viittasi komission päätökseen (5), jossa tarkasteltiin hankintahetkellä, olisiko liiketoimea pidettävä hankintana yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 mukaisesti.
(94)
Väitettä on jo käsitelty väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 91 kappaleessa. Myöskään siirtymäkauden sopimukset, joihin viitattiin, eivät osoittaneet yritysten välillä mitään suhdetta, joka olisi ulottunut tavanomaista ostajan ja myyjän liikesuhdetta pidemmälle. Siirtymäkauden sopimusehdoilla pyritään hallinnoimaan päällystetyn paperin myyntiä siirtymäkaudella, ja näiden ehtojen mukaan unionin tuottaja toimii siirtymäkauden ajan ainoastaan myyntiagenttia vastaavasti. Lisäksi unionin tuottajan tarkastetussa konsernitilinpäätöksessä ja kyselylomakkeeseen annetussa vastauksessa ilmoitettiin palkkiotuotot, jotka oli saatu kyseisten paperitehtaiden myyntiagenttina toimimisesta; unionin tuottajalla ei ollut tunnustettua omistajuutta eikä näin ollen kustannuksia näiden tehtaiden suhteen.
(95)
Edellä tarkoitetun komission päätöksen mukaan yritysten välisessä liiketoiminnassa oli kyse siitä, että unionin tuottaja hankki osan toisen yrityksen liiketoiminnasta, eikä kyseessä ole yritysosto. Päätöksessä ei katsota, että yrityksiä olisi pidettävä yhtenä yksikkönä hankinnan jälkeen, eikä yritysten välillä ole yhteisyritystä. Lisäksi on huomattava, että edellä mainitussa päätöksessä tutkittu maantieteellinen laajuus koski ETA-aluetta eikä EU:n aluetta. On myös huomattava, että päätöksessä komissio ei analysoinut kyseisten yritysten välistä suhdetta yhteisön tullikoodeksin soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (6) 143 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
(96)
Näin ollen ei ole mitään perusteita tarkastella uudelleen alustavia päätelmiä, joiden mukaan kyseiset kaksi yritystä eivät ole etuyhteydessä yhteisön tullikoodeksin soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen 143 artiklan mukaisesti ja kyseinen unionin tuottaja toimi tutkimuksessa yhteistyössä täysimääräisesti.
(97)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että unionin tuottajien kaikkien tytäryhtiöiden olisi pitänyt täyttää erillinen kyselylomake, koska ne ovat erillisiä oikeussubjekteja. Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kyseessä oli syrjintä, koska sitä pyydettiin toimittamaan erilliset markkinatalouskohteluhakemukset jokaisesta ryhmän yksiköstä.
(98)
Markkinatalouskohtelua koskevien hakemusten osalta yritysten ryhmillä on todistustaakka osoittaa, että kaikki ryhmän yritykset täyttävät markkinatalouskohtelun myöntämistä koskevat vaatimukset, koska päätös markkinatalouskohtelun myöntämisestä koskee koko ryhmää. Unionin tuottajien kyselylomakkeiden tapauksessa tarkoituksena oli määrittää, aiheutuiko unionin tuotannonalalle (kokonaisuutena) merkittävää vahinkoa tutkimusajanjaksolla. Syrjintäväitteessä jätetään huomiotta selvä ero vahinkotutkimuksen ja markkinatalouskohtelun määrittämisen välillä.
(99)
Kyseisen unionin tuottajan tapauksessa katsottiin joka tapauksessa, että yksi vastaus kyselylomakkeeseen on riittävä merkityksellistä vastausta ja vahinkojen analyysiä varten. Vastauksessa eriteltiin yksityiskohtaisesti tiedot yksittäisten paperitehtaiden tasolla, ja kaikki tarvittavat tiedot, jotka liittyivät etuyhteydessä oleviin samankaltaisen tuotteen tuottajiin/myyjiin, voitiin tarkistaa tarkastuskäynnillä.
(100)
Myöhemmin toimitetuissa huomautuksissa vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että sama yritys ei toiminut täysin yhteistyössä, koska se toimitti kyselylomakevastauksensa sellaisen yksikön puolesta, jota ei ole olemassa, ja että yrityksen tarkastettu tilinpäätös ei osoittanut tietoja, jotka oli toimitettu sen kyselylomakevastauksessa. Edeltävää kappaletta koskevat päätelmät pätevät myös tämän osalta.
(101)
Sen vuoksi 88-91 kappaleessa esitetyt päätelmät säilyvät muuttumattomina.
7.3.2 Unionin tuotannonalaan liittyvät tiedot (makrotaloudelliset indikaattorit)
(102)
Kiinan viranomaiset väittivät, että analyysissä käytetyt makrotaloudelliset tiedot ovat epätäydellisiä ja epätarkkoja, minkä vuoksi niitä ei voida käyttää positiivisena näyttönä merkittävästä vahingosta.
(103)
Valituksen tekijän toimitiloihin tehdyssä tarkastuksessa vahvistettiin, että makrotaloudellisten indikaattoreiden laskemiseen käytetyt tiedot kerätään suoraan unionin tuottajilta, joiden tuotanto kattaa noin 98 prosenttia unionin kokonaistuotannosta, ja ne ovat riittävän yksityiskohtaisia, jotta voidaan yksilöidä tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevat tiedot. Käytetyt olettamukset ja/tai arviot tehtiin kohtuullisin ja oikeutetuin perustein, esimerkiksi arkkipainokoneisiin tarkoitettuja rullia ei otettu huomioon niiden selvästi merkityksettömän määrän vuoksi, mitä osoitti niiden osuus edustavien unionin tuottajien kokonaismyyntimäärästä. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
(104)
Yksi kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä väitti, että unionin tuottajien markkinaosuuteen olisi sisällytettävä myös tuonti Sveitsistä, koska tuonti tapahtui yhden edustavan unionin tuottajan omistamasta tehtaasta.
(105)
Polkumyyntitutkimuksen maantieteellinen soveltamisala on Euroopan unioni. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
(106)
Lisäksi väitettiin, että valituksen tekijöiden markkinaosuus kasvoi merkittävästi tarkastelujaksolla.
(107)
Markkinaosuus on makroindikaattori, jota analysoidaan koko unionin tuotannonalan eikä valituksen tekijöiden tasolla. Lisäksi valituksen tekijöiden markkinaosuutta koskeva väite on virheellinen.
(108)
Koska muita huomautuksia ei tältä osin esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 92-98 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät voidaan vahvistaa.
7.3.3 Edustaviin unionin tuottajiin liittyvät tiedot (mikrotaloudelliset indikaattorit)
(109)
Vientiä harjoittava tuottaja huomautti, että vahinkoanalyysi oli virheellinen, koska unionin tuottajan hankkimia paperitehtaita (ks. 93 kappale) koskevat tiedot eivät sisältyneet mikrotaloudellisten indikaattoreiden analyysiin vuosilta 2006-2008.
(110)
Mainitun osapuolen esittämien väitteiden perusteella mikrotaloudellisia indikaattoreita oikaistiin, jotta saatiin täysin vertailukelpoinen suuntaus vuosien mittaan, jättämällä pois hankittuja tehtaita koskevat tiedot kaikilta tarkasteltavilta vuosilta.
(111)
Edustavien unionin tuottajien taloudellisen tilanteen analysointiin käytettyjen tietojen muuttamisen seurauksena (ks. edellinen kappale) lopulliset mikrotaloudelliset indikaattorit vahvistetaan seuraavasti:
7.3.3.1 Edustavien unionin tuottajien keskimääräiset yksikköhinnat
(112)
Hieman muutetuista luvuista huolimatta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 99 kappaleessa esitetyt perussuuntaukset ja päätelmät, joiden mukaan päällystetyn hienopaperin hinnat pysyttelivät vakaina vuosien mittaan, voidaan vahvistaa.
Taulukko 5
Unionin tuottajien hinnat
Unionin tuottajien hinnat
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Keskihinta (euroa/tonni)
692
717
691
699
Indeksi
100
104
100
101
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
7.3.3.2 Varastot
(113)
Varastojen osuus tuotantomäärästä tutkimusajanjaksolla oli noin 10 prosenttia. Edustavien unionin tuottajien varastot kasvoivat 10 prosenttia tarkastelujaksolla, etenkin vuosien 2006 ja 2007 välillä ja myöhemmin vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välillä. Tämä tapahtui samaan aikaan, kun Kiinasta halvoin hinnoin polkumyynnillä tuleva tuonti lisääntyi jyrkästi.
Taulukko 6
Varastot
Varastot
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Varastot (tonnia)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeksi
100
107
107
110
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
7.3.3.3 Työllisyys, palkat ja tuottavuus
Taulukko 7
Työllisyys
Työllisyys
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Työntekijät (kokoaikaiseksi muutettuna - FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeksi
100
97
93
80
Työvoimakustannukset (euroa/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeksi
100
102
105
108
Tuottavuus (yksikkö/FTE)
453
478
486
484
Indeksi
100
106
107
107
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
(114)
Edustavien unionin tuottajien paperitehtaiden sulkemisen ja yhdistämisen vuoksi työntekijöiden määrä väheni tarkastelujaksolla huomattavasti, 20 prosenttia (lähes 1 600 työpaikkaa). Toimintaa on tehostettu pitämällä yllä ja kasvattamalla tuotosta työntekijää kohti, myös merkittävien irtisanomisten aikana. Työvoimakustannukset kasvoivat vakaasti niin, että tarkastelujaksolla kasvu oli yhteensä 8 prosenttia.
(115)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 102 kappaleessa esitetyt päätelmät saavat näin ollen lisätukea hieman muuttuneista luvuista.
7.3.3.4 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto
Taulukko 8
Kannattavuus
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Kannattavuus
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Muutos (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Kassavirta (tuhatta euroa)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeksi
100
81
66
129
Investoinnit (tuhatta euroa)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeksi
100
99
84
58
Investointien tuotto
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Muutos (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
(116)
Tarkastelujaksolla vallinnutta kannattavuutta oikaistiin niin, että kannattavuustaso tuli täsmällisemmin ilmi. Muutos ei kuitenkaan vaikuttanut kannattavuutta koskevaan perussuuntaukseen. Edustaville unionin tuottajille aiheutui tappioita vuosina 2006-2008, ja taloudellinen tilanne kääntyi positiiviseksi vasta vuonna 2009, jolloin tärkeimmän raaka-aineen, sellun, hinta maailmanmarkkinoilla poikkeuksellisesti laski merkittävästi talouden taantuman vuoksi. Sellun hinnan laskua (- 19 %) pidettiin epänormaalin suurena laskuna, joka vaikutti suoraan rahoitustilanteen paranemiseen tutkimusajanjaksolla. On huomattava, että tutkimusajanjakson jälkeen sellun hinnat ovat palanneet tutkimusajanjaksoa edeltävälle tasolle.
(117)
Lukujen hienoisen muutoksen jälkeen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 104 ja 105 kappaleessa esitetyt päätelmät, jotka koskevat kassavirtaa, investointeja ja investointien tuottoa, voidaan vahvistaa.
(118)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kannattavuuden paranemista ei pitäisi pitää yksittäisenä tapahtumana, joka perustuu raaka-ainekustannusten poikkeukselliseen laskuun, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107 kappaleessa selitetään. Kustannusten lasku hyödytti molempia: sekä kaikkia paikallisia että kiinalaisia tuottajia, eikä pelkästään valituksen tekijöitä, minkä vuoksi kannattavuuden kääntyminen nousuun ei perustunut yksinomaan kustannusten laskuun vaan oli tulosta valituksen tekijöiden muuttuneesta hinnoittelusta.
(119)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti lisäksi, että kannattavuuden taustalla ovat ennemminkin päällystetyn hienopaperin kuin sellun hinnat. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että kun sellun hinnat putosivat jyrkästi vuonna 2009, päällystetyn hienopaperin hinnat pysyivät vakaina ja voitot kasvoivat tämän seurauksena. Kun otetaan huomioon, että hinnat pysyivät vakaina, hintojen ja kannattavuuden välillä ei voida näin ollen havaita korrelaatiota tällä kyseisellä kaudella.
(120)
Kannattavuus on indikaattori, jota analysoidaan edustavien unionin tuottajien tasolla eikä valituksen tekijöiden tasolla, kuten osapuoli esitti. Kerättyjen tietojen analyysi osoitti suoran yhteyden tärkeimmän raaka-aineen, sellun, hintojen poikkeuksellisen laskun ja kasvaneen kannattavuuden välillä, ja tässä lopputuotteiden vakailla hinnoilla itse asiassa oli vaikutusta kannattavuuden paranemiseen. Tämä koski todennäköisesti myös muita tuottajia markkinoilla, mutta se ei vaikuta päätelmään, jonka mukaan tilapäinen kannattavuuden paraneminen johtui raaka-aineiden hinnan poikkeuksellisesta laskusta tutkimusajanjaksolla.
7.3.3.5 Pääoman saatavuus
(121)
Edustavien tuottajien pääomansaantikykyä koskeva päätelmät, jotka esitettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 106 kappaleessa, voidaan vahvistaa.
7.4. Vahinkoa koskevat päätelmät
(122)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja ja Kiinan viranomaiset väittivät, ettei ollut asiaa tukevaa näyttöä, jonka mukaan valituksen tehneille unionin tuottajille olisi aiheutunut merkittävää vahinkoa, vaan valituksen tekijöiden taloudelliset tulokset olivat vakaita ja kannattavuus kasvoi tutkimusajanjaksolla.
(123)
Ensinnäkin unionin tuotannonalan tilannetta analysoidaan edustavien unionin tuottajien tasolla eikä valituksen tekijöiden tasolla, kuten osapuoli esitti.
(124)
Toiseksi, kuten 89 ja 107 kappaleessa jo todettiin, vaikuttaa siltä, että näiden osapuolten päätelmät on tehty indikaattoreista, jotka on laskettu eri tiedoista kuin niistä, jotka vahvistettiin tutkimuksen aikana ja jotka on esitetty edellä ja väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa. Näin ollen nämä päätelmät ovat virheellisiä. Osapuolten analyysissä ei myöskään johdonmukaisesti käytetty kahta eri tietosarjaa makro- ja mikroindikaattoreiden osalta.
(125)
Lisäksi väitettiin, että kannattavuuden paranemista olisi pidettävä tuloksena myös tuotannonalan rakenneuudistuksista, esimerkiksi tuotannon ja työpaikkojen vähentämisestä ja tuottavuuden kasvattamisesta. Tässä tapauksessa viimeksi mainittuja tekijöitä ei voida pitää ainoina vahinkoindikaattoreina, vaan kaikkia vahinkoindikaattoreita olisi tarkasteltava yhdessä.
(126)
Perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa luetellaan taloudelliset tekijät ja indeksit, jotka on arvioitava tutkittaessa polkumyyntituonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan. Kyseisessä 3 artiklan 5 kohdassa nimenomaisesti todetaan, että luettelo ei ole tyhjentävä, eikä yksi tai useampi näistä tekijöistä välttämättä ole ratkaiseva peruste. Vaikka siis indikaattorit onkin arvioitava erikseen, päätelmät olisi tehtävä kaikkien tekijöiden analyysistä.
(127)
Kaiken kaikkiaan edellä esitetyt vientiä harjoittavan tuottajan ja Kiinan viranomaisten väitteet eivät vaikuta alustavassa vaiheessa tehtyihin päätelmiin, joiden mukaan unionin tuotannonalalle aiheutui perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti merkittävää vahinkoa ja jotka voidaan näin ollen vahvistaa.
(128)
Osapuolet kommentoivat myös toistuvasti mahdollista merkittävän lisävahingon vaaraa, kun otetaan huomioon kiinalaisten tuottajien valtava kapasiteetin kasvatus, jota tuetaan valtion politiikalla ja tuilla. Tutkimuksessa käsiteltiin merkittävän vahingon esiintymistä eikä merkittävän lisävahingon vaaraa. Sen vuoksi nämä kommentit eivät vaikuttaneet päätelmiin ja ne oli jätettävä huomiotta.
(129)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107-111 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät voidaan vahvistaa.
8. SYY-YHTEYS
(130)
Komissio sai useita huomautuksia alustavista päätelmistä, jotka koskevat polkumyynnin ja vahingon välistä syy-yhteyttä.
8.1. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(131)
Useat osapuolet kiistivät alustavat päätelmät, jotka koskivat polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia. Keskeinen esitetty väite oli, että kiinalaisella tuonnilla ei ollut merkittävää vaikutusta määrien ja hintojen suhteen. Väitteen mukaan Kiinasta tuleva tuonti ei kasvanut äkillisesti vaan vähitellen vuosien mittaan, minkä vuoksi sen vaikutus oli melko vähäinen, eikä sitä pitäisi liioitella vahingon toteamisen yhteydessä. Lisäksi väitettiin, että Kiinan hinnoilla, vaikka ne olivatkin alle unionin hintojen, ei ollut mitään vaikutusta unionin tuotannonalan suhteellisen vakaisiin hintoihin. Yksi vientiä harjoittavista yhteistyössä toimivista kiinalaisista tuottajista kyseenalaisti komission päätelmän, jonka mukaan Kiinan hinnat estivät hinnankorotukset. Se totesi, että vuonna 2009, jolloin Kiinasta tulevan tuonnin hinnat laskivat edelleen, unionin tuotannonalan hinnat nousivat ja lisäksi mahdollistivat sen, että unionin tuotannonala tuotti voittoa.
(132)
Kiinalaisen tuonnin kehitystä analysoitiin yksityiskohtaisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 84 ja 114 kappaleessa. Siinä vahvistettiin, että tuonti lähes kolminkertaistui tarkastelujaksolla, etenkin vuosina 2006-2007 (+ 118 %) ja vuodesta 2008 tutkimusajanjaksolle (+ 81 %). Määrän kasvua ei näin ollen voida pitää vähäpätöisenä.
(133)
Kiinasta tulevan tuonnin hinnat alittivat edustavien unionin tuottajien hinnat 7,6 prosentilla, jota on pidettävä merkittävänä markkinoilla, joilla hinnat ovat erittäin avoimet. Kuten 112 kappaleessa todettiin, edustavien unionin tuottajien hinnat olivat vakaat tarkastelujaksolla ja kohosivat poikkeuksellisesti vuonna 2007, jolloin Kiinasta tuleva tuonti ei lisääntynyt. Vuonna 2009 unionin tuottajat pystyivät pitämään hintansa vakaina sillä seurauksella, että ne menettivät markkinaosuuttaan ja kannattavuuttaan, jotka ne olivat saavuttaneet vakaiden hintojen ja raaka-ainekustannusten laskun ansiosta.
(134)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että päällystetyn hienopaperin tuonti Kiinasta ei vaikuttanut unionin tuotannonalan hintoihin, koska tuonti ei ole verrattavissa edustavien unionin tuottajien valmistamaan ja myymään päällystettyyn hienopaperiin, koska edustavien unionin tuottajien myynnistä vain 10:tä prosenttia verrattiin määritettäessä hintoja alittavuutta ja vahinkoa aiheuttamatonta hintatasoa. On huomattava, että nämä määritykset tehdään käyttäen täysin vertailukelpoisia tuotteita, joiden kaikki ominaisuudet vastaavat suoraan toisiaan, jotta varmistetaan tasapuolinen vertailu. Kiinalaisten tuottajien tuottama päällystetty hienopaperi ja unionin tuottajien tuottama päällystetty hienopaperi ovat vertailukelpoisia tuotteita, kuten 42 kappaleessa todettiin, ja näin ollen ne ovat suorassa kilpailussa keskenään unionin markkinoilla.
(135)
Lisäksi väitettiin, että päätelmät, joiden mukaan päällystetyn hienopaperin markkinat ovat hyödykemarkkinat, joille on ominaista suuri avoimuus, ovat virheellisiä, koska unionin tuottajat myyvät noin puolet tuotteistaan suoraan loppukäyttäjille. Toisin kuin väitettiin, edustavat unionin tuottajat myivät suurimman osan tuotteistaan kauppiaiden kautta joko suoraan tai välillisesti (sopimusmyynti, jossa tuotteet kuljetetaan suoraan asiakkaalle mutta tilaus ja laskutus hoidetaan kauppiaiden kautta). Kauppiailla onkin keskeinen tehtävä sekä tuotteiden varastoinnissa että avointen hintojen tarjoamisessa markkinoilla.
(136)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113-117 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät voidaan vahvistaa.
8.2. Muiden tekijöiden vaikutus
8.2.1 Kulutuksen kehittyminen unionin markkinoilla ja talouskriisi
(137)
Yksi vientiä harjoittavista yhteistyössä toimivista kiinalaisista tuottajista ja Kiinan viranomaiset väittivät, että unionin tuotannon lasku johtui maailmanlaajuisesta talouskriisistä ja kulutuksen jyrkästä laskusta unionin markkinoilla, mitä unionin tuottajien kotimarkkinamyynnin, kapasiteetin käyttöasteen, työllisyyden ja varastojen negatiiviset suuntaukset todistavat, eikä sen pitäisi katsoa johtuvan Kiinasta tulevasta tuonnista.
(138)
Väitteensä tueksi Kiinan viranomaiset lainasivat paperi- ja selluteollisuuden kesäkuussa 2009 julkaisemaa kilpailukyky- ja työllisyysmanifestia, jäljempänä ’manifesti’. Kyseinen asiakirja kattaa koko paperi- ja selluteollisuuden, ja sillä on yleinen poliittinen tarkoitus. Asiakirjaan sisältyvien tietojen perusteella tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta ja myynnistä ei voitu tehdä erillisiä päätelmiä. Sen vuoksi ei ole mahdollista päätellä, pätevätkö manifestissa esitetyt lausunnot tai päätelmät sellaisenaan tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Koska tutkimuksessa ei myöskään käynyt ilmi, että talouskriisin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä olisi tiivis yhteys, väite oli hylättävä.
8.2.2 Raaka-aineiden hinnat
(139)
Mitään sellaisia uusia väitteitä ei esitetty, joiden perusteella olisi pitänyt tarkastella uudelleen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 120-122 kappaleessa ja tämän asetuksen 118 kappaleessa esitettyjä päätelmiä.
8.2.3 Edustavien unionin tuottajien vientitulos
(140)
Mikrotaloudellisten indikaattoreiden tarkistus (ks. 110 kappale) vaikutti edustavien unionin tuottajien vientituloksen analyysiin siinä määrin, että vientimyynnin laskua tarkastelujaksolla oli 16 prosenttia. Näiden yritysten vientimyynti etuyhteydettömille osapuolille oli 26 prosenttia niiden kokonaismyynnistä.
(141)
Toisin kuin yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, edustavien unionin tuottajien tarkasteltavana olevan tuotteen viennin kehitystä käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 123 ja 124 kappaleessa. Edellä esitetty tarkistus ei vaikuta näihin alustavassa vaiheessa tehtyihin päätelmiin.
(142)
Unionin tuotannonalan vientituloksen vaikutuksesta esitetyt väitteet ja näyttö eivät antaneet aihetta muuttaa alustavassa vaiheessa tehtyjä päätelmiä.
8.2.4 Tuonti muista kolmansista maista
(143)
Muista kolmansista maista tulevan tuonnin vaikutuksia koskevia väitteitä käsiteltiin jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 125-127 kappaleessa.
8.2.5 Rakenteellinen ylikapasiteetti
(144)
Väitettiin, että unionin tuottajien kärsimä vahinko aiheutui rakenteellisesta ylikapasiteetista. Tätä tekijää on jo analysoitu väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 128 kappaleessa.
(145)
Tältä osin esitetty keskeinen väite oli, että unionin tuotannonalan rakenneuudistus saatiin päätökseen vuonna 2009, kun kaksi suurta tuottajaa yhdistyivät, minkä tuloksena unionin tuotannonalan tilanne koheni välittömästi. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 93 kappaleessa selitettiin, rakenneuudistustoimia toteutettiin vuodesta 2000 lähtien tutkimusajanjaksolle asti. Mainitun yhdistymisen positiivisten vaikutusten olisi pitänyt näkyä kapasiteetin käyttöasteen paranemisena ja ainakin vakaina myyntimäärinä, mutta molemmat nämä indikaattorit heikkenivät tutkimusajanjaksolla. Toisaalta vahvistettiin, että unionin tuotannonalan parantunut kannattavuus tutkimusajanjaksolla aiheutui ensisijaisesti ja suoraan poikkeuksellisesta sellun hintojen laskusta. Sen vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 128 esitetyt päätelmät, joiden mukaan tuotannonalan rakenneuudistustoimet vaarantuivat polkumyyntituonnin vuoksi, voidaan vahvistaa.
8.3. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(146)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 129-132 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät, joiden mukaan polkumyyntituonti Kiinasta aiheutti perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle, voidaan vahvistaa. Alustavat päätelmät tiedossa olleista muista tekijöistä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, voitiin myös vahvistaa; nämä tekijät eivät olleet sellaisia, että ne olisivat poistaneet syy-yhteyden Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
9. UNIONIN ETU
9.1. Unionin tuotannonala
(147)
Unionin tuottajien ja tuojien ja kauppiaiden etua koskevia muita huomautuksia tai tietoja ei saatu. Sen vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 134-138 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät näiden ryhmien eduista voidaan vahvistaa.
9.2. Tuojat ja kauppiaat
(148)
Tuojien ja kauppiaiden etua koskevia muita huomautuksia tai tietoja ei saatu. Sen vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 139-143 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät näiden ryhmien eduista voidaan vahvistaa.
9.3. Käyttäjät
(149)
Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen ilmoittautui vielä kolme painotaloa sekä yksi eurooppalaisten painotalojen ja kustantamoiden järjestö. Ne väittivät, että toimenpiteillä voisi olla kielteisiä vaikutuksia jatkojalostusteollisuudessa, koska hinnankorotukset voisivat johtaa painoteollisuuden siirtämiseen muualle, mikä johtaisi jatkojalostuspainotuotteiden tuonnin kasvuun. Väitettä tukee se tosiseikka, että painotuotteiden tuonti Kiinasta kasvoi nopeasti viime vuosina ja saavutti ilmeisesti merkittävän markkinaosuuden kaikkien painotuotteiden Euroopan kulutuksessa.
(150)
Esitettiin myös väite, jonka mukaan toimenpiteet aiheuttaisivat tarjonnan puutetta markkinoilla ja pidempiä toimitusaikoja käyttäjille.
(151)
Useimmat näistä väitteistä eivät olleet yrityskohtaisia ja olivat samankaltaisia kuin väitteet, jotka esitettiin jo tutkimuksen alustavassa vaiheessa ja joita käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 146 ja 150 kappaleessa. On muistettava, että painotalojen yhteistyö oli vähäistä, ja saatujen vähäisten määrällisten tietojen perusteella pääteltiin, että kannattavuustasonsa ja päällystetyn hienopaperin muodostaman kustannusosuuden perusteella painotalot ovat herkkiä hinnankorotuksille. Useimmat painotalot ostivat tutkimusajanjaksolla kiinalaista paperia kuitenkin vain hyvin vähäisiä määriä tai eivät lainkaan, ja painotalojen käyttämä kiinalaisen paperin määrä on yleisesti vähäinen, minkä vuoksi tullin suora vaikutus olisi vähäpätöinen. Useimmat painotalot totesivat myös, että koska ne edellyttävät lyhyitä toimitusaikoja, suora hankinta kolmansista maista on jatkossakin vähäistä.
(152)
Kiinasta tulevia jatkojalostuspainotuotteita koskevien väitteiden osalta on huomattava, että painotuotteita koskevat tuontitilastot kattavat laajan tuotevalikoiman, johon sisältyy painotuotteita, joita ei ole painettu päällystetylle hienopaperille. Käytettävissä olevien tietojen perusteella ei pystytty arvioimaan, mikä osa Kiinasta tuoduista tuotteista on painettu tarkasteltavana olevalle tuotteelle ja mikä muun tyyppiselle paperille. Toimitettujen tietojen perusteella kuitenkin tiedetään, että Kiinasta peräisin olevat painotuotteet ovat enimmäkseen tiettyihin kategorioihin kuuluvia kirjoja, lastenkirjoja, kalentereita, pakkauksia ja kortteja. Tuotteita, jotka ovat ”ajankohtaisempia”, kuten viikko- ja kuukausilehdet ja muut lehdet, ei niinkään todennäköisesti tuoda Kiinasta kuljetukseen tarvittavan ajan vuoksi. Joidenkin painotuotteiden painaminen saatetaan todennäköisemmin siirtää muualle, mutta toisaalta on tuotelajeja, joiden osalta läheisyys ja palvelut ovat ratkaisevia, eikä niihin sen vuoksi vaikuta ulkomainen kilpailu. Vaikka paperi on merkittävä kustannustekijä painoteollisuudessa, kyseessä on myös työvoimavaltainen teollisuudenala, minkä vuoksi työvoimakustannukset saattavat olla merkittävämpi peruste tuotannon siirtämistä koskevissa suuntauksissa. Ei kuitenkaan voida sulkea pois mahdollisuutta, että päällystetylle hienopaperille painettujen tuotteiden tuonti lisääntyisi, mutta ei ole mahdollista arvioida tarkasti, mikä lisääntymisen taso olisi ja missä määrin sillä olisi vaikutusta painotuotteiden tuottajien kilpailukykyyn ja näin ollen mitä suoria vaikutuksia hintojen kohoamisella saattaisi olla unionin jatkojalostuspainoteollisuuteen.
(153)
Toimitettujen tietojen perusteella tiedetään myös, että painoteollisuus kärsii rakenteellisesta ylikapasiteetista, minkä vuoksi sektorin rakenneuudistus jatkuu. Yksi rakenneuudistuksen taustavoimista oli myös paperintuottajien yhdistyminen arvoketjussa. Painoteollisuuden mahdollisten hinnankorotusvaikeuksien katsotaan johtuvan suureksi osaksi tästä painoteollisuuden rakenteellisesta ylikapasiteetista.
(154)
Asianomaiset osapuolet, jotka esittivät väitteitä tarjonnan mahdollisesta puutteesta, eivät antaneet mitään määrällisiä arvioita näistä mahdollisista puutteista. Näitä väitteitä ei vaikuta tukevan unionin tuottajien kapasiteetin käyttöaste, joka oli 83 prosenttia tutkimusajanjaksolla, mikä tarkoittaa sitä, että käytettävissä olevaa kapasiteettia on noin miljoona tonnia. Tällä perusteella on epätodennäköistä, että puutetta ilmenisi.
9.4. Unionin etua koskevat päätelmät
(155)
Edellä esitetyn perusteella unionin etua koskevat alustavat päätelmät, joiden mukaan ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön lopullisia toimenpiteitä Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa, voidaan vahvistaa.
10. LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
10.1. Vahingon korjaava taso
(156)
Yksi kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä pyysi lisätietoja menetelmästä, jolla laskettiin vahinkoa aiheuttamattoman hinnan laskelmissa käytetty 8 prosentin tavoitevoitto. Se viittasi valitukseen, jossa ehdotettu tavoitevoitto oli alempi.
(157)
Toisaalta valituksen tekijä pyysi, että tavoitevoitto olisi asetettava vähintään 10 prosenttiin; perusteena se käytti odotettua voittomarginaalia, jota riippumattomat luokituslaitokset käyttävät luokittelumenetelmässään, sekä toisella paperintuotantosektorilla, johon kiinalainen tuonti ei vaikuta, toimivan tuottajan saavuttamaa voittoa.
(158)
On selvennettävä, että valituksessa ehdotettua tavoitevoittoa tarkasteltiin kyselylomakevastausten sekä edustavien unionin tuottajien toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin perusteella. Eritoten koneisiin tehtävien investointien kustannukset otettiin huomioon. Jälkimmäisen perusteella asetetun tavoitevoiton katsottiin heijastavan korkeiden ennakkoinvestointien tarvetta ja tähän pääomavaltaiseen tuotannonalaan liittyviä riskejä tilanteessa, jossa ei esiinny polkumyyntituontia tai tuettua tuontia. Sen vuoksi 8 prosentin tavoitevoittoa pidetään sen tasoisena, jonka tuotannonala voisi saavuttaa tilanteessa, jossa polkumyyntituontia ei ole. Kuten 86 kappaleessa todetaan, sen varmistamiseksi, että polkumyyntiä sekä hinnan alittavuutta ja viitehinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa noudatettaisiin johdonmukaista lähestymistapaa, ja 68-71 kappaleessa esitetyistä syistä vahingon poistavaa tasoa koskevia laskelmia on tarkistettu jättämällä niistä pois yhden yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan ryhmään kuuluvan yrityksen vientimyynti.
(159)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 153-161 kappaleen päätelmät vahvistetaan kaikilta muilta osin.
10.2. Lopulliset toimenpiteet
(160)
Polkumyynnistä, vahingosta, syy-yhteydestä ja unionin edusta tehtyjen päätelmien perusteella katsotaan, että Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuontia koskevat lopulliset polkumyyntitullit olisi otettava perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti käyttöön polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Tässä tapauksessa tulli olisi näin ollen määrättävä todettujen vahinkojen suuruiseksi.
(161)
Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuontia koskeva tukien vastainen tutkimus tehtiin siis rinnakkain polkumyyntitutkimuksen kanssa. Koska perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan ja muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (7), jäljempänä ’tukien vastainen perusasetus’, 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti mihinkään tuotteeseen ei saa samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituesta johtuvan saman tilanteen korjaamiseksi, katsottiin että on tarpeen määrittää, johtuvatko tukimäärät ja polkumyyntimarginaalit samasta tilanteesta, ja missä määrin.
(162)
Sellaisten tukijärjestelmien osalta, joissa oli kyse tukien vastaisen perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista vientituista, kahdelle kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle vahvistettu lopullinen polkumyyntimarginaali johtui osittain (0,05 %) tasoitustoimenpiteiden alaisesta vientituesta. Kun otetaan huomioon alhaisemman tullin sääntö ja rinnakkaisessa tukien vastaisessa tutkimuksessa havaittu tuetun tuonnin määrä, muiden tukijärjestelmien osalta ei pidetty tarpeellisena tutkia tarkemmin, tasoittuvatko samat tuet kahteen kertaan ja missä määrin, kun polkumyynti- ja tasoitustullit otetaan samaan aikaan käyttöön saman tuotavan tuotteen osalta.
(163)
Koko maata koskeva lopullinen polkumyynti- ja tukitaso asetettiin käyttämällä lopullista polkumyyntimarginaalia ja lopullista tukimarginaalia, jotka vahvistettiin käyttäen yhteistyössä toimineille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettua korkeinta yksilöllistä tullia, joka oli lopullisen polkumyyntimarginaalin osalta 63 prosenttia ja lopullisen tukimarginaalin osalta 16 prosenttia.
(164)
Sekä polkumyyntitutkimuksessa että tukien vastaisessa tutkimuksessa sovelletaan samaa vahingon korjaavaa tasoa. Vahingon korjaava taso on alempi kuin lopulliset polkumyyntimarginaalit mutta korkeampi kuin lopulliset tukimarginaalit. Näin ollen katsotaan, että on aiheellista ottaa käyttöön lopullinen tasoitustulli vahvistettujen lopullisten tukimarginaalien tasoisena ja ottaa sen jälkeen käyttöön lopullinen polkumyyntitulli vahingon korjaavan tasoisena.
(165)
Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa annetussa neuvoston asetuksessa (EU) N:o 452/2011, 6 päivänä toukokuuta 2011 (8) esitetyt päätelmät sekä perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan viimeisen virkkeen, kyseistä tullia ei oteta käyttöön sen suuruisena, joka olisi kyseisessä virkkeessä säädetyn säännön mukainen; Kiinaa koskeva lopullinen polkumyyntitulli ja määrä, jonka perusteella kyseinen tulli asetetaan, ovat seuraavat:
Yritys
Kokonaistukimarginaali
josta vientitukea
Polkumyyntimarginaali
Vahinkomarginaali
Lopullinen tasoitustulli
Lopullinen polkumyyntitulli
Lopullinen käyttöön otettava polkumyyntitulli
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Kaikki muut yritykset
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. VÄLIAIKAISEN TULLIN LOPULLINEN KANTAMINEN
(166)
Koska todettu polkumyyntimarginaali on korkea ja unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko on merkittävä ja kun otetaan huomioon, että rinnakkaisessa tukien vastaisessa tutkimuksessa ei otettu käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä, katsotaan tarpeelliseksi kantaa lopullisesti määrät, jotka ovat väliaikaista tullia koskevalla asetuksella käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena, väliaikaisesti käyttöön otettujen tullien suuruisina.
(167)
Yksi yhteistyössä toimiva vientiä harjoittava kiinalainen tuottaja väitti, että väliaikaisen tullin lopullinen kantaminen asetuksen (EU) N:o 1042/2010 1 artiklan 2 kohdan suuruisina olisi vastoin perusasetuksen 10 artiklan 3 kohdan toista virkettä. Kuten tässä asetuksessa ja etenkin sen 1 artiklan 2 kohdassa selitetään, tällä asetuksella käyttöön otettu lopullinen tulli on itse asiassa korkeampi kuin väliaikaisesti käyttöön otettu tulli. Näissä oloissa asetuksen (EU) N:o 1042/2010 1 artiklan 2 kohdassa esitetyn suuruisena väliaikaisesti käyttöön otettu tulli olisi kannettava lopullisesti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaa päällystettyä hienopaperia, joka on yhdeltä tai molemmilta puolilta päällystettyä paperia, kartonkia tai pahvia (lukuun ottamatta voimapaperia, -kartonkia ja -pahvia), joko arkkeina tai rullina, ja jonka paino on 70 g/m2 tai enemmän mutta enintään 400 g/m2 ja vaaleus enemmän kuin 84 (mitattuna standardin ISO 2470-1 mukaisesti) ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 ja ex 4810 99 90 (Taric-koodit 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 ja 4810999020).
Lopullista polkumyyntitullia ei sovelleta rulliin, jotka soveltuvat käytettäväksi rullapainokoneissa. Rullapainokoneissa käytettäväksi soveltuvat rullat määritellään niiksi rulliksi, jotka - jos ne testataan IGT-pintalujuutta koskevan ISO-testistandardin ISO 3783:2006 (Determination of resistance to picking - Accelerated speed method using the IGT-type tester (electric model)) mukaisesti - antavat tulokseksi alle 30 N/m, kun mittaus tehdään paperin poikkisuunnassa (CD), ja tulokseksi alle 50 N/m, kun mittaus tehdään konesuunnassa (MD). Lopullista polkumyyntitullia ei sovelleta monikerroksiseen paperiin eikä monikerroksiseen kartonkiin.
2. Lopullinen polkumyyntitulli on seuraava:
Yritys
Polkumyyntitulli
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
39,1 %
Kaikki muut yritykset
39,1 %
3. Kun otetaan huomioon 1 artiklan 2 kohdassa säädetty polkumyyntitulli, Gold East Paper (Jiangsu) Co. ja Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. -yritysten osalta ei kanneta 12:ta prosenttia, Shangdong Chenming Paper Holdings Limited ja Shouguang Chenming Art Paper Co. -yritysten osalta 4:ää prosenttia ja kaikkien muiden yritysten osalta 12:ta prosenttia, sikäli kuin vastaava määrä on asetuksen (EU) N:o 452/2011 mukaisesti.
4. Edellä 1 artiklan 2 ja 3 kohta huomioon ottaen vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten valmistamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:
Yritys
Polkumyyntitulli
Taric-lisäkoodi
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
35,1 %
B013
Kaikki muut yritykset
27,1 %
B999
5. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tullimääräyksiä.
2 artikla
Kannetaan lopullisesti asetuksella (EY) N:o 1042/2010 käyttöön otetun väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät mainitun asetuksen 1 artiklalla väliaikaisesti käyttöön otetun tullin tasoisina.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 6 päivänä toukokuuta 2011.