KOMMISSIONENS AFGØRELSE
23. maj 2012
om afslutning af antisubsidieproceduren vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien
(2012/278/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 14,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. Midlertidige foranstaltninger
(1)
Ved forordning (EU) nr. 115/2012 (2) (»forordningen om midlertidig told«) indførte Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en midlertidig udligningstold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien (»Indien« eller »det pågældende land«).
(2)
Proceduren blev indledt den 13. maj 2011 (3) efter en klage indgivet af European Industrial Fastener Institute (EIFI) (»klageren«) den 31. marts 2011 på vegne af producenter, der tegner sig for over 25 % af Unionens samlede produktion af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål.
(3)
Som anført i betragtning 21 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af subsidie og skade perioden fra 1. april 2010 til 31. marts 2011 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2008 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
1.2. Efterfølgende procedure
(4)
Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det blev besluttet at indføre midlertidige udligningsforanstaltninger (»den foreløbige fremlæggelse«), indgav en række interesserede parter skriftlige redegørelser, hvori de tilkendegav deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt.
(5)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen. Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og de foreløbige konklusioner blev, hvor det var relevant, ændret i overensstemmelse hermed.
(6)
Dernæst blev alle parter underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at afslutte antisubsidieproceduren vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien og at frigive de beløb, der var stillet som sikkerhed i form af midlertidig told (»endelig fremlæggelse af oplysninger«). Alle parter fik også en frist til at fremsætte bemærkninger til denne endelige fremlæggelse af oplysninger.
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(7)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger genfremsatte den ene part sine bemærkninger vedrørende definitionen af den pågældende vare og samme vare, jf. betragtning 22 og 23 i forordningen om midlertidig told, og hævdede, at visse varetyper burde udelukkes fra varedækningen i denne undersøgelse.
(8)
Undersøgelsen har imidlertid bekræftet, at de forskellige varetyper er dækket af beskrivelsen af den pågældende vare og samme vare, har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål og derfor tilhører den samme varekategori. Derfor blev denne påstand afvist.
(9)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger til konklusionerne vedrørende den pågældende vare og samme vare, bekræftes konklusionerne i betragtning 22 og 23 i forordningen om midlertidig told.
3. SUBSIDIERING
3.1. Indledning
(10)
I betragtning 24 i forordningen om midlertidig told henvises der til følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:
a)
Duty Entitlement Passbook Scheme (»DEPBS«) (toldgodtgørelsesordning)
b)
Advance Authorisation Scheme (»AAS«) (forhåndstilladelsesordning)
c)
Export Promotion Capital Goods Scheme (»EPCGS«) (eksportfremmeordning for kapitalgoder)
d)
Export Oriented Units Scheme (»EOUS«) (ordning for eksportorienterede virksomheder)
e)
Focus Product Scheme (»FPS-ordning«)
f)
Export Credit Scheme (»ECS«) (eksportkreditordning)
g)
Electricity Duty Exemption (»EDE«) (afgiftsfritagelsesordning for elektricitet).
(11)
EU-erhvervsgrenen stillede spørgsmålstegn ved, om Kommissionen havde undladt at tage hensyn til en række subsidieordninger og som følge heraf undervurderede de subsidier, som det var blevet konstateret, at de indiske producenter modtog.
(12)
Som svar herpå skal det bemærkes, at klagen omfattede et stort antal nationale og lokale subsidieordninger, som blev medtaget i det spørgeskema, der blev sendt til de eksporterende producenter i Indien, og gennemgået af Kommissionen. Kun for de i betragtning 10 omhandlede ordninger blev det dog konstateret, at de undersøgte eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, havde modtaget subsidier.
(13)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 24-27 i forordningen om midlertidig told.
(14)
Der blev ikke modtaget bemærkninger til konklusionerne vedrørende FPS-ordningen og til EDE-ordningen. For så vidt angår DEPBS, AAS, EPCGS og ECS, fremsatte de samarbejdsvillige eksporterende producenter detaljerede bemærkninger. De fleste af disse bemærkninger vedrørte beregningen af subsidiebeløbene, og visse bemærkninger førte til mindre justeringer af disse beregninger. De samlede konklusioner vedrørende disse ordninger blev imidlertid ikke anfægtet af disse bemærkninger og bekræftes. Der blev også modtaget bemærkninger om EOUS. I betragtning af konsekvenserne af disse bemærkninger om EOUS, jf. betragtning 13-19, er der ikke behov for en detaljeret gengivelse af de øvrige bemærkninger til ovennævnte fire ordninger.
3.2. Export Oriented Units Scheme (EOUS - ordning for eksportorienterede virksomheder)
3.2.1. Generelt
(15)
Der mindes om, at en eksportorienteret virksomhed (EOU) ifølge FT-policy 2009-2014 har en central forpligtelse til at opnå en nettoindtjening i udenlandsk valuta, hvilket vil sige, at den samlede værdi af eksporten i en referenceperiode på fem år skal være højere end den samlede værdi af de importerede varer, jf. afsnit 3.5. i forordningen om midlertidig told. I princippet kan alle virksomheder, der forpligter sig til at eksportere hele deres produktion af varer eller tjenesteydelser, etableres under EOUS. Til gengæld er virksomheder med EOU-status berettiget til de i betragtning 71 i forordningen om midlertidig told omhandlede fordele. Disse fordele udgør finansielle bidrag fra Indiens regering (»GOI«), jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og de medfører en fordel for EOUS. De er retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(16)
I forordningen om midlertidig told blev det konstateret, at EOUS ikke kan betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da den er i overensstemmelse med de strenge bestemmelser i grundforordningens bilag I, punkt h) og i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). Det kunne faktisk ikke fastslås, at GOI har en kontrolordning eller -procedure til effektivt at bekræfte, hvorvidt der blev forbrugt told- og/eller omsætningsafgiftsfrie råvarer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (jf. grundforordningens bilag II, del II, punkt 4, samt for substitutionsgodtgørelsesordningers vedkommende grundforordningens bilag III, del II, punkt 2). Hensigten med den indførte kontrolordning er at overvåge forpligtelsen til at opnå nettoindtjening i udenlandsk valuta og ikke forbruget af import i forbindelse med fremstilling af eksportvarer.
(17)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner blev der ikke fremført nogen væsentlige argumenter mod EOUSs art, som beskrevet ovenfor, navnlig mangelen på en effektiv kontrolordning og dens udligningsberettigelse. Derfor bekræftes konklusionerne om EOUS i betragtning 78-81 i forordningen om midlertidig told.
3.2.2. Bemærkninger fra Viraj Profiles Limited
(18)
Den eneste part i stikprøven med EOU-status var Viraj Profiles Limited (»Viraj«). EOU-subsidiesatsen for denne producent var i den indledende fase 2,73 % ud af en samlet subsidiesats på 3,2 %. Viraj tegnede sig i mængde for 87 % af den indiske eksport til Unionen.
(19)
Som allerede nævnt i betragtning 77 i forordningen om midlertidig told indsendte Viraj detaljerede bemærkninger til ordningen. Den pågældende eksporterende producent hævdede, at det subsidie, der blev beregnet i forbindelse med ordningen, ikke ville være i overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 1, ifølge hvilken udligningstolden ikke må være højere end det udligningsberettigede subsidiebeløb, som virksomheden faktisk modtager. Denne hævdede derfor, at virksomhedens samlede subsidiesats ville være på under 2 %, dvs. ubetydelig. Virksomheden indsendte detaljerede regnskabsoplysninger som dokumentation for sin påstand.
(20)
Påstanden blev behørigt undersøgt. De detaljerede regnskabsoplysninger, som Viraj indsendte, kunne sammenholdes med de regnskabsoplysninger, der blev gennemgået ved kontrolbesøget, og disse oplysninger tydede faktisk på, at den udligningsberettigede fordel, som virksomheden havde i UP, var blevet overvurderet. Derfor er udligningstolden for Viraj blevet genberegnet i overensstemmelse hermed.
(21)
Følgelig blev Virajs EOUS-subsidiesats genberegnet og endelig fastsat til 0,44 %. Inkl. subsidiesatserne for EPCGS (genberegnet til 0,05 %), ECS (genberegnet til 0,12 %) og fritagelse for elektricitetsafgift (0,09 %) blev Virajs samlede subsidiesats endeligt fastsat til 0,7 %, dvs. under bagatelgrænsen.
3.2.3. EU-erhvervsgrenens bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger
(22)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremsatte EU-erhvervsgrenen bemærkninger og hævdede, at genberegningen af de ydelser, Viraj modtog i forbindelse med EUOS, var uberettiget og ukorrekt. Den fremførte, at Kommissionens analyse var ufuldstændig, ikke i overensstemmelse med den måde, hvorpå institutionerne normalt udligner denne ordning, og at den ikke tog hensyn til andre mulige scenarier, hvor Viraj uretmæssigt kunne have afsat de toldfrit importerede varer. EU-erhvervsgrenen hævdede endvidere, at Viraj’s sene fremlæggelse af de ikke-fortrolige bemærkninger til den foreløbige fremlæggelse af oplysninger alvorligt tilsidesatte EU-erhvervsgrenens ret til at forsvare sig.
(23)
For så vidt angår genberegningen af Viraj’s subsidiemargen, bør det præciseres, at denne eksporterende producent havde påvist, at den fastsatte midlertidige udligningsberettigede told overskred det udligningsberettigede subsidiebeløb, der faktisk var modtaget. Virksomheden påviste faktisk, at den potentielle told, der blev givet afkald på, midlertidigt var blevet overvurderet, og at dette derfor måtte justeres i den endelige beregning Det ville have været i strid med bestemmelserne i grundforordningens artikel 3 at udligne visse finansielle bidrag, som klart og ubestrideligt ikke kan anses for at medføre nogen fordel for Viraj. For så vidt angår visse transaktioner, anses ordningen dog stadig for at have ydet specifikke subsidier til den pågældende virksomhed, som bør udlignes. Denne fremgangsmåde er derfor fuldt ud i overensstemmelse med den måde, hvorpå institutionerne har udlignet ordningen tidligere. Derfor er revisionen af EOUS-subsidiemargenen i fuld overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 1.
(24)
For så vidt angår den påståede krænkelse af EU-erhvervsgrenens ret til at forsvare sig, skal det bemærkes, at Viraj's bemærkninger til EOUS-subsidieberegningen også var medtaget i to åbne indlæg, der blev modtaget før indførelsen af midlertidige foranstaltninger, samt i to senere åbne indlæg. Det første og vigtigste indlæg i den forbindelse, som foranledigede Kommissionen til at analysere spørgsmålet mere indgående og i sidste ende genoverveje sin holdning, blev forelagt i december 2011 og allerede nævnt i betragtning 77 i forordningen om midlertidig told. Alle ovennævnte dokumenter blev straks medtaget i det dossier, der stilles til rådighed for interesserede parter. Viraj's bemærkninger til den foreløbige fremlæggelse af oplysninger var blot et resumé af den holdning, virksomheden allerede havde indtaget i sine tidligere redegørelser. Den ikke-fortrolige udgave af Viraj's bemærkninger til den foreløbige fremlæggelse af oplysninger blev ganske vist indgivet af Viraj på et sent tidspunkt, men Kommissionen stillede den straks til rådighed for EU-erhvervsgrenen, som fik en forlænget frist til at fremsætte bemærkninger hertil.
(25)
På baggrund af ovenstående overvejelser måtte EU-erhvervsgrenens påstande afvises.
3.2.4. Andre subsidiespørgsmål
(26)
Der blev også modtaget bemærkninger til beregningen af subsidiemargenen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, og beregningen af restsubsidiemargenen. Endvidere insisterede den eneste eksporterende producent, som havde anmodet om en individuel undersøgelse, på at få sin anmodning behandlet. I betragtning af konklusionerne under årsagssammenhæng nedenfor er det imidlertid ikke nødvendigt at træffe endelig afgørelse i den forbindelse.
4. EU-ERHVERVSGRENEN
(27)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende EU-produktionen og EU-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionerne i betragtning 120-123 i forordningen om midlertidig told.
5. SKADE
5.1. Indledende bemærkninger og EU-forbrug
(28)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende de indledende bemærkninger og EU-forbruget, bekræftes konklusionerne i betragtning 124-130 i forordningen om midlertidig told.
5.2. Import fra det pågældende land
(29)
En part hævdede, at den foreløbige analyse af udviklingen i importpriserne fra Indien og prisunderbud ud fra gennemsnitspriser var vildledende, da den angiveligt ikke inddrager ændringer i varesammensætningen fra det ene år til det andet i den betragtede periode.
(30)
I den forbindelse er det værd at bemærke, at oplysninger om priser pr. varetype kun er tilgængelige for den UP, for hvilken eksporterende producenter og EU-producenter er blevet bedt om at udlevere en detaljeret liste over transaktioner i forbindelse med deres spørgeskemabesvarelser. Da der ikke findes oplysninger pr. varetype for de øvrige år i den betragtede periode, kan en meningsfuld analyse af udviklingen i importpriserne derfor kun baseres på gennemsnitspriser. Det bør også bemærkes, at den pågældende part ikke dokumenterede, hvorfor analysen vedrørende udviklingen i importpriserne var vildledende. Derfor blev denne påstand afvist.
(31)
For så vidt angår underbud, mindes der om, at for at fastslå prisunderbuddet i UP, jf. betragtning 134 i forordningen om midlertidig told, blev de vejede gennemsnitlige priser for hver varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for import fra Indien ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet således som fastsat på cif-basis med passende justeringer for gældende told og omkostninger efter importen.
(32)
Endvidere blev prissammenligningen foretaget for hver enkelt type transaktion i samme handelsled, jf. betragtning 135 i forordningen om midlertidig told. Derfor blev denne parts påstand om underbud afvist.
(33)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende importen fra det pågældende land, bekræftes konklusionerne i betragtning 131-135 i forordningen om midlertidig told.
5.3. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
5.3.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(34)
En part hævdede, at den analyse, der var foretaget i forordningen om midlertidig told vedrørende faldet i EU-erhvervsgrenens produktion, var vildledende, og hævdede, at faldet i produktionsmængde skulle ses i lyset af kapacitetsudnyttelsen i EU-erhvervsgrenen, som også udviste en faldende tendens i den betragtede periode.
(35)
Undersøgelsen viste, at faldet i produktionen faldt sammen med nedgangen i salget og voksende lagre. Denne situation førte til, at en række EU-producenter lukkede nogle af deres produktionslinjer, hvilket forklarer nedgangen i kapacitetsudnyttelse. Påstanden fra denne part blev derfor afvist.
(36)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 137 og 138 i forordningen om midlertidig told.
5.3.2. Salgsmængde og markedsandel
(37)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende udviklingen i EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel, bekræftes konklusionerne i betragtning 139 i forordningen om midlertidig told.
5.3.3. Vækst
(38)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende vækst, bekræftes konklusionen i betragtning 140 i forordningen om midlertidig told.
5.3.4. Beskæftigelse
(39)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende beskæftigelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 141-142 i forordningen om midlertidig told.
5.3.5. Gennemsnitlige enhedspriser i Unionen
(40)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende gennemsnitlige enhedspriser i Unionen, bekræftes konklusionerne i betragtning 143 og 144 i forordningen om midlertidig told.
5.3.6. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at tilvejebringe kapital
(41)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at tilvejebringe kapital, bekræftes konklusionerne i betragtning 145-148 i forordningen om midlertidig told.
5.3.7. Lagerbeholdninger
(42)
En part anmodede Kommissionen om at skaffe aktuelle tal for udviklingen i lagerbeholdninger i den betragtede periode i stedet for indekserede tal og hævdede, at det ikke var muligt at fremsætte bemærkninger til eller vurdere lagerbeholdninger i procent af EU-erhvervsgrenens salg ud fra indekserede tal.
(43)
Af fortrolighedshensyn måtte visse mikroindikatorer, herunder lagerbeholdninger, indekseres, jf. betragtning 127 i forordningen om midlertidig told. Under alle omstændigheder muliggør indekseringen af EU-erhvervsgrenens slutlagre i tabel 10 i forordningen om midlertidig told en rimelig forståelse af udviklingen i lagerbeholdningerne i den betragtede periode. Derfor måtte denne påstand afvises.
(44)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende lagerbeholdninger, bekræftes konklusionen i betragtning 149 i forordningen om midlertidig told.
5.3.8. Subsidiemargenens størrelse
(45)
Der mindes om, at det konstateredes, at den største indiske eksporterende producent, som tegner sig for 87 % af den indiske eksport til Unionen i UP, ikke blev subsidieret. Derfor tegnede den subsidierede import sig for 13 % af den samlede mængde af den pågældende vare, der blev eksporteret fra Indien til Unionen. I betragtning af mængden af, markedsandelen for og priserne på den subsidierede import fra Indien kan de faktiske subsidiemargeners virkning for EU-erhvervsgrenen anses for at være ubetydelige.
5.3.9. Konklusion om skade
(46)
Undersøgelsen bekræftede, at de fleste skadesindikatorer udviste en faldende tendens i den betragtede periode. Betragtning 151-153 i forordningen om midlertidig told, hvori det konkluderes, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 5, bekræftes derfor.
6. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
6.1. Indledning
(47)
I henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 5 og 6, undersøgte Kommissionen, om den subsidierede import med oprindelse i Indien har forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end den subsidierede import, der samtidig kunne have tilføjet EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet den subsidierede import.
(48)
Som anført i betragtning 18-21 ovenfor konstateredes det, at subsidiemargenen for den største indiske eksporterende producent, der tegner sig for 87 % af Indiens samlede eksport til Unionen i UP, var ubetydelig for denne individuelle eksporterende producent, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 5, og denne betragtes derfor som værende ikke-subsidieret i forbindelse med denne undersøgelse. Derfor blev blot 13 % af Indiens eksport af den pågældende vare til Unionen i UP subsidieret. Denne subsidierede import havde en markedsandel på 2 % i UP.
6.2. Virkningerne af den subsidierede import
(49)
Undersøgelsen viste, at EU-forbruget steg med 9 % i den betragtede periode, mens EU-erhvervsgrenens salgsmængde faldt med 14 %, og markedsandelen faldt med 21 %.
(50)
Med hensyn til priserne konstateredes det, at de gennemsnitlige priser på den subsidierede import lå under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser på EU-markedet. Men de var ca. 12 % højere end priserne hos den indiske virksomhed, der ikke fandtes at være subsidieret.
(51)
På baggrund af ovenstående konkluderes det, at den begrænsede mængde subsidieret import fra Indien til priser, der var højere end den ikke-subsidierede import, kun kan have spillet en meget begrænset rolle, om nogen, i forværringen af EU-erhvervsgrenens situation.
6.3. Andre faktorers indvirkning
6.3.1. Ikke-subsidieret import fra Indien
(52)
Den samlede importmængde fra Indien voksede drastisk med 65 % i den betragtede periode, og Indiens markedsandel steg fra 12,1 % til 18,3 %. Men som anført ovenfor udgjorde den ikke-subsidierede import 87 % af den samlede indiske eksportmængde i UP, svarende til en markedsandel på 15 % i UP, i modsætning til den markedsandel på 2 %, som den subsidierede import fra Indien udgjorde i samme periode.
(53)
Priserne på importen fra Indien faldt samlet set med 9 % i den betragtede periode, og de forblev hele tiden lavere end priserne på importen fra resten af verden og EU-erhvervsgrenens salgspriser. Det bemærkes imidlertid, at det som omhandlet i betragtning 50 om de gennemsnitlige priser for den ikke-subsidierede import konstateredes, at de underbød EU-erhvervsgrenens priser langt mere end priserne på den subsidierede import.
6.3.2. Import fra andre tredjelande
(54)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende import fra andre tredjelande, bekræftes konklusionerne i betragtning 161-165 i forordningen om midlertidig told.
6.3.3. Den økonomiske krise
(55)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende virkningerne af den økonomiske krise i forbindelse med den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionerne i betragtning 166-169 i forordningen om midlertidig told.
6.3.4. Eksportresultater hos EU-producenterne i stikprøven
(56)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende eksportresultaterne hos EU-producenterne i stikprøven, bekræftes konklusionerne i betragtning 170 i forordningen om midlertidig told.
6.4. Konklusion om årsagssammenhæng
(57)
Ovenstående analyse har vist, at der i den betragtede periode var en kraftig stigning i mængder og markedsandele for importen fra Indien til lave priser. Det blev også konstateret, at denne import konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet.
(58)
Men i lyset af det forhold, at eksporten fra den største indiske eksporterende producent, der tegnede sig for 87 % af den indiske eksport til Unionen i UP, ikke var subsidieret, konkluderes det, at årsagssammenhængen mellem den subsidierede import, som tegnede sig for blot 13 % af den samlede mængde, der blev eksporteret fra Indien, og den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen, ikke i tilstrækkelig grad kan etableres. I betragtning af den subsidierede indiske eksports begrænsede mængde og meget lille markedsandel (2 %) og den omstændighed, at dens priser i gennemsnit var 12 % højere end priserne på den ikke-subsidierede import, kan det ikke hævdes, at denne import kunne være årsag til den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen.
(59)
Analysen af de andre kendte faktorer, som kunne have forårsaget skade for EU-erhvervsgrenen, herunder den ikke-subsidierede import, importen fra andre tredjelande, den økonomiske krise og eksportresultaterne for EU-producenterne i stikprøven, viste, at den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen, skyldes virkningerne af den ikke-subsidierede import fra Indien, der tegnede sig for 87 % af Indiens samlede eksport til Unionen i UP, og som fandt sted til betydeligt lavere priser end den subsidierede import.
7. AFSLUTNING AF ANTISUBSIDIEPROCEDUREN
(60)
I mangel af en væsentlig årsagssammenhæng mellem den subsidierede import og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, findes udligningsforanstaltninger unødvendige, og derfor bør nærværende antisubsidieprocedure afsluttes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 14, stk. 2.
(61)
Klageren og alle andre interesserede parter blev underrettet herom og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. De indkomne bemærkninger ændrede ikke ved den konklusion, at nærværende antisubsidieprocedure bør afsluttes -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Antisubsidieproceduren vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 og 7318 15 70, afsluttes.
Artikel 2
De beløb, for hvilke der i henhold til forordning (EU) nr. 115/2012 er stillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien, frigives.
Artikel 3
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. maj 2012.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 23 päivänä toukokuuta 2012,
Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuontia koskevan tukien vastaisen menettelyn päättämisestä
(2012/278/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 14 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Väliaikaiset toimenpiteet
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, vahvisti asetuksella (EU) N:o 115/2012 (2), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, väliaikaisen tasoitustullin käyttöönoton Intiasta, jäljempänä ’Intia’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuonnissa.
(2)
Menettely käynnistettiin 13 päivänä toukokuuta 2011 (3), koska European Industrial Fasteners Institute (EIFI), jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli tehnyt 31 päivänä maaliskuuta 2011 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien kokonaistuotannosta unionissa.
(3)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 21 kappaleessa todetaan, tukea ja vahinkoa koskeva tutkimus koski 1 päivän huhtikuuta 2010 ja 31 päivän maaliskuuta 2011 välistä ajanjaksoa, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2008 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
1.2 Myöhempi menettely
(4)
Niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikaisia tasoitustoimenpiteitä, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, useat asianomaiset osapuolet esittivät kirjallisesti huomautuksensa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.
(5)
Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Asianomaisten osapuolten esittämät suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin, ja alustavia päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden mukaisesti.
(6)
Tämän jälkeen kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin päättää Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuontia koskeva tukien vastainen menettely ja vapauttaa väliaikaisen tullin vakuutena olevat määrät, jäljempänä ’lopullisten päätelmien ilmoittaminen’. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa lopullisista päätelmistä.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(7)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli esitti uudelleen huomautuksensa, jotka koskivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 22 ja 23 kappaleessa esitettyä tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen määritelmää, ja väitti, että tietyt tuotelajit olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa.
(8)
Tutkimuksessa on kuitenkin vahvistettu, että nämä erilaiset tuotelajit sisältyvät tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen kuvaukseen, että niillä on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja samat peruskäyttötavat ja että ne sen vuoksi kuuluvat samaan tuoteluokkaan. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(9)
Koska muita huomautuksia tarkasteltavana olevasta tuotteesta ja samankaltaisesta tuotteesta ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 22-23 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
3. TUET
3.1 Johdanto
(10)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24 kappaleessa viitattiin seuraaviin järjestelmiin, joihin väitettiin sisältyvän tukien myöntämistä:
a)
Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
b)
Ennakkolupajärjestelmä (Advance Authorisation Scheme, AAS)
c)
Tuotantohyödykkeiden vienti etuustullein (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
d)
Vientiin suuntautuneiden yksikköjen järjestelmä (Export Oriented Units Scheme, EOUS)
e)
Focus Product -järjestelmä (Focus Product Scheme, FPS)
f)
Vientiluottojärjestelmä (Export Credit Scheme, ECS)
g)
Sähköverosta vapauttaminen (Electricity Duty Exemption).
(11)
Unionin tuotannonala asetti kyseenalaiseksi, oliko komissio jättänyt huomiotta eräitä tukiohjelmia, minkä perusteella se uskoi, että Intian tuottajien saamien tukien määrää oli aliarvioitu.
(12)
Vastauksena tähän todetaan, että valitukseen sisältyi suuri määrä kansallisia ja alueellisia tukijärjestelmiä, jotka sisällytettiin vientiä harjoittaville Intian tuottajille suunnattuun kyselylomakkeeseen ja joita komissio tutki. Kuitenkin ainoastaan edellä 10 kappaleessa lueteltujen järjestelmien osalta voitiin todeta, että tutkitut otokseen kuuluneet vientiä harjoittavat tuottajat olivat saaneet tukea.
(13)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24-27 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
(14)
FPS-järjestelmää ja sähköverosta vapauttamista koskevista havainnoista ei esitetty huomautuksia. Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat esittivät yksityiskohtaisia huomautuksia DEPBS-, AAS-, EPCGS- ja ECS-järjestelmistä. Suurin osa huomautuksista koski tukimäärien laskentaa, ja joidenkin huomautusten seurauksena laskelmiin tehtiin pieniä mukautuksia. Huomautukset eivät kuitenkaan vaikuttaneet näitä järjestelmiä koskeviin yleisiin päätelmiin, jotka näin ollen vahvistetaan. Myös EOUS-järjestelmää koskevia huomautuksia esitettiin. Kun otetaan huomioon EOUS-järjestelmää koskevien huomautusten vaikutukset, jotka esitetään tiivistetysti jäljempänä 13-19 kappaleessa, muiden edellä mainittuja neljää järjestelmää koskevien huomautusten yksityiskohtainen esittäminen ei ole tarpeen.
3.2 Vientiin suuntautuneiden yksikköjen järjestelmä (Export Oriented Units Scheme, EOUS)
3.2.1 Yleistä
(15)
Kuten myös väliaikaista tullia koskevan asetuksen 3.5 jaksossa todettiin, on syytä muistaa, että ulkomaankauppapolitiikkaa vuosina 2009-2014 käsittelevässä asiakirjassa asetetaan vientiin suuntautuneille yksiköille (Export Oriented Unit, EOU) olennainen velvoite saavuttaa nettovaluutta-ansiot, eli viennin kokonaisarvon on viiden vuoden viitekautena oltava tuontituotteiden kokonaisarvoa suurempi. Periaatteessa kaikki yritykset, jotka sitoutuvat viemään koko tavara- tai palvelutuotantonsa, voidaan perustaa EOUS-järjestelmän mukaisesti. Vientiin suuntautuneen yksikön aseman saaneilla yrityksillä on vastaavasti oikeus tiettyihin etuihin, jotka luetellaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 71 kappaleessa. Nämä edut ovat Intian hallituksen myöntämää perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettua taloudellista tukea, ja niistä koituu etua vientiin suuntautuneille yksiköille. Ne ovat oikeudellisesti vientituloksesta riippuvia, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti ne ovat erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista tukea.
(16)
Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa todettiin, ettei EOUS-järjestelmää voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna verojen ja maksujen palautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä, koska se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevassa h ja i kohdassa, liitteessä II (palautusta koskeva määritelmä ja säännöt) ja liitteessä III (korvaavien tuotantopanosten palautusta koskeva määritelmä ja säännöt) vahvistettujen tiukkojen sääntöjen mukainen. On totta, ettei ole voitu vahvistaa, että Intian viranomaiset olisivat soveltaneet tarkistusjärjestelmää tai -menettelyä varmistaakseen, käytettiinkö tulleitta ja/tai liikevaihtoverotta hankittuja tuotantopanoksia vientituotteen tuotannossa ja missä määrin niitä siinä käytettiin (ks. perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 4 alakohta ja korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyjen osalta sen liitteessä III olevan II kohdan 2 alakohta). Käytössä olevalla tarkistusjärjestelmällä valvotaan nettovaluutta-ansioita koskevaa velvoitetta eikä tuonnin kulutusta suhteessa vietyjen tuotteiden tuotantoon.
(17)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen ei esitetty merkittäviä väitteitä, joissa olisi vastustettu edellä kuvattuja EOUS-järjestelmän ominaisuuksia, etenkään tehokkaan tarkistusjärjestelmän puutteen ja tasoitustullin käyttöönoton mahdollisuuden osalta. Sen vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 78-81 kappaleessa esitetyt EOUS-järjestelmää koskevat päätelmät vahvistetaan.
3.2.2 Viraj Profiles Limited -yrityksen esittämät näkemykset
(18)
Ainoa otokseen kuulunut osapuoli, jolla oli vientiin suuntautuneen yksikön asema, oli Viraj Profiles Limited, jäljempänä ’Viraj’. Tälle tuottajalle alustavassa vaiheessa määritelty EOU-tukiprosentti oli 2,73 prosenttia, kun kokonaistukiprosentti oli 3,2 prosenttia. Virajin osuus Intiasta unioniin suuntautuvan viennin määrästä oli 87 prosenttia.
(19)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 77 kappaleessa jo todettiin, Viraj esitti yksityiskohtaisia huomautuksia järjestelmästä. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että järjestelmän mukaisesti laskettu tuki ei olisi perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdan mukainen, sillä kyseisen kohdan mukaan tasoitustullin määrä ei saa ylittää tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan, yrityksen todella saaman tuen määrää. Se väitti, että tämän vuoksi yrityksen kokonaistukiprosentti olisi alle 2 prosenttia eli alle vähimmäistason. Yritys toimitti väitteensä tueksi yksityiskohtaisia tilinpitotietoja.
(20)
Väite analysoitiin asianmukaisesti. Virajin toimittamat yksityiskohtaiset tilinpitotiedot voitiin yhdistää tarkastuskäynnin aikana tarkastettuihin tilinpitotietoihin, ja tiedot osoittavat, että yrityksen tutkimusajanjakson aikana saaman, tasoitustullin mahdollistavan etuuden määrä on todellakin yliarvioitu. Sen vuoksi Virajiin sovellettava tasoitustulli on laskettu uudelleen.
(21)
Virajin EOU-tukiprosentti laskettiin näin ollen uudelleen, ja sen määräksi vahvistetaan 0,44 prosenttia. Kun otetaan huomioon eri tukiprosentit - EPCGS (uuden laskelman mukaan 0,05 %), ECS (uuden laskelman mukaan 0,12 %) ja sähköverosta vapauttaminen (0,09 %) - Virajin kokonaistukiprosentiksi vahvistettiin 0,7 prosenttia, joka jää alle vähimmäistason.
3.2.3 Unionin tuotannonalan huomautukset lopullisista päätelmistä
(22)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen unionin tuotannonala esitti huomautuksia, joiden mukaan Virajin saamia EOUS-etuuksia koskevat uudet laskelmat olivat perusteettomia ja virheellisiä. Se väitti, että komission analyysi oli puutteellinen ja epäjohdonmukainen siihen nähden, miten toimielimet yleensä käyttävät tasoitustulleja tämän järjestelmän osalta, eikä siinä myöskään otettu huomioon muita mahdollisia skenaarioita, joiden mukaan Viraj olisi voinut käyttää tullista vapautetun tuonnin epäasianmukaisesti. Lisäksi unionin tuotannonala väitti, että koska Viraj esitti alustavia päätelmiä koskevat ei-luottamukselliset huomautuksensa myöhässä, unionin tuotannonalan oikeutta puolustautua loukattiin vakavalla tavalla.
(23)
Virajin tukimarginaalia koskevan uuden laskelman osalta on syytä tarkentaa, että tämä vientiä harjoittava tuottaja oli osoittanut, että vahvistettu alustava tasoitustulli ylitti sen tosiasiallisesti saaman, tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrän. Yritys todisti, että mahdollisesti vältettävien tullien määrä oli alustavassa laskelmassa yliarvioitu, ja sen vuoksi määrä oli korjattava lopullisessa laskelmassa. Olisi ollut perusasetuksen 3 artiklan vastaista ottaa käyttöön tasoitustoimenpiteitä tiettyjen rahoitustukien vuoksi, joiden osalta voidaan selkeästi ja epäilyksettä katsoa, ettei niistä ole etua Virajille. Tiettyjen tapahtumien osalta katsotaan kuitenkin, että järjestelmästä on myönnetty kyseiselle yritykselle erityistukia, joiden vuoksi olisi otettava käyttöön tasoitustoimenpiteitä. Tämä lähestymistapa on näin ollen täysin johdonmukainen sen kanssa, kuinka toimielimet ovat aiemmin ottaneet käyttöön tätä järjestelmää koskevia tasoitustoimenpiteitä. Sen vuoksi EOUS-tukimarginaalin tarkistaminen on täysin perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdan mukaista.
(24)
Unionin tuotannonalan puolustautumisoikeuden väitetyn loukkaamisen osalta on syytä huomata, että EOUS-tukilaskelmaa koskevat Virajin huomautukset sisältyivät myös kahteen avoimeen asiakirjaan, jotka oli esitetty ennen alustavien toimenpiteiden käyttöönottoa, sekä kahteen myöhemmin esitettyyn avoimeen asiakirjaan. Ensimmäinen ja tärkein tätä kysymystä koskeva asiakirja, jonka vuoksi komissio tarkasteli asiaa perusteellisesti ja harkitsi kantaansa uudelleen, oli esitetty joulukuussa 2011, ja siihen viitattiin jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 77 kappaleessa. Kaikki edellä mainitut asiakirjat oli viipymättä sisällytetty asianomaisten osapuolten saatavilla olevaan tiedostoon. Huomautuksissa, jotka Viraj esitti alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, pelkästään vedettiin yhteen aiemmissa asiakirjoissa esitetty näkemys. Vaikka Viraj todellakin esitti alustavia päätelmiä koskevien huomautustensa avoimen version myöhäisessä vaiheessa, komissio asetti sen viipymättä unionin tuotannonalan saataville, ja unionin tuotannonalalle annettiin lisäaikaa sitä koskevien huomautusten esittämiseen.
(25)
Edellä esitetyn perusteella unionin tuotannonalan väitteet oli hylättävä.
3.2.4 Muut tukikysymykset
(26)
Esitettiin myös huomautuksia, jotka koskivat tukimarginaalin laskentaa otokseen kuulumattomien yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta sekä jäännöstukimarginaalin laskentaa. Lisäksi ainoa yksilöllistä tarkastelua hakenut vientiä harjoittava tuottaja vaati edelleen, että sen pyyntöön olisi vastattava. Kun otetaan huomioon jäljempänä esitetyt syy-yhteyttä koskevat päätelmät, näihin kysymyksiin ei kuitenkaan tarvitse esittää lopullista kantaa.
4. UNIONIN TUOTANNONALA
(27)
Koska unionin tuotannosta ja tuotannonalasta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 120-123 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5. VAHINKO
5.1 Alustavat huomiot ja unionin kulutus
(28)
Koska alustavista päätelmistä ja unionin kulutuksesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 124-130 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.2 Tuonti asianomaisesta maasta
(29)
Yksi osapuoli väitti, että Intiasta peräisin olevan tuonnin hintojen kehityksen ja hinnan alittavuuden alustava analysointi keskimääräisten hintojen perusteella oli harhaanjohtavaa, koska analyysissä ei oteta huomioon tuotevalikoiman vuotuisia muutoksia tarkastelujaksolla.
(30)
Tältä osin on syytä huomata, että tietoja tuotelajikohtaisista hinnoista on saatavilla ainoastaan tutkimusajanjaksolta, jonka osalta vientiä harjoittavia tuottajia ja unionin tuottajia pyydetään toimittamaan yksityiskohtaiset luettelot myyntitapahtumista kyselylomakevastauksissaan. Koska muilta tarkastelujakson vuosilta ei ole tuotelajikohtaisia tietoja, tuontihintojen kehitystä voidaan analysoida mielekkäällä tavalla ainoastaan keskimääräisten hintojen perusteella. On myös huomattava, että kyseinen osapuoli ei esittänyt näyttöä osoittaakseen, miksi tuontihintojen kehitystä koskeva analyysi olisi harhaanjohtava. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(31)
Hintojen alittavuuden osalta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 134 kappaleessa todetaan seuraavaa: jotta voitiin määrittää hinnan alittavuus tutkimusajanjaksolla, verrattiin otokseen kuuluvien unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille myymien tuotelajien painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin Intiasta tulevasta tuonnista ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, jotka oli määritetty cif-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti voimassa olevien tullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.
(32)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 135 kappaleessa lisäksi todetaan, hintavertailu tehtiin tuotelajeittain samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta. Sen vuoksi hinnan alittavuutta koskeva osapuolen väite hylättiin.
(33)
Koska muita huomautuksia asianomaisesta maasta tulevasta tuonnista ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 131-135 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3 Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
5.3.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(34)
Yksi osapuoli väitti, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetty, unionin tuotannonalan tuotannon vähenemistä koskeva analyysi oli harhaanjohtava, ja esitti, että tuotantomäärien pienenemistä olisi tarkasteltava ottaen huomioon unionin tuotannonalan käyttämätön kapasiteetti, joka oli myös laskussa tarkastelujaksolla.
(35)
Tutkimus osoitti, että tuotannon lasku tapahtui yhtäaikaisesti myynnin laskun ja varastojen kasvun kanssa. Tilanne johti siihen, että eräät unionin tuottajat sulkivat joitakin tuotantolinjoistaan, mikä selittää kapasiteetin käyttöasteen laskun. Tämän vuoksi osapuolen esittämä väite hylättiin.
(36)
Koska tuotannosta, tuotantokapasiteetista ja kapasiteetin käyttöasteesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 137-138 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.2 Myyntimäärät ja markkinaosuus
(37)
Koska unionin tuotannonalan myyntimäärien ja markkinaosuuden kehityksestä ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 139 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.3 Kasvu
(38)
Koska kasvua koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 140 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.4 Työllisyys
(39)
Koska työllisyyttä koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 141 ja 142 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.5 Keskimääräiset yksikköhinnat unionissa
(40)
Koska unionin keskimääräisiä yksikköhintoja koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 143 ja 144 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.6 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, sijoitetun pääoman tuotto ja pääoman saanti
(41)
Koska kannattavuutta, kassavirtaa, investointeja, sijoitetun pääoman tuottoa ja pääoman saantia koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145-148 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.7 Varastot
(42)
Yksi osapuoli vaati komissiota esittämään varastojen kehitystä tarkastelujaksolla kuvaavat luvut indeksoimattomina väittäen, että indeksoinnin vuoksi se ei voinut esittää vaikuttavia huomautuksia tai arvioida varastojen tasoa prosentteina unionin tuotannonalan myynnistä.
(43)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 127 kappaleessa selvitetään, luottamuksellisuuden vuoksi tietyt mikroindikaattorit, muun muassa varastoja koskevat indikaattorit, on indeksoitu. Unionin tuotannonalan loppuvarastojen indeksointi taulukossa 10 antaa joka tapauksessa kohtuullisen käsityksen varastojen kehityksestä tarkastelujaksolla. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(44)
Koska varastoja koskevia muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 149 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.8 Tukimarginaalin suuruus
(45)
On muistettava, että suurimman intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta todettiin, että sen vienti ei ollut tuettua; tämän tuottajan osuus intialaisesta viennistä unioniin tutkimusajanjaksolla oli 87 prosenttia. Tuetun tuonnin osuus oli näin ollen 13 prosenttia Intiasta unioniin viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaismäärästä. Kun otetaan huomioon Intiasta tulevan tuetun tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat, tosiasiallisten tukimarginaalien vaikutusta unionin tuotannonalaan voidaan pitää vähäpätöisenä.
5.3.9 Vahinkoa koskeva päätelmä
(46)
Tutkimus vahvisti, että useimpien vahinkoindikaattorien kehityssuuntaus oli laskeva tarkastelujaksolla. Näin ollen vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 151-153 kappaleessa esitetyt päätelmät siitä, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
6. SYY-YHTEYS
6.1 Johdanto
(47)
Perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdan ja 8 artiklan 6 kohdan mukaisesti tarkasteltiin, onko Intiasta peräisin oleva tuettu tuonti aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Tuetun tuonnin lisäksi tutkittiin muut tiedossa olevat tekijät, jotka saattoivat aiheuttaa samaan aikaan vahinkoa unionin tuotannonalalle, sen varmistamiseksi, että kyseisten muiden tekijöiden mahdollisesti aiheuttaman vahingon ei katsottaisi johtuvan tuetusta tuonnista.
(48)
Kuten edellä 18-21 kappaleessa selitettiin, suurimman intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan tukimarginaalin todettiin olevan vähäinen perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdassa tarkoitetulla tavalla, ja sen vuoksi tämän tuottajan vientiä ei pidetä tuettuna tässä tutkimuksessa; tämän viejän osuus Intiasta unioniin suuntautuvasta kokonaisviennistä tutkimusajanjaksolla oli 87 prosenttia. Näin ollen vain 13 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä Intiasta unioniin oli tuettua tutkimusajanjaksolla. Tämän tuetun tuonnin markkinaosuus oli tutkimusajanjaksolla 2 prosenttia.
6.2 Tuetun tuonnin vaikutukset
(49)
Tutkimuksen mukaan unionin kulutus kasvoi tarkastelujaksolla 9 prosenttia, mutta unionin tuotannonalan myyntimäärä pieneni 14 prosenttia ja markkinaosuus 21 prosenttia.
(50)
Havaittiin, että tuetun tuonnin keskimääräiset tuontihinnat alittivat unionin tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat unionin markkinoilla. Ne olivat kuitenkin noin 12 prosenttia korkeammat kuin sen intialaisen yrityksen hinnat, jonka tuonti ei ollut tuettua.
(51)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että sillä pienellä tuontimäärällä, joka on tuotu Intiasta tuetusti ja jonka hinnat ovat olleet korkeammat kuin ilman tukia tapahtuneen tuonnin, on ollut korkeintaan hyvin rajallinen, jopa olematon, vaikutus unionin tuotannonalan tilanteen heikkenemiseen.
6.3 Muiden tekijöiden vaikutus
6.3.1 Ilman tukea tapahtunut tuonti Intiasta
(52)
Intiasta tulevan tuonnin kokonaismäärä kasvoi tarkastelujaksolla voimakkaasti, 65 prosenttia, mikä kasvatti Intian markkinaosuuden 12,1 prosentista 18,3 prosenttiin. Kuten edellä on todettu, ilman tukea tapahtuvan tuonnin osuus oli 87 prosenttia Intian kokonaisvientimäärästä tutkimusajanjaksolla, mikä vastaa 15 prosentin markkinaosuutta tutkimusajanjaksolla, kun taas Intiasta peräisin olevan tuetun tuonnin markkinaosuus samalla ajanjaksolla oli 2 prosenttia.
(53)
Intian tuontihinnat laskivat kokonaisuudessaan 9 prosenttia tarkastelujaksolla ja olivat koko ajan matalammat kuin muualta maailmasta tulevan tuonnin hinnat ja unionin tuotannonalan myyntihinnat. On kuitenkin huomionarvoista, että kuten johdanto-osan 50 kappaleessa todetaan, ilman tukea tapahtuneen tuonnin keskimääräiset hinnat alittivat unionin tuotannonalan hinnat paljon merkittävämmin kuin tuetun tuonnin hinnat.
6.3.2 Tuonti muista kolmansista maista
(54)
Koska huomautuksia muista kolmansista maista tulevasta tuonnista ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 161-165 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.3.3 Talouskriisi
(55)
Koska talouskriisin vaikutuksista unionin tuotannonalan kärsimään vahinkoon ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 166-169 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.3.4 Otokseen valitun unionin tuotannonalan vientitoiminta
(56)
Koska huomautuksia otokseen valitun unionin tuotannonalan vientitoiminnasta ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 170 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.4 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(57)
Edellä esitetty analyysi osoitti, että Intiasta matalilla hinnoilla tapahtuneen tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat merkittävästi tarkastelujaksolla. Havaittiin myös, että kyseinen tuonti tapahtui jatkuvasti hintoihin, jotka alittivat unionin tuotannonalan unionin markkinoilla veloittamat hinnat.
(58)
Koska suurimman intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan, jonka osuus Intian viennistä unioniin tutkimusajanjaksolla oli 87 prosenttia, vienti unioniin ei ollut tuettua, syy-yhteyttä tuetun tuonnin, jonka osuus oli vain 13 prosenttia Intiasta viedystä kokonaismäärästä, ja unionin tuotannonalan kärsimän vahingon välillä ei voida riittävällä tavalla vahvistaa. Ei voida siis väittää, että Intiasta tapahtunut tuettu vienti olisi aiheuttanut unionin tuotannonalan kärsimän vahingon, koska kyseinen vienti oli määrältään rajallista, sen markkinaosuus oli erittäin pieni (2 %) ja sen hinnat olivat keskimäärin 12 prosenttia korkeammat kuin ilman tukia tapahtuneessa tuonnissa.
(59)
Kun analysoitiin muita tiedossa olevia tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, kuten ilman tukia tapahtunut tuonti, muista kolmansista maista tullut tuonti, talouskriisi ja otokseen valitun unionin tuotannonalan vientitoiminta, havaittiin, että unionin tuotannonalan kärsimä vahinko näyttää johtuvan ilman tukia Intiasta tapahtuvasta tuonnista, jonka osuus oli 87 prosenttia Intian koko viennistä unioniin tutkimusajanjaksolla ja joka tapahtui tuettua tuontia huomattavasti matalampiin hintoihin.
7. TUKIEN VASTAISEN MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN
(60)
Koska tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalan kärsimän vahingon välillä ei ole merkittävää syy-yhteyttä, katsotaan, että tasoitustoimenpiteet ovat tarpeettomia ja tämä tukien vastainen menettely olisi päätettävä perusasetuksen 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(61)
Valituksen tekijälle ja muille asianomaisille osapuolille tiedotettiin asiasta ja annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia. Saadut huomautukset eivät muuttaneet päätelmää, että tämä tukien vastainen menettely olisi päätettävä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Päätetään Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien, jotka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 ja 7318 15 70, tuontia koskeva tukien vastainen menettely.
2 artikla
Vapautetaan Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuonnissa asetuksella (EU) N:o 115/2012 käyttöön otettujen väliaikaisten tasoitustullien vakuutena olevat määrät.
3 artikla
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 23 päivänä toukokuuta 2012.