EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 236/2012
af 14. marts 2012
om short selling og visse aspekter af credit default swaps
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Da finanskrisen var på sit højeste i september 2008, traf de kompetente myndigheder i flere medlemsstater og tilsynsmyndighederne i tredjelande såsom USA og Japan ekstraordinære foranstaltninger for at begrænse eller forbyde short selling for visse eller alle værdipapirer. Dette skete på grund af bekymringer om, at short selling i en tid med manglende finansiel stabilitet kunne forværre faldet i aktiekurserne, især i finansielle institutioner, på en måde, der i sidste ende kunne true deres overlevelsesmuligheder og skabe systemiske risici. Medlemsstaterne traf divergerende foranstaltninger, fordi Unionen ikke har en specifik fælles lovgivningsmæssig ramme for behandling af spørgsmål vedrørende short selling.
(2)
For at sikre et velfungerende indre marked og for at forbedre betingelserne for dets funktion, især hvad angår de finansielle markeder, samt for at sikre forbruger- og investorbeskyttelse på højt niveau er det derfor hensigtsmæssigt at etablere en fælles lovgivningsmæssig ramme med hensyn til krav og beføjelser vedrørende short selling og credit default swaps og at sikre større koordinering og overensstemmelse mellem medlemsstaterne, når der skal træffes foranstaltninger under ekstraordinære omstændigheder. Det er nødvendigt at harmonisere reglerne for short selling og visse aspekter af credit default swaps for at forebygge, at der opstår hindringer for et velfungerende indre marked, da det ellers er sandsynligt, at medlemsstaterne fortsat vil træffe divergerende foranstaltninger.
(3)
Det er passende og nødvendigt, at disse regler får form af en forordning, så det sikres, at regler, der direkte pålægger private parter pligt til at meddele og offentliggøre korte nettopositioner for visse instrumenter og med hensyn til udækket short selling, anvendes ensartet i hele Unionen. En forordning er også nødvendig for at give Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (ESMA), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (4), beføjelser til at koordinere foranstaltninger, som træffes af kompetente myndigheder, eller til selv at træffe foranstaltninger.
(4)
Denne forordnings anvendelsesområde bør være så bredt som muligt for at give en præventiv lovgivningsmæssig ramme til brug under ekstraordinære omstændigheder. Denne ramme bør dække alle finansielle instrumenter, men bør samtidig sikre en forholdsmæssig afpasset reaktion på de risici, som short selling af forskellige instrumenter kan udgøre. Det er derfor kun under ekstraordinære omstændigheder, at kompetente myndigheder og ESMA bør have mulighed for at træffe foranstaltninger vedrørende alle typer finansielle instrumenter og gå videre end de permanente foranstaltninger, der kun gælder for bestemte typer instrumenter, hvor der er klart identificerede risici, som skal håndteres.
(5)
For at bringe den nuværende fragmenterede situation til ende, hvor nogle medlemsstater har truffet divergerende foranstaltninger, og for at begrænse muligheden for, at divergerende foranstaltninger træffes af kompetente myndigheder, er det vigtigt på en harmoniseret måde at gøre noget ved de potentielle risici, der opstår som følge af short selling og credit default swaps. De krav, der indføres, bør gøre noget ved de identificerede risici uden unødigt at forringe de fordele, som short selling har for kvaliteten og effektiviteten på markederne. Skønt short selling i visse situationer kan have negative virkninger, spiller det under normale markedsforhold en vigtig rolle for at sikre velfungerende finansielle markeder, navnlig i forbindelse med markedslikviditet og effektiv kursdannelse.
(6)
Henvisninger i denne forordning til fysiske og juridiske personer bør omfatte registrerede virksomhedssammenslutninger uden status som juridisk person.
(7)
Øget gennemsigtighed i forbindelse med betydelige korte nettopositioner i bestemte finansielle instrumenter vil sandsynligvis være til gavn for både tilsynsmyndigheden og markedsdeltagerne. For aktier, som kan handles i et handelssystem i Unionen, bør der indføres en model i to lag, som giver større gennemsigtighed for betydelige korte nettopositioner i aktier på et passende niveau. Ved den nedre tærskel bør meddelelse om en position ske direkte til de pågældende tilsynsmyndigheder uden offentliggørelse, så de kan overvåge og, om nødvendigt, efterforske short selling, der kan skabe systemiske risici, udgøre misbrug eller skabe uro på markederne. Ved den øvre tærskel bør positionerne fremlægges offentligt til markedet for at give andre markedsdeltagere nyttig information om betydelige enkeltstående korte positioner i aktier.
(8)
Der bør indføres et krav om meddelelse til tilsynsmyndighederne om betydelige korte nettopositioner relateret til statsobligationer i Unionen, da sådanne meddelelser er vigtig information, som kan støtte tilsynsmyndighedernes overvågning af, hvorvidt sådanne positioner faktisk skaber systemiske risici eller anvendes til misbrug. Et sådant krav bør kun omfatte direkte meddelelse til tilsynsmyndighederne uden offentliggørelse, da offentliggørelse af oplysninger til markedet om sådanne instrumenter kan have en negativ virkning på markedet for statsobligationer, hvor likviditeten allerede er nedsat.
(9)
Meddelelseskravene i forbindelse med statsobligationer bør gælde for gældsinstrumenter udstedt af en medlemsstat og af Unionen, herunder Den Europæiske Investeringsbank, en medlemsstats offentlige myndighed, organer, SPV-selskaber eller internationale finansielle institutioner, der er oprettet af to eller flere medlemsstater, der udsteder obligationer på en eller flere medlemsstaters vegne, f.eks. den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet eller den fremtidige europæiske stabilitetsmekanisme. Er der tale om en medlemsstat, som er en forbundsstat, bør meddelelseskravene også gælde for gældsinstrumenter udstedt af et af forbundsstatens medlemmer. De bør imidlertid ikke gælde for andre regionale eller lokale myndigheder eller halvoffentlige organisationer i en medlemsstat, der udsteder gældsinstrumenter. Formålet med gældsinstrumenter, der udstedes af Unionen, er at støtte medlemsstaternes betalingsbalance eller finansielle stabilitet eller yde makrofinansiel bistand til tredjelande.
(10)
For at sikre omfattende og effektiv gennemsigtighed er det vigtigt, at meddelelseskravene ikke kun omfatter korte positioner, der opstår på grund af handel med aktier eller statsobligationer i handelssystemer, men også korte positioner, der opstår på grund af handel uden for disse systemer og korte nettopositioner, der opstår ved brug af derivater såsom optioner, futures, indeksrelaterede instrumenter, differencekontrakter og spread betting i forbindelse med aktier eller statsobligationer.
(11)
For at være nyttig for tilsynsmyndigheder og markeder bør en eventuel gennemsigtighedsordning give fuldstændige og præcise oplysninger om en fysisk eller juridisk persons positioner. Især bør oplysninger, der gives til tilsynsmyndigheden eller markedet, tage højde for både korte og lange positioner for at give værdifulde oplysninger om den fysiske eller juridiske persons korte nettoposition i aktier, statsobligationer og credit default swaps.
(12)
Beregningen af korte eller lange positioner bør tage højde for eventuelle økonomiske interesser, som den fysiske eller juridiske person har i forhold til den udstedte aktiekapital i et selskab eller de af en medlemsstat eller Unionen udstedte statsobligationer. Især bør der tages højde for sådanne økonomiske interesser, der er opnået direkte eller indirekte gennem brug af derivater som optioner, futures, differencekontrakter og spread betting i forbindelse med aktier eller statsobligationer og indekser, kurve af værdipapirer og exchange traded funds. Ved positioner i forbindelse med statsobligationer bør der også tages højde for credit default swaps, der er relateret til udstedere af statsobligationer.
(13)
Foruden gennemsigtighedsordningen, der er fastsat i denne forordning, bør Kommissionen i forbindelse med dens revision af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter (5) overveje, hvorvidt investeringsselskabers medtagelse af oplysninger om short selling i deres transaktionsrapporter til de kompetente myndigheder ville tilvejebringe brugbar supplerende information, der kunne give myndighederne mulighed for at overvåge niveauerne af short selling.
(14)
Økonomisk set kan køb af credit default swaps uden at have en lang position i underliggende statsobligationer eller aktiver, portefølje af aktiver, finansielle forpligtelser eller finansieringsaftaler, hvis værdi afhænger af værdien af statsobligationerne være det samme som at tage en kort position i det underliggende gældsinstrument. Beregningen af en kort nettoposition i forbindelse med statsobligationer bør derfor omfatte credit default swaps, der er relateret til en statsobligationsudsteders forpligtelse. Der bør tages højde for credit default swap-positionen både med hensyn til fastlæggelsen af, hvorvidt en fysisk eller juridisk person har en betydelig kort nettoposition relateret til statsobligationer, der skal meddeles til en kompetent myndighed, og hvor en kompetent myndighed suspenderer begrænsninger for udækkede credit default swap-transaktioner for at fastsætte den betydelige udækkede position i en credit default swap relateret til en udsteder af statsobligationer, som skal meddeles den kompetente myndighed.
(15)
For at positionerne kan overvåges løbende, bør gennemsigtighedsordningen også omfatte meddelelse om eller offentliggørelse af, om en ændring i en kort nettoposition betyder en stigning eller et fald over eller under visse tærskler.
(16)
For at gennemsigtighedsordningen kan være effektiv, er det vigtigt, at den finder anvendelse, uanset hvor den fysiske eller juridiske person befinder sig, herunder i et tredjeland, når den pågældende person har en betydelig kort nettoposition i et selskab, hvis aktier må handles i et handelssystem inden for Unionen, eller en kort nettoposition i statsobligationer udstedt af en medlemsstat eller af Unionen.
(17)
Definitionen af short selling bør ikke omfatte en genkøbsaftale mellem to parter, hvor den ene part sælger et værdipapir til den anden til en fastsat pris med en forpligtelse til at købe værdipapiret tilbage på en senere dato til en anden fastsat pris, eller en derivatkontrakt, hvor det er aftalt at sælge værdipapirer til en fastsat pris på en senere dato. Definitionen bør ikke omfatte en overførsel af værdipapirer i henhold til en aftale om udlån af værdipapirer.
(18)
Udækket short selling af aktier og statsobligationer anses somme tider for at øge den potentielle risiko for manglende afvikling og for volatilitet. For at reducere sådanne risici er det hensigtsmæssigt at sætte begrænsninger for udækket short selling af den type instrumenter. De specifikke begrænsninger bør også tage højde for de forskellige ordninger, der i øjeblikket anvendes for dækket short selling. De omfatter en særskilt genkøbsaftale, hvorefter den person, der foretager short selling af et værdipapir, tilbagekøber et tilsvarende værdipapir tids nok til, at short selling-transaktionen kan afvikles, og omfatter aftaler om sikkerhedsstillelse, hvis sikkerhedshaveren kan anvende værdipapiret til afvikling af short selling-transaktionen. Andre eksempler omfatter selskabers fortegningsretsemissioner til eksisterende aktionærer, lånepuljer og muligheder for genkøbsaftaler gennem f.eks. handelssystemer, clearingsystemer eller centralbanker.
(19)
I forbindelse med udækket short selling af aktier er det nødvendigt for en fysisk eller juridisk person at have en ordning med en tredjepart, ifølge hvilken tredjeparten har bekræftet, at aktien er tilgængelig, dvs. at tredjeparten bekræfter, at vedkommende vurderer at kunne stille aktien til rådighed for afvikling på forfaldstidspunktet. Det er nødvendigt, at en sådan bekræftelse gives på baggrund af foranstaltninger truffet af tredjeparten, således at den fysiske eller juridiske person har en rimelig forventning om, at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet. Dette omfatter foranstaltninger som f.eks. en tredjeparts allokering af aktierne til lån eller køb, således at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet. Med hensyn til short selling, der skal dækkes gennem køb af aktien samme dag, omfatter dette bekræftelse fra tredjeparten på, at vedkommende anser aktien for at være let at låne eller købe. Aktiernes likviditet, navnlig omsætningsniveauet, og hvor let køb, salg og lån kan finde sted med minimal indvirkning på markedet, bør tages i betragtning af ESMA, når det fastlægges, hvilke foranstaltninger der er nødvendige for at have en rimelig forventning om, at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet.
(20)
I forbindelse med udækket short selling af statsobligationer kan den omstændighed, at short selling vil være dækket af købet af statsobligationer i løbet af samme dag, betragtes som et eksempel på at give en rimelig forventning om, at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet.
(21)
Credit default swaps på statsobligationer bør være baseret på princippet om forsikringsmæssig interesse, men med erkendelse af, at der kan være andre interesser ved en statslig udsteder end obligationsejerskab. Disse interesser omfatter afdækning af risikoen for den statslige udsteders misligholdelse, hvor en fysisk eller juridisk person har en lang position i statsobligationer fra den pågældende udsteder, eller af risikoen for et fald i værdien af statsobligationerne, hvor den pågældende fysiske eller juridiske person har aktiver eller passiver, som vedrører enheder i den offentlige eller private sektor i den pågældende medlemsstat, og hvis værdi afhænger af værdien af statsobligationerne. Sådanne aktiver bør omfatte finansieringsaftaler, en portefølje af aktiver eller finansielle forpligtelser samt rente- eller valutaswaptransaktioner, i forbindelse med hvilke der anvendes credit default swaps på statsobligationer som et modpartsrisikostyringsredskab til afdækning af eksponeringen ved finansieringsaftaler og udenrigshandelsaftaler. Ingen position eller portefølje af positioner, der anvendes i forbindelse med afdækning af eksponeringen ved en statsobligation, bør betragtes som en udækket position i en credit default swap på statsobligationer. Dette omfatter enhver eksponering for den centrale, regionale og lokale administration, enheder i den offentlige sektor eller enhver eksponering, der garanteres af en hvilken som helst af de nævnte enheder. Derudover bør eksponeringen for privatsektorenheder, der er etableret i den pågældende medlemsstat, være omfattet. Alle eksponeringer bør tages i betragtning i denne sammenhæng, herunder lån, modpartskreditrisiko (herunder potentiel eksponering, når der kræves lovpligtig kapital til en sådan eksponering), tilgodehavender og garantier. Det omfatter også indirekte eksponeringer for en af de omhandlede enheder, der forekommer gennem bl.a. eksponering for indekser, fonde eller SPV-selskaber.
(22)
Eftersom indgåelse af en credit default swap på statsobligationer uden bagvedliggende eksponering for risikoen ved et fald i statsobligationens værdi kan have negativ virkning på statsobligationsmarkedernes stabilitet, bør det være forbudt for fysiske eller juridiske personer at indgå sådanne udækkede credit default swap positioner. Den kompetente myndighed bør imidlertid ved de første tegn på, at statsobligationsmarkedet ikke fungerer effektivt, midlertidigt kunne suspendere en sådan begrænsning. Den kompetente myndighed bør basere en sådan suspension på et objektivt grundlag efter en analyse af de indikatorer, der er fastsat i denne forordning. Kompetente myndigheder bør også kunne benytte yderligere indikatorer.
(23)
Det er også hensigtsmæssigt at inkludere krav til centrale modparter i forbindelse med dækningskøb og bøder for manglende afvikling af transaktioner i aktier. Procedurerne for dækningskøb og kravene vedrørende sen afvikling bør omfatte grundlæggende standarder med hensyn til afviklingsdisciplin. Kravene vedrørende dækningskøb og bøder bør være så fleksible, at den centrale modpart, som har ansvar for at sikre, at disse procedurer eksisterer, kan benytte en anden markedsdeltager til i praksis at foretage købet eller pålægge bøden. Hvis de finansielle markeder skal fungere effektivt, er det imidlertid afgørende, at de bredere aspekter af afviklingsdisciplin behandles i et horisontalt forslag til retsakt.
(24)
Foranstaltninger i forbindelse med statsobligationer og credit default swaps på statsobligationer, herunder øget gennemsigtighed og begrænsninger af udækket short selling, bør pålægge krav, der er forholdsmæssigt afpassede, og bør samtidig undgå en negativ indvirkning på likviditeten på markederne for statsobligationer og markederne for genkøb af statsobligationer.
(25)
Aktier optages i stigende grad til handel i forskellige handelssystemer inden for Unionen og i tredjelande. Mange store selskaber, der er hjemmehørende i et tredjeland, får også optaget aktier til handel i et handelssystem i Unionen. Af hensyn til effektiviteten er det hensigtsmæssigt at fritage værdipapirer fra visse krav om meddelelse og offentliggørelse, hvis det primære handelssystem for det pågældende instrument er i et tredjeland.
(26)
Market making-aktiviteter spiller en afgørende rolle, fordi de bringer likviditet til markeder i Unionen, og market makers skal kunne tage korte positioner for at leve op til denne rolle. Hvis sådanne aktiviteter pålægges krav, kan det betyde en alvorlig begrænsning af deres evne til at skabe likviditet, og det kan have en betydelig negativ indvirkning på effektiviteten på markederne i Unionen. I øvrigt forventes det ikke, at market makers tager betydelige korte positioner bortset fra i meget korte perioder. Fysiske eller juridiske personer, der er involveret i sådanne aktiviteter, bør derfor fritages fra krav, der kan hæmme deres evne til at udføre en sådan funktion og dermed påvirke EU-markederne negativt. For at kravene kan indfange tilsvarende enheder i tredjelande, er det nødvendigt med en procedure for at vurdere ækvivalensen af markeder i tredjelande. Fritagelsen bør gælde for de forskellige typer af market making-aktiviteter, men ikke handel for egen regning. Desuden bør visse aktiviteter på det primære marked, f.eks. aktiviteter, der vedrører statsobligationer og stabiliseringsordninger, fritages, da disse aktiviteter er vigtige og bidrager til, at markederne fungerer effektivt. De kompetente myndigheder bør have meddelelse om brugen af fritagelser og bør have beføjelse til at forbyde en fysisk eller juridisk person at bruge en fritagelse, hvis den pågældende ikke opfylder de relevante kriterier for fritagelsen. Kompetente myndigheder bør også kunne anmode om oplysninger fra den fysiske eller juridiske person for at overvåge den pågældendes brug af fritagelsen.
(27)
I tilfælde af en negativ udvikling, hvor den finansielle stabilitet eller markedstilliden i en medlemsstat eller i Unionen er alvorligt truet, bør de kompetente myndigheder have interventionsbeføjelser til at kræve yderligere gennemsigtighed eller til at pålægge midlertidige begrænsninger af short selling og credit default swap-transaktioner eller andre transaktioner for at forhindre et forstyrrende fald i kursen på et finansielt instrument. Sådanne foranstaltninger kan blive nødvendige på grund af forskellige negative hændelser eller en negativ udvikling, herunder ikke kun finansielle eller økonomiske hændelser, men også for eksempel naturkatastrofer eller terroraktioner. Desuden kan visse negative hændelser eller negativ udvikling, der kræver foranstaltninger, opstå i en enkelt medlemsstat og ikke have nogen grænseoverskridende virkninger. Disse beføjelser skal være tilstrækkeligt fleksible til, at de kompetente myndigheder kan håndtere en række forskellige ekstraordinære omstændigheder. Når sådanne foranstaltninger træffes, bør de kompetente myndigheder tage behørigt hensyn til proportionalitetsprincippet.
(28)
Da denne forordning udelukkende tager sig af begrænsninger på short selling og credit default swaps for at forhindre et forstyrrende fald i kursen på et finansielt instrument, kan behovet for andre typer af begrænsninger, såsom begrænsninger på positioner eller på produkter, mere hensigtsmæssigt overvejes i forbindelse med Kommissionens revision af direktiv 2004/39/EF.
(29)
Selv om de kompetente myndigheder normalt er i den bedste position til at overvåge markedsforholdene og til indledningsvis at reagere på en negativ hændelse eller udvikling ved at afgøre, om der er opstået en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden, og om det er nødvendigt at træffe foranstaltninger for at afhjælpe en sådan situation, bør beføjelserne i denne forbindelse samt betingelser og procedurer for deres brug så vidt muligt harmoniseres.
(30)
I tilfælde af et betydeligt fald i kursen på et finansielt instrument i et handelssystem bør en kompetent myndighed også have mulighed for midlertidigt at begrænse short selling af det finansielle instrument i det pågældende system inden for dens egen jurisdiktion eller anmode ESMA om en sådan begrænsning i andre jurisdiktioner, så myndigheden kan gribe hurtigt ind, hvor det er hensigtsmæssigt og i en kort periode, for at forhindre et forstyrrende fald i kursen på det pågældende instrument. Den kompetente myndighed bør også være forpligtet til at underrette ESMA om denne afgørelse, således at ESMA øjeblikkelig kan underrette de kompetente myndigheder i andre medlemsstater med handelssystemer, der handler med det samme instrument, koordinere vedtagelsen af disse foranstaltninger i de andre medlemsstater, og, hvis det er nødvendigt, hjælpe dem med at nå til enighed, eller selv træffe en afgørelse i overensstemmelse med artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
(31)
Når en negativ hændelse eller udvikling rækker videre end én enkelt medlemsstat eller har andre grænseoverskridende konsekvenser, f.eks. hvis et finansielt instrument handles i forskellige handelssystemer i en række forskellige medlemsstater, er tæt samråd og samarbejde mellem de kompetente myndigheder afgørende. ESMA bør have en nøglerolle ved koordinering af sådanne situationer og bør forsøge at sikre konsistens mellem de kompetente myndigheder. Sammensætningen af ESMA, som omfatter repræsentanter fra de kompetente myndigheder, vil hjælpe ESMA ved udførelsen af en sådan rolle. Desuden bør de kompetente myndigheder have beføjelse til at træffe foranstaltninger, når de har en interesse i at intervenere.
(32)
Ud over koordinering af foranstaltninger, der træffes af de kompetente myndigheder, bør ESMA sikre, at foranstaltninger kun træffes af de kompetente myndigheder, når de er nødvendige og rimelige. ESMA bør have mulighed for at fremsætte udtalelser til kompetente myndigheder om brugen af interventionsbeføjelser.
(33)
De kompetente myndigheder vil ganske vist ofte være i den bedste position til at overvåge og til hurtigt at reagere på en negativ hændelse eller udvikling, men ESMA bør også have beføjelse til at træffe foranstaltninger, når short selling og andre relaterede aktiviteter truer finansielle markeders rette funktion og integritet eller stabiliteten i dele af eller hele det finansielle system i Unionen, når der er grænseoverskridende konsekvenser, og når kompetente myndigheder ikke har truffet tilstrækkelige foranstaltninger til at håndtere truslen. ESMA bør så vidt muligt rådføre sig med det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) oprettet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici (6) og andre relevante myndigheder, når en sådan foranstaltning kan have virkninger, der rækker ud over de finansielle markeder, som det kan være tilfældet med råvarederivater, der anvendes til at risikoafdække fysiske positioner.
(34)
ESMA's beføjelser i henhold til nærværende forordning til under ekstraordinære omstændigheder at begrænse short selling og andre lignende aktiviteter er i overensstemmelse med artikel 9, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1095/2010. Disse beføjelser bør ikke berøre ESMA's beføjelser i en krisesituation i henhold til artikel 18 i forordning (EU) nr. 1095/2010. ESMA bør navnlig kunne træffe enkeltafgørelser, som pålægger kompetente myndigheder at træffe foranstaltninger, eller enkeltafgørelser henvendt til deltagere på de finansielle markeder i henhold til artikel 18 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
(35)
Henvisninger i nærværende forordning til artikel 18 og 38 i forordning (EU) nr. 1095/2010 er af deklaratorisk art. Nævnte artikler finder anvendelse selv uden sådanne henvisninger.
(36)
De kompetente myndigheders og ESMA's interventionsbeføjelser til at begrænse short selling, credit default swaps og andre transaktioner bør kun være midlertidige og bør kun udøves i en periode og et omfang, der er nødvendigt for at imødegå den specifikke trussel.
(37)
På grund af de specifikke risici, der kan opstå ved brugen af credit default swaps, kræver sådanne transaktioner tæt overvågning af kompetente myndigheder. Især bør kompetente myndigheder i ekstraordinære tilfælde have beføjelse til at kræve at få oplysninger fra fysiske eller juridiske personer, der indgår sådanne transaktioner, om formålet med at indgå den pågældende transaktion.
(38)
ESMA bør have beføjelse til at foretage en undersøgelse af en problemstilling eller praksis i forbindelse med short selling eller brugen af credit default swaps for at vurdere, om den pågældende problemstilling eller praksis udgør en potentiel trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden. ESMA bør offentliggøre en rapport, der fremlægger resultaterne, når ESMA foretager en sådan undersøgelse.
(39)
Da nogle bestemmelser i denne forordning finder anvendelse på fysiske eller juridiske personer og handlinger i tredjelande, er det nødvendigt, at de kompetente myndigheder og tilsynsmyndighederne i tredjelande i visse situationer samarbejder. De kompetente myndigheder bør derfor aftale ordninger med tilsynsmyndighederne i tredjelande. ESMA bør koordinere udviklingen af sådanne samarbejdsordninger og udvekslingen mellem de kompetente myndigheder af oplysninger, der modtages fra tredjelande.
(40)
Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, som bl.a. traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (charteret) anerkender, navnlig retten til beskyttelse af personlige oplysninger, jf. artikel 16 i TEUF og artikel 8 i charteret. Gennemsigtighed med hensyn til betydelige korte nettopositioner, herunder offentliggørelse over en vis tærskelværdi, når dette er bestemt i denne forordning, er nødvendig af hensyn til stabilitet på de finansielle markeder og beskyttelse af investorerne. Med en sådan gennemsigtighed kan tilsynsmyndighederne overvåge brugen af short selling i forbindelse med misbrugsstrategier og konsekvenserne af short selling for markedernes funktion. Ydermere kan en sådan gennemsigtighed bidrage til at reducere informationsasymmetri og sikre, at alle markedsdeltagere er tilstrækkeligt informeret om, i hvilket omfang short selling påvirker kurserne. Enhver udveksling eller videregivelse af oplysninger fra kompetente myndigheder bør ske i overensstemmelse med reglerne om videregivelse af personoplysninger i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7). Enhver udveksling eller videregivelse af oplysninger, som ESMA foretager, bør ske i overensstemmelse med reglerne om overførelse af personoplysninger i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (8), der bør gælde fuldt ud for behandling af personoplysninger med henblik på nærværende forordning.
(41)
Medlemsstaterne bør under hensyntagen til principperne i Kommissionens meddelelse om styrkelse af sanktionsordninger i sektoren for finansielle tjenesteydelser og EU-retsakter vedtaget som en opfølgning på denne meddelelse fastsætte bestemmelser om sanktioner og administrative foranstaltninger ved overtrædelse af denne forordning og bør sørge for, at de gennemføres. Disse sanktioner og administrative foranstaltninger bør være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning. De bør tage udgangspunkt i retningslinjer vedtaget af ESMA for at fremme konvergens og sammenhæng på tværs af sektorerne i sanktionsordningerne i finanssektoren.
(42)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (9). Kommissionen bør holde Europa-Parlamentet orienteret om fremskridt med hensyn til afgørelser, der fastsætter ækvivalensen af tredjelandes retlige og tilsynsmæssige rammer med kravene i denne forordning.
(43)
Beføjelsen til at vedtage retsakter, jf. artikel 290 i TEUF, bør delegeres til Kommissionen med hensyn til detaljer om beregning af korte positioner, når en fysisk eller juridisk person har en udækket position i en credit default swap, tærskler for meddelelse og offentliggørelse samt yderligere specificering af kriterier og faktorer ved fastlæggelsen af, i hvilke tilfælde en negativ hændelse eller udvikling udgør en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i en medlemsstat eller i Unionen. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau i de relevante institutioner, myndigheder og organer, hvor det er relevant. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(44)
Kommissionen bør forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, hvori den vurderer det hensigtsmæssige i de fastlagte meddelelses- og offentliggørelsestærskler, begrænsningernes virkemåde samt krav relateret til gennemsigtigheden af korte nettopositioner og hvorvidt andre eventuelle begrænsninger eller betingelser for short selling eller credit default swaps er hensigtsmæssige.
(45)
Målene med denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne, selv om de kompetente myndigheder er i en bedre position til at overvåge og har bedre kendskab til markedsudviklingen, kan den samlede virkning af de problemer, der er i forbindelse med short selling og credit default swaps, kun forstås fuldt ud i EU-sammenhæng, og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(46)
Da nogle medlemsstater allerede har indført begrænsninger vedrørende short selling, og da der ved denne forordning indføres delegerede retsakter og bindende tekniske standarder, som bør vedtages, inden denne forordning kan anvendes fornuftigt, er det nødvendigt at foreskrive en tilstrækkelig overgangsperiode. Da det er afgørende inden den 1. november 2012 at fastlægge vigtige ikke-væsentlige bestemmelser, som vil lette markedsdeltageres overholdelse af denne forordning og de kompetente myndigheders håndhævelse, er det ligeledes nødvendigt at give Kommissionen mulighed for at vedtage de tekniske standarder og delegerede retsakter inden nævnte dato -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Denne forordning finder anvendelse på følgende:
a)
finansielle instrumenter, som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), der er optaget til handel i et handelssystem i Unionen, herunder sådanne instrumenter, når de handles uden for et handelssystem
b)
derivater som nævnt i afsnit C, nr. 4)-10), i bilag I til direktiv 2004/39/EF, som relaterer til et finansielt instrument som nævnt i litra a) eller til en udsteder af et sådant finansielt instrument, herunder sådanne derivater, når de handles uden for et handelssystem
c)
gældsinstrumenter udstedt af en medlemsstat eller af Unionen og derivater, som nævnt i afsnit C, nr. 4)-10), i bilag I til direktiv 2004/39/EF, som relaterer til eller vedrører gældsinstrumenter udstedt af en medlemsstat eller af Unionen.
2. Artikel 18, 20 og 23-30 finder anvendelse på alle finansielle instrumenter, som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a).
Artikel 2
Definitioner
1. I denne forordning forstås ved:
a) »finansielt instrument«: et instrument, der er anført i afsnit C i bilag I til direktiv 2004/39/EF
b) »short selling« i relation til en aktie eller et gældsinstrument: ethvert salg af en aktie eller et gældsinstrument, som sælgeren ikke ejer på det tidspunkt, hvor salgsaftalen indgås, herunder et salg, hvor sælgeren på tidspunktet for indgåelsen af salgsaftalen har lånt eller aftalt at låne aktien eller gældsinstrumentet til levering ved afviklingen, med undtagelse af:
i)
en af parternes salg i henhold til en genkøbsaftale, hvor den ene part har forpligtet sig til at sælge et værdipapir til den anden part til en fastsat kurs, mens den anden part har forpligtet sig til at sælge værdipapiret tilbage på en senere dato til en anden fastsat kurs
ii)
en overførsel af værdipapirer i henhold til en aftale om udlån af værdipapirer eller
iii)
indgåelse af en future-kontrakt eller en anden derivatkontrakt, hvor det er aftalt at sælge værdipapirer til en fastsat kurs på en senere dato
c) »credit default swap«: en derivatkontrakt, hvor den ene part betaler et vederlag til den anden part til gengæld for en betaling eller en anden ydelse i tilfælde af en kredithændelse i forbindelse med en referenceenhed og af enhver anden misligholdelse i forbindelse med derivatkontrakten, der har en lignende økonomisk virkning
d) »statslig udsteder«: en af følgende, som udsteder gældsinstrumenter:
i)
Unionen
ii)
en medlemsstat, herunder en offentlig myndighed, et agentur eller et SPV-selskab i medlemsstaten
iii)
når der er tale om en medlemsstat, som er en forbundsstat, et medlem af forbundsstaten
iv)
et SPV-selskab for flere medlemsstater
v)
en international finansiel institution oprettet af to eller flere medlemsstater, som har til formål at mobilisere kapital og stille finansiel bistand til rådighed for de af dens medlemmer, der er ramt eller truet af alvorlige finansieringsproblemer, eller
vi)
Den Europæiske Investeringsbank
e) »credit default swap på statsobligationer«: en credit default swap, hvor en betaling eller en anden ydelse erlægges i tilfælde af en kredithændelse eller en misligholdelse relateret til en statslig udsteder
f) »statsobligation«: et gældsinstrument udstedt af en statslig udsteder
g) »udstedte statsobligationer«: det samlede antal statsobligationer udstedt af en statslig udsteder, som ikke er blevet indfriet
h) »udstedt aktiekapital« i relation til et selskab: de samlede ordinære aktier og eventuelle præferenceaktier udstedt af selskabet, men ikke konvertible obligationer
i) »hjemland«:
i)
for et investeringsfirma som omhandlet i artikel 4, stk. 1, nr. 1), i direktiv 2004/39/EF, eller et reguleret marked som omhandlet i artikel 4, stk. 1, nr. 14), i direktiv 2004/39/EF: hjemlandet som omhandlet i artikel 4, stk. 1, nr. 20), i direktiv 2004/39/EF
ii)
for et kreditinstitut: hjemlandet som omhandlet i artikel 4, nr. 7), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (10)
iii)
for en juridisk person som ikke er nævnt i nr. i) eller ii): den medlemsstat, hvor den juridiske person har sit vedtægtsmæssige hjemsted, eller, hvis der ikke findes noget vedtægtsmæssigt hjemsted, den medlemsstat, hvor hovedkontoret er beliggende
iv)
for en fysisk person: den medlemsstat, hvor vedkommende har sit hovedkontor, eller, hvis der ikke findes noget hovedkontor, den medlemsstat, hvor vedkommende har sin faste bopæl
j) »relevant kompetent myndighed«:
i)
i relation til en medlemsstats statsobligationer eller, når der er tale om en medlemsstat, som er en forbundsstat, i relation til et af forbundsstatens medlemmers statsobligationer eller en credit default swap relateret til en medlemsstat eller et medlem af en forbundsmedlemsstat: den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat
ii)
i relation til Unionens statsobligationer eller en credit default swap relateret til Unionen: den kompetente myndighed i den jurisdiktion, hvor det departement, der udsteder obligationen, er placeret
iii)
i relation til statsobligationer fra flere medlemsstater, der handler gennem et SPV-selskab, eller en credit default swap relateret til et sådant SPV-selskab: den kompetente myndighed i den jurisdiktion, hvor SPV-selskabet er etableret
iv)
i relation til statsobligationer fra en international finansiel institution oprettet af to eller flere medlemsstater, som har til formål at mobilisere kapital og stille finansiel bistand til rådighed for de af dens medlemmer, der er ramt eller truet af alvorlige finansieringsproblemer: den kompetente myndighed i den jurisdiktion, hvor den internationale finansielle institution er etableret
v)
i relation til andre finansielle instrumenter end dem, der er nævnt under nr. i)-iv): den kompetente myndighed for det pågældende finansielle instrument som defineret i artikel 2, nr. 7), i Kommissionens forordning (EF) nr. 1287/2006 (11) og fastlagt i overensstemmelse med kapitel III i nævnte forordning
vi)
i relation til et finansielt instrument, der ikke er omfattet af nr. i)-v): den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor det finansielle instrument første gang blev optaget til handel i et handelssystem
vii)
i relation til et gældsinstrument udstedt af Den Europæiske Investeringsbank: den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor Den Europæiske Investeringsbank er beliggende
k) »market making-aktiviteter«: aktiviteter, der udføres af et investeringsfirma, et kreditinstitut, en enhed i et tredjeland eller et firma, som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra l), i direktiv 2004/39/EF, der er medlem af et handelssystem eller et marked i et tredjeland, hvis retlige og tilsynsmæssige rammer er erklæret ækvivalente af Kommissionen i henhold til artikel 17, stk. 2, når den pågældende handler med et finansielt instrument som ordregiver, uanset om instrumentet handles inden for eller uden for et handelssystem, i en eller begge af følgende egenskaber:
i)
ved at afgive faste, samtidige tilbud på købs- og salgskurs af sammenlignelig størrelse og til konkurrencedygtige kurser med den konsekvens, at markedet tilføres likviditet på en regelmæssig og løbende basis
ii)
som led i den almindelige forretning ved at udføre ordrer, der er iværksat af kunder eller som sker på kunders anmodning
iii)
ved afdækning af positioner, der er resultatet af gennemførelsen af opgaverne under nr. i) og ii)
l) »handelssystem«: et reguleret marked, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, nr. 14), i direktiv 2004/39/EF, eller en multilateral handelsfacilitet, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, nr. 15), i direktiv 2004/39/EF
m) »primært handelssystem« i relation til en aktie: det handelssystem for den pågældende aktie, der har den højeste omsætning
n) »autoriseret primary dealer«: en fysisk eller juridisk person, der har underskrevet en aftale med en statslig udsteder eller har en tilsvarende formel anerkendelse fra eller på vegne af en statslig udsteder, og som i overensstemmelse med denne aftale eller anerkendelse har forpligtet sig til at handle som ordregiver i forbindelse med aktiviteter på det primære og sekundære marked, hvad angår obligationer udstedt af den pågældende udsteder
o) »central modpart«: en juridisk enhed, der er mellemled mellem modparterne i de kontrakter, der handles inden for et eller flere finansielle markeder; den centrale modpart bliver køber for enhver sælger og sælger for enhver køber og er ansvarlig for driften af et clearingsystem
p) »handelsdag«: en handelsdag som omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1287/2006
q) »omsætning« i en aktie: omsætning, som omhandlet i artikel 2, nr. 9), i forordning (EF) nr. 1287/2006.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 42, der præciserer de definitioner, som er fastlagt i stk. 1 i nærværende artikel, især præcisering af, hvornår en fysisk eller juridisk person anses for at eje et finansielt instrument med henblik på definitionen af short selling i stk. 1, litra b).
Artikel 3
Korte og lange positioner
1. Med henblik på denne forordning anses en position for kort i udstedt aktiekapital eller udstedte statsobligationer, når den er opstået på en af følgende måder:
a)
ved short selling af en aktie udstedt af et selskab eller af et gældsinstrument udstedt af en statslig udsteder
b)
ved indgåelse af en transaktion, der frembringer eller er relateret til et finansielt instrument, der ikke er et instrument nævnt under litra a), hvor virkningen eller en af virkningerne af transaktionen er at give den fysiske eller juridiske person, der indgår den pågældende transaktion, en økonomisk fordel i tilfælde af et fald i kursen eller værdien af aktien eller gældsinstrumentet.
2. Med henblik på denne forordning anses en position for lang i udstedt aktiekapital eller udstedte statsobligationer, når den er opstået på en af følgende måder:
a)
ved besiddelse af en aktie udstedt af et selskab eller et gældsinstrument udstedt af en statslig udsteder
b)
ved indgåelse af en transaktion, der frembringer eller er relateret til et finansielt instrument, der ikke er et instrument nævnt under litra a), hvor virkningen eller en af virkningerne af transaktionen er at give den fysiske eller juridiske person, der indgår den pågældende transaktion, en økonomisk fordel i tilfælde af en stigning i kursen eller værdien af aktien eller gældsinstrumentet.
3. Med henblik på stk. 1 og 2 skal beregningen af en kort eller en lang position, når det gælder enhver position, der besiddes af den pågældende person indirekte, herunder gennem eller ved hjælp af et eventuelt indeks, en kurv af værdipapirer eller eventuelle interesser i en exchange traded fund eller lignende enhed, bestemmes af den pågældende fysiske eller juridiske person, der handler fornuftigt og under hensyntagen til offentligt tilgængelige oplysninger om sammensætningen af det relevante indeks, den relevante kurv af værdipapirer, eller interesserne i den exchange traded fund eller lignende enhed. I forbindelse med beregningen af en kort position eller en lang position skal ingen person være forpligtet til at indhente eventuelle realtidsoplysninger om sådanne sammensætninger fra andre.
Med henblik på stk. 1 og 2 skal beregningen af en kort eller en lang position i statsobligationer omfatte en eventuel credit default swap på statsobligationer, der relaterer sig til den statslige udsteder.
4. Med henblik på denne forordning anses den position, der er tilbage, efter at en eventuel lang position, som en fysisk eller juridisk person besidder i den udstedte aktiekapital, er trukket fra en eventuel kort position, som den pågældende fysiske eller juridiske person besidder i den pågældende kapital, for en kort nettoposition i det pågældende selskabs udstedte aktiekapital.
5. Med henblik på denne forordning anses den position, der er tilbage, efter at en eventuel lang position, som en fysisk eller juridisk person besidder i udstedte statsobligationer, og en eventuel lang position i en statslig udsteders gældsinstrumenter, for hvilke kursen er tæt forbundet med kursen på de pågældende statsobligationer, er trukket fra en eventuel kort position, som den pågældende fysiske eller juridiske person besidder i de pågældende statsobligationer, for en kort nettoposition i de statsobligationer, der er udstedt af den pågældende statslige udsteder.
6. Beregningen af statsobligationer i henhold til stk. 1-5 foretages for hver enkelt statslig udsteder, også når separate enheder udsteder statsobligationer på vegne af den statslige udsteder.
7. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42 med henblik på at præcisere:
a)
tilfælde, hvor en fysisk eller juridisk person anses for at besidde en aktie eller et gældsinstrument efter stk. 2
b)
tilfælde, hvor en fysisk eller juridisk person har en kort nettoposition efter stk. 4 og 5, og metoden til beregning af denne position
c)
metoden til beregning af positioner efter stk. 3, 4 og 5, når forskellige enheder i en gruppe har lange eller korte positioner, eller af positioner for porteføljeforvaltningsaktiviteter med hensyn til separate midler.
Med henblik på første afsnit, litra c), skal metoden til beregning navnlig tage højde for, om der føres forskellige investeringsstrategier i forhold til en bestemt udsteder via mere end én separat fond, der forvaltes af samme fondsforvalter, om den samme investeringsstrategi føres i forhold til en bestemt udsteder via mere end én fond, og om mere end én portefølje inden for samme enhed selvforvaltes i overensstemmelse med samme investeringsstrategi i forhold til en bestemt udsteder.
Artikel 4
Udækket position i en credit default swap på statsobligationer
1. Med henblik på denne forordning anses en fysisk eller juridisk person for at have en udækket position i en credit default swap på statsobligationer, når denne credit default swap på statsobligationer ikke tjener til at afdække:
a)
risikoen for udstederens misligholdelse, hvor den pågældende fysiske eller juridiske person har en lang position i statsobligationer fra den udsteder, som den pågældende credit default swap på statsobligationer er relateret til, eller
b)
risikoen for et fald i værdien af statsobligationerne, hvor den pågældende fysiske eller juridiske person har aktiver eller passiver, inklusive men ikke begrænset til finansieringsaftaler, en portefølje af aktiver eller finansielle forpligtelser, hvis værdi afhænger af værdien af statsobligationerne.
2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter, der i overensstemmelse med artikel 42 med henblik på nærværende artikels stk. 1 fastsætter:
a)
de tilfælde, hvor en credit default swap-transaktion i statsobligationer anses for at være afdækning mod en misligholdelsesrisiko eller en risiko for et fald i værdien af statsobligationerne, og metoden til beregning af en udækket position i en credit default swap på statsobligationer
b)
metoden til beregning af positioner, når forskellige enheder i en gruppe har lange eller korte positioner, eller af positioner for porteføljeforvaltningsaktiviteter med hensyn til separate midler.
KAPITEL II
GENNEMSIGTIGHEDEN AF KORTE NETTOPOSITIONER
Artikel 5
Meddelelse til de kompetente myndigheder om betydelige korte nettopositioner i aktier
1. En fysisk eller juridisk person, der har en kort nettoposition i den udstedte aktiekapital i et selskab, som har aktier optaget til handel i et handelssystem, skal underrette den relevante kompetente myndighed, jf. artikel 9, når den pågældende position når eller falder under en i nærværende artikels stk. 2 nævnt relevant meddelelsestærskel.
2. En relevant meddelelsestærskel er en procentdel, der svarer til 0,2 % af den udstedte aktiekapital i det pågældende selskab, og hver 0,1 % derover.
3. Den europæiske tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (ESMA) kan afgive en udtalelse til Kommissionen om justering af de i stk. 2 omhandlede tærskler under hensyntagen til udviklingen på de finansielle markeder.
4. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42, der ændrer de tærskler, der er nævnt i nærværende artikels stk. 2, under hensyntagen til udviklingen på de finansielle markeder.
Artikel 6
Offentliggørelse af betydelige korte nettopositioner i aktier
1. En fysisk eller juridisk person, der har en kort nettoposition i den udstedte aktiekapital i et selskab, som har aktier optaget til handel i et handelssystem, skal fremlægge oplysninger om denne position til offentligheden, jf. artikel 9, når den pågældende position når eller falder under en i stk. 2 i nærværende artikel nævnt relevant offentliggørelsestærskel.
2. En relevant offentliggørelsestærskel er en procentdel, der svarer til 0,5 % af den udstedte aktiekapital i det pågældende selskab, og hver 0,1 % derover.
3. ESMA kan afgive en udtalelse til Kommissionen om justering af de i stk. 2 omhandlede tærskler under hensyntagen til udviklingen på de finansielle markeder.
4. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42, der ændrer de tærskler, der er nævnt i nærværende artikels stk. 2, under hensyntagen til udviklingen på de finansielle markeder.
5. Denne artikel berører ikke love og administrative bestemmelser, der er vedtaget om overtagelsestilbud, fusionstransaktioner og andre transaktioner, der påvirker ejerskab af eller kontrol med virksomheder, som reguleres af de tilsynsmyndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne i henhold til artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/25/EF af 21. april 2004 om overtagelsestilbud (12), som kræver offentliggørelse af korte positioner ud over, hvad der kræves i denne artikel.
Artikel 7
Meddelelse til kompetente myndigheder om betydelige korte nettopositioner i statsobligationer
1. En fysisk eller juridisk person, der har en kort nettoposition i udstedte statsobligationer, skal underrette den relevante kompetente myndighed, jf. artikel 9, når en sådan position når eller falder under de relevante meddelelsestærskler for den pågældende statslige udsteder.
2. De relevante meddelelsestærskler består af et startbeløb og derefter yderligere trin med hensyn til hver enkelt statslig udsteder, som præciseret i de foranstaltninger, som Kommissionen tager i henhold til stk. 3. ESMA offentliggør på sit websted meddelelsestærsklerne for hver medlemsstat.
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42, der præciserer de beløb og trinvise stigninger, der er nævnt i nærværende artikels stk. 2.
Kommissionen skal:
a)
sikre, at tærsklerne ikke fastsættes på et niveau, som vil kræve meddelelse af positioner, der er af minimal værdi
b)
tage højde for det samlede antal udestående udstedte statsobligationer for hver enkelt statslig udsteder og den gennemsnitlige størrelse af positioner, der besiddes af markedsdeltagere i statsobligationer fra den pågældende statslige udsteder, og
c)
tage hensyn til likviditeten på de enkelte markeder for statsobligationer.
Artikel 8
Meddelelse til kompetente myndigheder om udækkede positioner i credit default swaps på statsobligationer
Suspenderer en kompetent myndighed begrænsninger i overensstemmelse med artikel 14, stk. 2, skal en fysisk eller juridisk person, der har en udækket position i en credit default swap på statsobligationer, underrette den relevante kompetente myndighed, når en sådan position når eller falder under de relevante meddelelsestærskler for den pågældende statslige udsteder, som præciseret i overensstemmelse med artikel 7.
Artikel 9
Metode til meddelelse og offentliggørelse
1. Enhver meddelelse eller offentliggørelse i henhold til artikel 5, 6, 7 eller 8 skal indeholde nærmere oplysninger om identiteten på den fysiske eller juridiske person, der besidder den relevante position, størrelsen af den relevante position, udstederen af de værdipapirer, den relevante position omfatter, samt den dato, hvor den relevante position opstod, blev ændret eller ophørte med at være i den pågældende persons besiddelse.
Med henblik på artikel 5, 6, 7 og 8 skal fysiske eller juridiske personer, som besidder betydelige korte nettopositioner, i en periode på fem år føre register over bruttopositioner, der udgør en betydelig kort nettoposition.
2. Det relevante tidspunkt for beregning af en kort nettoposition er kl. 24.00 ved udgangen af den handelsdag, hvor den fysiske eller juridiske person besidder den relevante position. Dette tidspunkt gælder alle transaktioner, uanset hvilken handelsmetode der anvendes, herunder transaktioner der gennemføres gennem manuel eller automatiseret handel, og uanset om transaktionerne er foretaget inden for almindelig åbningstid. Meddelelse eller offentliggørelse skal ske senest kl. 15.30 den følgende handelsdag. De tidspunkter, der er angivet i dette stykke, beregnes ud fra tiden i den medlemsstat, hvor den relevante kompetente myndighed, som den pågældende position skal meddeles til, er hjemmehørende.
3. Meddelelse af oplysninger til en relevant kompetent myndighed skal garantere oplysningernes fortrolighed og omfatte mekanismer til sikring af, at kilden til meddelelsen er autentisk.
4. Offentliggørelse af oplysninger som omhandlet i artikel 6 skal ske på en sådan måde, at der sikres hurtig adgang til oplysningerne uden forskelsbehandling. Disse oplysninger offentliggøres på et centralt websted, som den relevante kompetente myndighed driver eller fører tilsyn med. De kompetente myndigheder meddeler adressen på dette websted til ESMA, som så anbringer et link til alle disse centrale websteder på sit eget websted.
5. For at sikre ensartet anvendelse af denne artikel udarbejder ESMA udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger der skal indgives med henblik på stk. 1.
ESMA forelægger disse udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede forskriftsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
6. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 4 udarbejder ESMA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastsætte de midler, hvormed oplysningerne kan offentliggøres.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 10
Anvendelse af kravene om meddelelse og offentliggørelse
Kravene om meddelelse og offentliggørelse i henhold til artikel 5, 6, 7 og 8 finder anvendelse på fysiske eller juridiske personer, der er hjemmehørende eller etableret i Unionen eller i et tredjeland.
Artikel 11
Oplysninger, som skal stilles til ESMA's rådighed
1. De kompetente myndigheder skal stille oplysninger i oversigtsform til rådighed for ESMA på kvartalsbasis vedrørende korte nettopositioner i udstedt aktiekapital og udstedte statsobligationer og udækkede positioner i credit default swaps på statsobligationer, hvor den er den relevante kompetente myndighed og modtager meddelelser i henhold til artikel 5, 7 og 8.
2. For at udføre sine opgaver efter denne forordning kan ESMA til enhver tid anmode om supplerende oplysninger fra en relevant kompetent myndighed om korte nettopositioner i udstedt aktiekapital og udstedte statsobligationer eller udækkede positioner i credit default swaps på statsobligationer.
Den kompetente myndighed skal stille de ønskede oplysninger til rådighed for ESMA senest inden for syv kalenderdage. Hvis der er en negativ begivenhed eller udvikling, som udgør en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i den pågældende medlemsstat eller i en anden medlemsstat, stiller den kompetente myndighed alle tilgængelige oplysninger til rådighed for ESMA på grundlag af meddelelseskravene i artikel 5, 7 og 8 inden for 24 timer.
3. For at sikre ensartet anvendelse af denne artikel udarbejder ESMA udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger der skal stilles til rådighed i henhold til stk. 1 og 2.
ESMA forelægger disse udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede forskriftsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
4. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 1 udarbejder ESMA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, der præciserer formatet af de oplysninger, der skal stilles til rådighed i overensstemmelse med stk. 1 og 2.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
KAPITEL III
UDÆKKET SHORT SELLING
Artikel 12
Begrænsninger af udækket short selling af aktier
1. En fysisk eller juridisk person må kun indgå i short selling af en aktie, der er optaget til handel i et handelssystem, når en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
den fysiske eller juridiske person har lånt aktien eller har truffet alternative foranstaltninger, der resulterer i en tilsvarende retsvirkning
b)
den fysiske eller juridiske person har indgået en aftale om at låne aktien eller har et andet fuldstændig retskraftigt krav i henhold til aftaleretten eller ejendomsretten om at få overført ejerskab af et tilsvarende antal værdipapirer af samme klasse, således at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet, eller
c)
den fysiske eller juridiske person har en ordning med en tredjepart, ifølge hvilken tredjeparten har bekræftet, at aktien er tilgængelig, og har truffet foranstaltninger vis-à-vis tredjeparter, der er nødvendige for, at den fysiske eller juridiske person kan have en rimelig forventning om, at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet.
2. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 1 udarbejder ESMA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge de typer af aftaler eller ordninger, som i tilstrækkelig grad sikrer, at den pågældende aktie er til rådighed for afvikling. Når det fastlægges, hvilke foranstaltninger der er nødvendige, for at det med rimelighed kan forventes, at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet, tager ESMA bl.a. højde for daytrading og aktiernes likviditet.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 13
Begrænsninger af udækket short selling af statsobligationer
1. En fysisk eller juridisk person må kun indgå i short selling af statsobligationer, når en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
den fysiske eller juridiske person har lånt statsobligationen eller har truffet alternative bestemmelser, der resulterer i en tilsvarende retsvirkning
b)
den fysiske eller juridiske person har indgået en aftale om at låne statsobligationen eller har et andet fuldstændigt retskraftigt krav i henhold til aftaleretten eller ejendomsretten om at få overført ejerskab af et tilsvarende antal værdipapirer af samme klasse, således at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet, eller
c)
den fysiske eller juridiske person har en ordning med en tredjepart, ifølge hvilken tredjeparten har bekræftet, at statsobligationen er tilgængelig, eller på anden måde har en rimelig forventning om, at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet.
2. Begrænsningerne i stk. 1 finder ikke anvendelse, hvis transaktionen tjener til at risikoafdække en lang position i gældsinstrumenter fra en udsteder, hvis kurs er tæt forbundet med kursen på de pågældende statsobligationer.
3. Hvis statsobligationens likviditet ligger under den tærskel, der er fastsat i henhold til metoden, jf. stk. 4, kan de i stk. 1 nævnte begrænsninger midlertidigt suspenderes af den relevante kompetente myndighed. Inden disse begrænsninger suspenderes, skal den relevante kompetente myndighed give ESMA og de andre kompetente myndigheder meddelelse om den påtænkte suspension.
En suspension skal være gyldig i en indledende periode på højst seks måneder fra datoen for dens offentliggørelse på den relevante kompetente myndigheds websted. Suspensionen kan forlænges for perioder på højst seks måneder, hvis årsagerne til suspensionen fortsat er til stede. Hvis suspensionen ikke forlænges ved udløbet af den indledende periode eller efter en eventuel efterfølgende forlængelse, udløber den automatisk.
ESMA afgiver senest 24 timer efter meddelelsen fra den relevante kompetente myndighed en udtalelse baseret på stk. 4 om den meddelte suspension eller en forlængelse af suspension. Udtalelsen skal offentliggøres på ESMA's websted.
4. Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42, der præciserer parametre og metoder til beregning af den i nærværende artikels stk. 3 nævnte likviditetstærskel for udstedte statsobligationer.
Parametre og metoder til medlemsstaternes beregning af tærsklen skal opstilles på en sådan måde, at tærsklen, når den er nået, repræsenterer en væsentlig nedgang i forhold til den pågældende statsobligations gennemsnitlige likviditet.
Tærsklen skal defineres på grundlag af objektive kriterier, der er specifikke for det relevante statsobligationsmarked, herunder det samlede antal udestående udstedte statsobligationer for hver enkelt statslige udsteder.
5. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 1 kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge de typer af aftaler eller ordninger, som i tilstrækkelig grad sikrer, at den pågældende statsobligation er til rådighed for afvikling. ESMA skal især tage hensyn til behovet for at bevare markedernes likviditet, specielt markederne for statsobligationer og for genkøb af statsobligationer.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 14
Begrænsninger for udækkede credit default swaps på statsobligationer
1. En fysisk eller juridisk person må kun indgå credit default swap-transaktioner i statsobligationer, hvis transaktionen ikke fører til en udækket position i en credit default swap på statsobligationer som omhandlet i artikel 4.
2. En kompetent myndighed kan midlertidigt suspendere de i stk. 1 omhandlede begrænsninger, når den har objektive grunde til at antage, at dens statsobligationsmarked ikke fungerer effektivt, og at sådanne begrænsninger kan have en negativ indvirkning på markedet for credit default swaps på statsobligationer, især ved at øge låneomkostningerne for statslige udstedere eller ved at påvirke de statslige udstederes mulighed for at udstede nye gældsbeviser. Disse grunde skal baseres på følgende indikatorer:
a)
en høj eller stigende rente på statsobligationer
b)
en udvidelse af rentespændet på statsobligationer sammenlignet med andre statslige udstederes statsobligationer
c)
en udvidelse af spændene på credit default swaps på statsobligationer i forhold til own curve og sammenlignet med andre statslige udstedere
d)
en hurtig tilbagevenden af prisen på statsgæld til ligevægtspris efter en stor handel
e)
størrelserne af de handler med statsobligationer, der kan gennemføres.
Den kompetent myndighed kan også anvende andre indikatorer end dem, der er angivet i første afsnit, litra a)-e).
Inden begrænsninger suspenderes i henhold til denne artikel, underretter den relevante kompetente myndighed ESMA og de andre kompetente myndigheder om den foreslåede suspension og de grunde, som den er baseret på.
En suspension skal være gyldig i en indledende periode på højst 12 måneder fra datoen for dens offentliggørelse på den relevante kompetente myndigheds websted. Suspensionen kan forlænges for perioder på højst seks måneder, hvis grundene til suspensionen fortsat er til stede. Forlænges suspensionen ikke ved udløbet af den indledende periode eller efter en eventuel efterfølgende forlængelse, udløber den automatisk.
ESMA afgiver senest 24 timer efter underretningen fra den relevante kompetente myndighed en udtalelse om den påtænkte suspension eller forlængelse af en suspension, uanset om den kompetente myndighed har baseret suspensionen på de indikatorer, der er fastsat i første afsnit, litra a)-e), eller på andre indikatorer. Når den påtænkte suspension eller forlængelse af en suspension er baseret på andet afsnit, skal denne udtalelse også inkludere en vurdering af de indikatorer, den kompetente myndighed har anvendt. Udtalelsen offentliggøres på ESMA's websted.
Artikel 15
Procedurer for dækningskøb
1. En central modpart i en medlemsstat, som leverer clearingydelser til aktier, skal sikre, at der findes procedurer, som opfylder alle følgende krav:
a)
når en fysisk eller juridisk person, der sælger aktier, ikke kan levere aktierne til afvikling inden for fire bankdage efter den dag, hvor afviklingen forfaldt, iværksættes der automatisk procedurer for dækningskøb af aktierne for at sikre levering til afvikling
b)
når dækningskøb af aktierne til levering ikke er muligt, betales der et beløb til køberen på basis af værdien af aktierne, der skulle leveres, på leveringsdatoen plus et beløb for tab, som køberen har lidt som følge af den manglende afvikling, og
c)
en fysisk eller juridisk person, der ikke foretager afvikling, godtgør alle beløb, som er betalt i henhold til litra a) og b).
2. En central modpart i en medlemsstat, der leverer clearingydelser til aktier, skal sikre, at der findes procedurer, der sikrer, at når en fysisk eller juridisk person, der sælger aktier, ikke leverer aktierne til afvikling på den dag, hvor afvikling skal finde sted, er en sådan person forpligtet til at betale dagbøder for hver dag, leveringen udebliver.
Dagbøderne skal være tilstrækkeligt høje til at virke afskrækkende på fysiske eller juridiske personer, der ikke foretager afvikling.
KAPITEL IV
FRITAGELSER
Artikel 16
Fritagelse, hvor det primære handelssystem er i et tredjeland
1. Artikel 5, 6, 12 og 15 finder ikke anvendelse på aktierne i et selskab, der er optaget til handel i et handelssystem i Unionen, hvis det primære handelssystem for handelen med aktierne befinder sig i et tredjeland.
2. Den relevante kompetente myndighed for aktier i et selskab, der handles i et handelssystem i Unionen og i et handelssystem i et tredjeland, skal mindst hvert andet år bestemme, hvorvidt det primære system for handel med disse aktier befinder sig i et tredjeland.
Den relevante kompetente myndighed skal underrette ESMA om sådanne eventuelle aktier, der er fundet at have deres primære handelssystem i et tredjeland.
Hvert andet år offentliggør ESMA listen over aktier, hvis primære handelssystem befinder sig i et tredjeland. Listen skal gælde i en periode på to år.
3. For at sikre ensartet anvendelse af denne artikel udarbejder ESMA udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder, der præciserer metoden til beregning af omsætningen for at bestemme det primære handelssystem for handelen med en aktie.
ESMA forelægger disse udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede forskriftsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
4. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 1 og 2 udarbejder ESMA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at præcisere:
a)
den dato, hvorpå enhver beregning med henblik på at bestemme det primære handelssystem for en aktie skal foretages, og den periode, beregningen skal gælde for
b)
den dato, hvor den relevante kompetente myndighed senest skal underrette ESMA om de aktier, for hvilke det primære handelssystem ligger i et tredjeland
c)
den dato, hvorfra listen skal gælde, efter at den er offentliggjort af ESMA.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 17
Fritagelse for market making-aktiviteter og primære markedsoperationer
1. Artikel 5, 6, 7, 12, 13 og 14 finder ikke anvendelse på transaktioner udført som led i market making-aktiviteter.
2. Efter proceduren i artikel 44, stk. 2, kan Kommissionen vedtage afgørelser, der bestemmer, at et tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer sikrer, at et marked, der er autoriseret i det pågældende tredjeland, overholder de juridisk bindende krav, der, med henblik på anvendelsen af fritagelsen i stk. 1, er ækvivalente med kravene i afsnit III i direktiv 2004/39/EF, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug) (13) og i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF af 15. december 2004 om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked (14), som forudsætter effektivt tilsyn og effektiv håndhævelse i det pågældende tredjeland.
Et tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer kan anses for at være ækvivalente, når tredjelandets:
a)
markeder er underlagt autorisation samt løbende effektivt tilsyn og effektiv håndhævelse
b)
markeder har klare og gennemsigtige regler for optagelse af værdipapirer til handel, således at sådanne værdipapirer kan handles på en redelig, velordnet og effektiv måde og er frit omsættelige
c)
udstedere af værdipapirer er underlagt krav om periodiske og løbende oplysninger, hvilket sikrer en høj grad af investorbeskyttelse, og
d)
markedsgennemsigtighed og -integritet er sikret ved at forhindre markedsmisbrug i form af insiderhandel og markedsmanipulation.
3. Artikel 7, 13 og 14 finder ikke anvendelse på aktiviteter, der udføres af en fysisk eller juridisk person, når denne som autoriseret primary dealer i henhold til en aftale med en statslig udsteder handler som ordregiver vedrørende et finansielt instrument med hensyn til aktiviteter på det primære og sekundære marked i forbindelse med de pågældende statsobligationer.
4. Artikel 5, 6, 12, 13 og 14 i nærværende forordning finder ikke anvendelse på en fysisk eller juridisk person, når denne indgår i short selling af et værdipapir eller har en kort nettoposition i forbindelse med gennemførelse af en stabilisering i henhold til kapitel III i Kommissionens forordning (EF) nr. 2273/2003 af 22. december 2003 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF med hensyn til tilbagekøbsprogrammer og stabilisering af finansielle instrumenter (15).
5. Fritagelsen i stk. 1 finder kun anvendelse, når den pågældende fysiske eller juridiske person skriftligt har meddelt den kompetente myndighed i sin medlemsstat, at vedkommende har til hensigt at anvende fritagelsen. Meddelelsen skal ske senest 30 kalenderdage, inden den fysiske eller juridiske person har til hensigt at anvende fritagelsen for første gang.
6. Fritagelsen i stk. 3 finder kun anvendelse, når den autoriserede primary dealer forinden skriftligt har meddelt den relevante kompetente myndighed med hensyn til de pågældende statsobligationer, at vedkommende har til hensigt at anvende fritagelsen. Meddelelsen skal ske senest 30 kalenderdage, inden den fysiske eller juridiske person, der optræder som autoriseret primary dealer, har til hensigt at anvende fritagelsen for første gang.
7. Den kompetente myndighed, der er nævnt i stk. 5 og 6, kan forbyde brugen af fritagelsen, hvis den anser den pågældende fysiske eller juridiske person for ikke at opfylde betingelserne for fritagelsen. Et eventuelt forbud skal pålægges inden for den periode på 30 kalenderdage, der er nævnt i stk. 5 eller 6, eller efterfølgende, hvis den kompetente myndighed bliver klar over, at der er sket ændringer i den fysiske eller juridiske persons forhold, således at den pågældende ikke længere opfylder betingelserne for fritagelsen.
8. En enhed i et tredjeland, der ikke er autoriseret i Unionen, skal sende den i stk. 5 og 6 nævnte meddelelse til den kompetente myndighed for det hovedhandelssystem i Unionen, hvor enheden handler.
9. En fysisk eller juridisk person, der har givet meddelelse i henhold til stk. 5, skal snarest muligt skriftligt underrette den kompetente myndighed i sin medlemsstat, når der er sket ændringer, som kan påvirke vedkommendes berettigelse til at anvende fritagelsen, eller hvis vedkommende ikke længere ønsker at anvende fritagelsen.
10. En fysisk eller juridisk person, der har givet meddelelse i henhold til stk. 6, skal snarest muligt skriftligt underrette den relevante kompetente myndighed i relation til de pågældende statsobligationer, når der er sket ændringer, som kan påvirke vedkommendes berettigelse til at anvende fritagelsen, eller hvis vedkommende ikke længere ønsker at anvende fritagelsen.
11. Den kompetente myndighed i hjemlandet kan anmode om skriftlige oplysninger fra en fysisk eller juridisk person, der udfører aktiviteter i henhold til fritagelserne i stk. 1, 3 eller 4, om korte positioner, der besiddes, eller aktiviteter, der udføres i henhold til fritagelsen. Den fysiske eller juridiske person skal stille oplysningerne til rådighed senest fire kalenderdage, efter at anmodningen er sket.
12. En kompetent myndighed skal underrette ESMA inden for to uger efter meddelelsen i henhold til stk. 5 eller 9 om eventuelle market makers og i henhold til stk. 6 eller 10 om eventuelle autoriserede primary dealers, der gør brug af fritagelsen, og om eventuelle market makers og autoriserede primary dealers, der ikke længere gør brug af fritagelsen.
13. ESMA offentliggør og opdaterer på sit websted en liste over market makers og autoriserede primary dealers, der anvender fritagelsen.
14. En meddelelse eller underretning efter denne artikel kan gives af en person til en kompetent myndighed eller af en kompetent myndighed til ESMA på et hvilket som helst tidspunkt inden for 60 kalenderdage inden den 1. november 2012.
KAPITEL V
DE KOMPETENTE MYNDIGHEDERS OG ESMA'S INTERVENTIONSBEFØJELSER
AFDELING 1
De kompetente myndigheders beføjelser
Artikel 18
Meddelelse og offentliggørelse under ekstraordinære omstændigheder
1. Med forbehold af artikel 22 kan en kompetent myndighed kræve, at en fysisk eller juridisk person, der har en kort nettoposition i et bestemt finansielt instrument eller en bestemt klasse af finansielle instrumenter, skal underrette myndigheden eller offentliggøre oplysninger om positionen, når den pågældende position når eller falder under en meddelelsestærskel, der fastsættes af den kompetente myndighed, og når:
a)
der er negative hændelser eller en negativ udvikling, som udgør en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i den pågældende medlemsstat eller i en eller flere andre medlemsstater, og
b)
foranstaltningen er nødvendig for at håndtere truslen og vil ikke have en ødelæggende virkning på de finansielle markeders effektivitet, som ikke står i rimeligt forhold til foranstaltningens fordele.
2. Stk. 1 i nærværende artikel finder ikke anvendelse på finansielle instrumenter, for hvilke der allerede kræves gennemsigtighed i henhold til artikel 5-8. En foranstaltning i henhold til stk. 1 kan gælde under omstændigheder eller være underlagt undtagelser, der er specificeret af den kompetente myndighed. Undtagelser kan især specificeres som gældende for market making-aktiviteter og primære markedsaktiviteter.
Artikel 19
Långiveres meddelelse under ekstraordinære omstændigheder
1. Med forbehold af artikel 22 kan en kompetent myndighed træffe den foranstaltning, der er nævnt i nærværende artikels stk. 2, når:
a)
der er negative hændelser eller en negativ udvikling, som udgør en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i den pågældende medlemsstat eller i en eller flere medlemsstater, og
b)
foranstaltningen er nødvendig for at håndtere truslen og vil ikke have en ødelæggende virkning på de finansielle markeders effektivitet, som ikke står i rimeligt forhold til foranstaltningens fordele.
2. En kompetente myndighed kan kræve, at fysiske eller juridiske personer, der er engageret i udlån af et bestemt finansielt instrument eller en bestemt klasse af finansielle instrumenter, meddeler enhver betydelig ændring i de vederlag, der kræves for dette udlån.
Artikel 20
Begrænsninger af short selling og lignende transaktioner under ekstraordinære omstændigheder
1. Med forbehold af artikel 22 kan en kompetent myndighed træffe en eller flere af de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2 i nærværende artikel, når:
a)
der er negative hændelser eller en negativ udvikling, som udgør en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i den pågældende medlemsstat eller i en eller flere andre medlemsstater, og
b)
foranstaltningen er nødvendig for at håndtere truslen og ikke vil have en ødelæggende virkning på de finansielle markeders effektivitet, som ikke står i rimeligt forhold til foranstaltningens fordele.
2. En kompetent myndighed kan forbyde fysiske eller juridiske personer at indgå i, eller pålægge dem betingelser, når de indgår i:
a)
short selling, eller
b)
en transaktion, der ikke er short selling, som frembringer eller er relateret til et finansielt instrument, og hvor virkningen eller en af virkningerne af den pågældende transaktion er at give den fysiske eller juridiske person en økonomisk fordel i tilfælde af et fald i kursen eller værdien af et andet finansielt instrument.
3. En foranstaltning, der er truffet i henhold til stk. 2, kan gælde for transaktioner vedrørende alle finansielle instrumenter af en bestemt klasse eller et bestemt finansielt instrument. Foranstaltningen kan gælde under omstændigheder eller være underlagt undtagelser, der er specificeret af den kompetente myndighed. Undtagelser kan især specificeres som gældende for market making-aktiviteter og primære markedsaktiviteter.
Artikel 21
Begrænsninger af credit default swap-transaktioner i statsobligationer under ekstraordinære omstændigheder
1. Med forbehold af artikel 22 kan en kompetent myndighed begrænse fysiske eller juridiske personers mulighed for at indgå credit default swap-transaktioner i statsobligationer eller begrænse værdien af credit default swap-positioner i statsobligationer, som disse personer har lov til at indgå, når:
a)
der er negative hændelser eller en negativ udvikling, som udgør en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i den pågældende medlemsstat eller i en eller flere andre medlemsstater, og
b)
foranstaltningen er nødvendig for at håndtere truslen og ikke vil have en ødelæggende virkning på de finansielle markeders effektivitet, som ikke står i rimeligt forhold til foranstaltningens fordele.
2. En foranstaltning truffet i henhold til stk. 1 kan gælde for credit default swap-transaktioner i statsobligationer af en bestemt klasse eller bestemte credit default swap-transaktioner i statsobligationer. Foranstaltningen kan gælde under omstændigheder eller være underlagt undtagelser, der er specificeret af den kompetente myndighed. Undtagelser kan især specificeres som gældende for market making-aktiviteter og aktiviteter på det primære marked.
Artikel 22
Foranstaltninger truffet af andre kompetente myndigheder
Med forbehold af artikel 26 kan en kompetent myndighed kun træffe eller forlænge en foranstaltning i henhold til artikel 18, 19, 20 eller 21 med hensyn til et finansielt instrument, for hvilket den ikke er den relevante kompetente myndighed, med den relevante kompetente myndigheds samtykke.
Artikel 23
Beføjelse til midlertidigt at begrænse short selling af finansielle instrumenter i tilfælde af et betydeligt kursfald
1. Er kursen på et finansielt instrument faldet betydeligt på en enkelt handelsdag i forhold til det pågældende handelssystems slutkurs den foregående handelsdag, skal den kompetente myndighed i handelssystemets hjemland overveje, om det er hensigtsmæssigt at forbyde fysiske eller juridiske personer, eller begrænse deres adgang til, at indgå i short selling af det finansielle instrument i det pågældende handelssystem, eller på anden måde begrænse transaktioner i det finansielle instrument i det pågældende handelssystem, for at forhindre et forstyrrende fald i kursen på det finansielle instrument.
Er den kompetente myndighed overbevist i henhold til første afsnit om, at det er hensigtsmæssigt at gøre det, skal myndigheden, når det drejer sig om en aktie eller et gældsinstrument, forbyde fysiske og juridiske personer, eller begrænse deres adgang til, at indgå i short selling i det pågældende handelssystem, eller, hvis det drejer sig om en anden type finansielt instrument, begrænse transaktionerne i et sådant instrument i det pågældende handelssystem for at forhindre et forstyrrende fald i kursen på de finansielle instrumenter.
2. Foranstaltningen i stk. 1 gælder maksimalt til slutningen på den handelsdag, der følger efter den handelsdag, hvor kursfaldet fandt sted. Hvis der ved slutningen på den handelsdag, der følger efter den handelsdag, hvor kursfaldet fandt sted, på trods af den indførte foranstaltning sker endnu et betydeligt fald svarende til mindst halvdelen af det beløb, der er fastsat i stk. 5, i værdien på det finansielle instrument i forhold til slutkursen den første handelsdag, kan den kompetente myndighed forlænge foranstaltningen med maksimalt to handelsdage efter slutningen på den anden handelsdag.
3. Foranstaltningen i stk. 1 gælder under omstændigheder eller er underlagt undtagelser, der er specificeret af den kompetente myndighed. Undtagelser kan især specificeres som gældende for market making-aktiviteter og primære markedsaktiviteter.
4. En kompetent myndighed i et handelssystems hjemland, hvor et finansielt instrument på en enkelt handelsdag er faldet med den værdi, der er nævnt i stk. 5, skal underrette ESMA om, at der er truffet afgørelse i henhold til stk. 1, senest to timer efter slutningen på den pågældende handelsdag. ESMA underretter omgående de kompetente myndigheder i hjemlandene for de handelssystemer, hvor det samme finansielle instrument handles.
Er en kompetent myndighed uenig i den foranstaltning, som en anden kompetent myndighed har truffet vedrørende et finansielt instrument, der handles i forskellige handelssystemer reguleret af forskellige kompetente myndigheder, kan ESMA bistå disse myndigheder med at nå frem til en aftale i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Forliget skal være afsluttet inden midnat ved slutningen på den samme handelsdag. Når de berørte kompetente myndigheder ikke til enighed i forligsfasen, kan ESMA træffe en afgørelse i henhold til artikel 19, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1095/2010. Afgørelsen skal være truffet, før den næste handelsdag begynder.
5. Faldet i værdien skal være på 10 % eller mere, når det drejer sig om en likvid aktie, som fastsat i artikel 22 i forordning (EF) nr. 1287/2006, og for illikvide aktier og andre klasser af finansielle instrumenter fastsættes procenten af Kommissionen.
6. ESMA kan afgive og fremsende en udtalelse til Kommissionen om justering af den i stk. 5 omhandlede tærskel under hensyntagen til udviklingen på de finansielle markeder.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42, der ændrer de tærskler, der er nævnt i nærværende artikels stk. 5, under hensyntagen til udviklingen på de finansielle markeder.
7. Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42, som præciserer, hvad der udgør et betydeligt fald i værdien for finansielle instrumenter, der ikke er likvide aktier, under hensyntagen til specificiteten af hver enkelt klasse af finansielle instrumenter og forskellene i volatilitet.
8. For at sikre ensartet anvendelse af denne artikel udarbejder ESMA udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder, der præciserer metoden til beregning af faldet på 10 % for likvide aktier og af faldet i værdi, som fastsættes af Kommissionen som nævnt i stk. 7.
ESMA forelægger disse udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de forskriftsmæssige tekniske standarder, der er omhandlet i første afsnit, i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 24
Begrænsningsperiode
En foranstaltning, der indføres i henhold til artikel 18, 19, 20 eller 21, er gyldig i en indledende periode på højst tre måneder, regnet fra den dato, hvor den i artikel 25 omhandlede meddelelse offentliggøres.
Foranstaltningen kan forlænges med flere perioder på højst tre måneder, hvis grundene til at træffe foranstaltningen fortsat er til stede. Forlænges foranstaltningen ikke ved udløbet af en sådan tremåneders periode, udløber den automatisk.
Artikel 25
Meddelelse om begrænsninger
1. En kompetent myndighed skal på sit websted offentliggøre meddelelse om eventuelle beslutninger om at indføre eller forlænge foranstaltninger, der er nævnt i artikel 18-23.
2. Meddelelsen skal som minimum indeholde oplysninger om:
a)
de indførte foranstaltninger, herunder de instrumenter og klasser af transaktioner, som de gælder for, og deres varighed
b)
årsagerne til, at den kompetente myndighed mener, at det er nødvendigt at indføre de pågældende foranstaltninger, herunder dokumentation for disse årsager.
3. En foranstaltning i henhold til artikel 18-23 får virkning, når meddelelsen offentliggøres, eller på et tidspunkt, der er angivet i meddelelsen, som er efter offentliggørelsen, og den finder kun anvendelse på transaktioner, der indgås, efter at foranstaltningen har fået virkning.
Artikel 26
Meddelelse til ESMA og andre kompetente myndigheder
1. Inden en eventuel foranstaltning i henhold til artikel 18, 19, 20 eller 21 indføres eller forlænges, og inden en eventuel begrænsning i henhold til artikel 23 indføres, skal en kompetent myndighed underrette ESMA og de andre kompetente myndigheder om den foranstaltning, myndigheden påtænker.
2. Meddelelsen skal indeholde oplysninger om de foreslåede foranstaltninger, klasserne af finansielle instrumenter og transaktioner, de vil gælde for, dokumentation for årsagerne til foranstaltningerne og det tidspunkt, hvor foranstaltningerne skal træde i kraft.
3. Meddelelse om et forslag til indførelse eller forlængelse af en foranstaltning i henhold til artikel 18, 19, 20 eller 21 skal ske senest 24 timer, før foranstaltningen påtænkes at få virkning eller blive forlænget. Under ekstraordinære omstændigheder kan en kompetent myndighed give meddelelse mindre end 24 timer, inden foranstaltningen påtænkes at få virkning, når det ikke er muligt at give et varsel på 24 timer. Meddelelse om en begrænsning i henhold til artikel 23 skal ske, inden foranstaltningen påtænkes at få virkning.
4. En kompetent myndighed, som modtager meddelelse i henhold til denne artikel, kan træffe foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 18-23 i den pågældende medlemsstat, når det er godtgjort, at foranstaltningen er nødvendig, for at assistere den kompetente myndighed, der har givet meddelelsen. Den kompetente myndighed, som modtager meddelelse, skal også give meddelelse i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 3 i nærværende artikel, når den har til hensigt at træffe foranstaltninger.
AFDELING 2
ESMA's beføjelser
Artikel 27
ESMA's koordinering
1. ESMA skal spille en støttende og koordinerende rolle med hensyn til foranstaltninger, der træffes af de kompetente myndigheder i henhold til afdeling 1. ESMA skal især sikre, at kompetente myndigheder optræder konsistent med hensyn til foranstaltninger, der er truffet, specielt med hensyn til, hvornår det er nødvendigt at bruge interventionsbeføjelser, karakteren af de eventuelt indførte foranstaltninger samt ikrafttræden og varighed af sådanne foranstaltninger.
2. Efter at have fået meddelelse i henhold til artikel 26 om en eventuel foranstaltning, som skal indføres eller forlænges i henhold til artikel 18, 19, 20 eller 21, afgiver ESMA inden for 24 timer udtalelse om, hvorvidt den finder, at foranstaltningen eller den foreslåede foranstaltning er nødvendig for at håndtere de ekstraordinære omstændigheder. Udtalelsen skal angive, hvorvidt ESMA mener, at negative hændelser eller en negativ udvikling er opstået, som udgør en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i en eller flere medlemsstater, at foranstaltningen eller den foreslåede foranstaltning er hensigtsmæssig og forholdsmæssigt tilpasset til at håndtere den pågældende trussel, samt om den foreslåede varighed af en sådan foranstaltning er berettiget. Hvis ESMA mener, at det for at håndtere truslen er nødvendigt, at de andre kompetente myndigheder træffer foranstaltninger, skal dette også angives i ESMA's udtalelse. Udtalelsen skal offentliggøres på ESMA's websted.
3. Når en kompetent myndighed påtænker at træffe foranstaltninger eller træffer foranstaltninger i modstrid med ESMA's udtalelse i henhold til stk. 2, eller afslår at træffe foranstaltninger i modstrid med ESMA's udtalelse i henhold til nævnte stykke, skal denne myndighed offentliggøre en meddelelse på sit websted inden for 24 timer efter modtagelsen af ESMA's udtalelse, der giver en fuld redegørelse for dens grunde til at gøre dette. Når en sådan situation opstår, skal ESMA overveje, om betingelserne er opfyldt, og om der er tale om et tilfælde, hvor det er passende at bruge interventionsbeføjelserne i artikel 28.
4. ESMA revurderer regelmæssigt og under alle omstændigheder mindst hver tredje måned foranstaltninger i henhold til denne artikel. Forlænges foranstaltningen ikke ved udløbet af en sådan tremåneders periode, udløber den automatisk.
Artikel 28
ESMA's interventionsbeføjelser under ekstraordinære omstændigheder
1. I overensstemmelse med artikel 9, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1095/2010 skal ESMA, med forbehold af stk. 2 i nærværende artikel, enten:
a)
kræve, at en fysisk eller juridisk person, der har en kort nettoposition i et bestemt finansielt instrument eller en bestemt klasse af finansielle instrumenter, underretter en kompetent myndighed eller offentliggør oplysninger om en sådan position, eller
b)
forbyde, eller indføre betingelser for, at en fysisk eller juridisk person indgår i short selling eller en transaktion, der frembringer eller er relateret til et finansielt instrument, bortset fra finansielle instrumenter omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra c), hvor virkningen eller en af virkningerne af transaktionen er at give en sådan person en økonomisk fordel i tilfælde af et fald i kursen eller værdien af et andet finansielt instrument.
En foranstaltning kan gælde under særlige omstændigheder eller være underlagt undtagelser, der er specificeret af ESMA. Undtagelser kan især specificeres som gældende for market making-aktiviteter og primære markedsaktiviteter.
2. ESMA må kun træffe afgørelse efter stk. 1, når:
a)
de foranstaltninger, som er angivet i stk. 1, litra a) og b), omhandler en trussel mod de finansielle markeders funktion og integritet eller mod stabiliteten i dele af eller hele det finansielle system i Unionen, og der er grænseoverskridende konsekvenser, og
b)
ingen kompetent myndighed har truffet foranstaltninger til at håndtere truslen, eller en eller flere af de kompetente myndigheder har truffet foranstaltninger, der ikke i tilstrækkelig grad håndterer truslen.
3. Når ESMA træffer foranstaltninger som nævnt i stk. 1, skal det ske under hensyntagen til, i hvilket omfang foranstaltningen:
a)
i betydelig grad håndterer truslen mod de finansielle markeders rette funktion og integritet eller mod stabiliteten af dele af eller hele det finansielle system i Unionen eller i betydelig grad forbedrer de kompetente myndigheders evne til at overvåge truslen
b)
ikke skaber risiko for reguleringsmæssig arbitrage
c)
ikke har en ødelæggende virkning på de finansielle markeders effektivitet, herunder ved at reducere likviditeten på disse markeder eller skabe usikkerhed for markedsdeltagerne, som ikke står i rimeligt forhold til foranstaltningens fordele.
Når en eller flere kompetente myndigheder har truffet en foranstaltning i henhold til artikel 18, 19, 20 eller 21, kan ESMA træffe enhver af de i nærværende artikels stk. 1 nævnte foranstaltninger uden at afgive den udtalelse, der er fastlagt i artikel 27.
4. Inden ESMA beslutter at indføre eller forlænge en foranstaltning som nævnt i stk. 1, rådfører ESMA sig med ESRB og, når det er hensigtsmæssigt, andre relevante myndigheder.
5. Inden ESMA beslutter at indføre eller forlænge en foranstaltning som nævnt i stk. 1, underretter ESMA de berørte kompetente myndigheder om den foranstaltning, den påtænker at træffe. Meddelelsen skal indeholde oplysninger om de foreslåede foranstaltninger, klassen af finansielle instrumenter og transaktioner, de vil gælde for, dokumentation for årsagerne til foranstaltningerne og det tidspunkt, hvor foranstaltningerne skal træde i kraft.
6. Meddelelsen skal gives senest 24 timer, inden foranstaltningen påtænkes at få virkning eller bliver forlænget. Under ekstraordinære omstændigheder kan ESMA give meddelelse mindre end 24 timer, inden foranstaltningen påtænkes at få virkning, når det ikke er muligt at give et varsel på 24 timer.
7. ESMA offentliggør på sit websted meddelelse om eventuelle beslutninger om at indføre eller forlænge en foranstaltning som nævnt i stk. 1. Meddelelsen skal som minimum angive:
a)
de indførte foranstaltninger, herunder de instrumenter og klasser af transaktioner, som de gælder for, og deres varighed, og
b)
årsagerne til, at ESMA mener, at det er nødvendigt at indføre de pågældende foranstaltninger, herunder dokumentation for disse årsager.
8. Efter at ESMA har besluttet at indføre eller forlænge en foranstaltning som nævnt i stk. 1, underretter ESMA omgående de kompetente myndigheder om de trufne foranstaltninger.
9. En foranstaltning får virkning, når meddelelsen offentliggøres på ESMA's websted eller på et tidspunkt, der er angivet i meddelelsen, som er efter offentliggørelsen, og den finder kun anvendelse på transaktioner, der indgås, efter at foranstaltningen er trådt i kraft.
10. ESMA revurderer de i stk. 1 nævnte foranstaltninger med passende mellemrum og mindst hver tredje måned. Hvis foranstaltningen ikke forlænges ved udløbet af en sådan tremåneders periode, udløber den automatisk. Stk. 2-9 finder anvendelse ved forlængelse af foranstaltninger.
11. En foranstaltning, der indføres af ESMA i henhold til denne artikel, har forrang for eventuelle forudgående foranstaltninger truffet af en kompetent myndighed i henhold til afdeling 1.
Artikel 29
ESMA’s beføjelser i krisesituationer, der vedrører statsobligationer
I tilfælde af en krisesituation, der vedrører statsobligationer eller credit default swaps på statsobligationer, finder artikel 18 og 38 i forordning (EU) nr. 1095/2010 anvendelse.
Artikel 30
Yderligere præcisering af negative hændelser eller en negativ udvikling
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42, der præciserer kriterier og faktorer, der skal tages hensyn til af de kompetente myndigheder og ESMA ved fastlæggelsen af, i hvilke tilfælde de i artikel 18-21 og artikel 27 nævnte negative hændelser eller en negativ udvikling og de i artikel 28, stk. 2, litra a), nævnte trusler opstår.
Artikel 31
Undersøgelser, der kan foretages af ESMA
ESMA kan efter anmodning fra en eller flere af de kompetente myndigheder, Europa-Parlamentet, Rådet eller Kommissionen eller på eget initiativ foretage en undersøgelse af en bestemt problemstilling eller praksis i forbindelse med short selling eller brugen af credit default swaps for at vurdere, om den pågældende problemstilling eller praksis udgør en eventuel trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i Unionen.
ESMA offentliggør en rapport, der indeholder resultatet af undersøgelsen og eventuelle anbefalinger med hensyn til den pågældende problemstilling eller praksis inden for tre måneder efter en sådan undersøgelses afslutning.
KAPITEL VI
DE KOMPETENTE MYNDIGHEDERS ROLLE
Artikel 32
De kompetente myndigheder
Hver medlemsstat udpeger en eller flere af de kompetente myndigheder i forbindelse med denne forordning.
Udpeger en medlemsstat flere kompetente myndigheder, skal den tydeligt fastsætte de forskellige myndigheders rolle og udpege den myndighed, der er ansvarlig for at koordinere samarbejdet og udvekslingen af oplysninger med Kommissionen, ESMA og de andre medlemsstaters kompetente myndigheder.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen, ESMA og de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater om de udpegede myndigheder.
Artikel 33
De kompetente myndigheders beføjelser
1. For at de kompetente myndigheder kan udføre deres opgaver i henhold til denne forordning, tillægges de alle de tilsyns- og undersøgelsesbeføjelser, der er nødvendige for udførelsen af deres opgaver. De udøver deres beføjelser på enhver af følgende måder:
a)
direkte
b)
i samarbejde med andre myndigheder, eller
c)
ved begæring til de kompetente retslige myndigheder.
2. For at de kompetente myndigheder kan udføre deres opgaver i henhold til denne forordning, tillægges de i overensstemmelse med national lovgivning beføjelse:
a)
til at få adgang til ethvert dokument i enhver form og modtage eller tage en genpart deraf
b)
til at kræve oplysninger fra enhver fysisk eller juridisk person og om nødvendigt indkalde og høre en fysisk eller juridisk person for at indhente oplysninger
c)
til at gennemføre kontrolbesøg på stedet med eller uden forudgående varsel
d)
til at kræve foreliggende oplysninger om telefonsamtaler og registreret datatrafik
e)
til at kræve, at en praksis, der er i strid med bestemmelserne i denne forordning, bringes til ophør
f)
til at begære indefrysning og/eller beslaglæggelse af aktiver.
3. De kompetente myndigheder skal, med forbehold af stk. 2, litra a) og b), tillægges beføjelse til i enkeltstående tilfælde at anmode en fysisk eller juridisk person, der indgår en credit default swap-transaktion, om at fremlægge:
a)
en redegørelse for formålet med transaktionen, og hvorvidt den finder sted med henblik på afdækning af en risiko eller andet, og
b)
oplysninger, der bekræfter den underliggende risiko, når transaktionen sker med henblik på afdækning.
Artikel 34
Tavshedspligt
1. Tavshedspligten gælder for alle fysiske eller juridiske personer, der arbejder eller har arbejdet for den kompetente myndighed, eller for enhver myndighed eller fysisk eller juridisk person, som den kompetente myndighed har overdraget opgaver til, herunder revisorer og sagkyndige, der har indgået en kontrakt med den kompetente myndighed. Fortrolige oplysninger, der er omfattet af tavshedspligt, må ikke videregives til nogen anden fysisk eller juridisk person eller myndighed, medmindre det er nødvendigt i forbindelse med en retsforfølgning.
2. Alle oplysninger, der udveksles mellem de kompetente myndigheder i henhold til denne forordning, der vedrører forretninger eller driftsmæssige betingelser og andre økonomiske eller personlige anliggender, betragtes som fortrolige og underlægges krav om tavshedspligt, undtagen når den kompetente myndighed på det tidspunkt, hvor oplysningerne blev meddelt, har erklæret, at disse oplysninger kan videregives, eller videregivelse er nødvendigt i forbindelse med en eventuel retsforfølgning.
Artikel 35
Pligt til at samarbejde
De kompetente myndigheder skal samarbejde, når det er nødvendigt eller hensigtsmæssigt med henblik på denne forordning. De kompetente myndigheder skal især uden unødig forsinkelse meddele hinanden de oplysninger, der er relevante for, at de kan udføre deres opgaver i henhold til denne forordning.
Artikel 36
Samarbejde med ESMA
De kompetente myndigheder samarbejder med ESMA med henblik på denne forordning, i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1095/2010.
De kompetente myndigheder giver hurtigst muligt ESMA alle de oplysninger, der er nødvendige for, at den kan varetage sine opgaver i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 37
Samarbejde ved anmodning om kontrolbesøg på stedet eller undersøgelser
1. Den kompetente myndighed i en medlemsstat kan anmode om assistance fra den kompetente myndighed i en anden medlemsstat med henblik på kontrolbesøg på stedet eller undersøgelser.
Den anmodende kompetente myndighed informerer ESMA om enhver anmodning som omhandlet i første afsnit. I tilfælde af en kontrol eller undersøgelse med grænseoverskridende konsekvenser kan, og på anmodning skal, ESMA varetage koordinationen af kontrollen eller undersøgelsen.
2. Når en kompetent myndighed modtager en anmodning fra en kompetent myndighed i en anden medlemsstat om at gennemføre et kontrolbesøg på stedet eller en undersøgelse, kan den:
a)
selv gennemføre kontrolbesøget på stedet eller undersøgelsen
b)
give den kompetente myndighed, der har fremsat anmodningen, tilladelse til at deltage i et kontrolbesøg på stedet eller en undersøgelse
c)
give den kompetente myndighed, der har fremsat anmodningen, tilladelse til selv at gennemføre kontrolbesøget på stedet eller undersøgelsen
d)
udpege revisorer eller andre sagkyndige til at gennemføre kontrolbesøget på stedet eller undersøgelsen
e)
dele specifikke opgaver i forbindelse med tilsynsaktiviteter med de andre kompetente myndigheder.
3. ESMA kan anmode de kompetente myndigheder om at varetage særlige undersøgelsesopgaver og foretage kontrolbesøg på stedet, når ESMA med rimelighed har brug for oplysninger for at kunne udøve en beføjelse, som denne forordning udtrykkeligt har tillagt ESMA.
Artikel 38
Samarbejde med tredjelande
1. De kompetente myndigheder skal så vidt muligt indgå samarbejdsordninger med tilsynsmyndigheder i tredjelande om udveksling af oplysninger med tilsynsmyndigheder i tredjelande, håndhævelsen af forpligtelser i henhold til denne forordning i tredjelande og tredjelandes tilsynsmyndigheders indførelse af foranstaltninger i disse lande som supplement til foranstaltninger, der træffes i henhold til kapitel V. Disse samarbejdsordninger skal som minimum sikre en effektiv udveksling af oplysninger, som giver des kompetente myndigheder mulighed for at udføre deres opgaver i henhold til denne forordning.
En kompetent myndighed skal underrette ESMA og andre medlemsstaters kompetente myndigheder, når den påtænker at indgå en sådan ordning.
2. Samarbejdsordningen skal indeholde bestemmelser om udveksling af de data og oplysninger, der er nødvendige for, at den relevante kompetente myndighed kan opfylde forpligtelsen i artikel 16, stk. 2.
3. ESMA koordinerer udviklingen af samarbejdsordninger mellem de kompetente myndigheder og de relevante tilsynsmyndigheder i tredjelande. Til dette formål udarbejder ESMA en dokumentskabelon for samarbejdsordninger, der kan bruges af de kompetente myndigheder.
ESMA koordinerer også udvekslingen mellem de kompetente myndigheder af oplysninger, der er modtaget fra tilsynsmyndigheder i tredjelande, og som kan være relevante, når der skal træffes foranstaltninger i henhold til kapitel V.
4. De kompetente myndigheder må kun indgå samarbejdsordninger om udveksling af oplysninger med tilsynsmyndighederne i tredjelande, hvis de oplysninger, der meddeles, er beskyttet af en tavshedspligt, som mindst er ækvivalent med den, der er fastsat i artikel 34. En sådan udveksling af oplysninger skal ske med henblik på de pågældende kompetente myndigheders varetagelse af deres opgaver.
Artikel 39
Overførsel og opbevaring af personoplysninger
Med hensyn til overførsel af personoplysninger mellem medlemsstater eller mellem medlemsstater og et tredjeland skal medlemsstaterne anvende direktiv 95/46/EF. Med hensyn til overførsel af personoplysninger fra ESMA til medlemsstater eller til et tredjeland skal ESMA overholde forordning (EF) nr. 45/2001.
Personoplysninger omhandlet i stk. 1 opbevares i en periode på højst fem år.
Artikel 40
Videregivelse af oplysninger til tredjelande
En kompetent myndighed kan overføre oplysninger og analyse af oplysninger til en tilsynsmyndighed i et tredjeland, når betingelserne i artikel 25 og 26 i direktiv 95/46/EF er opfyldt, men en sådan overførsel skal kun ske efter en konkret og individuel vurdering. Den kompetente myndighed skal finde det godtgjort, at overførslen er nødvendig med henblik på denne forordning. Enhver overførsel sker på betingelse af, at tredjelandet ikke overfører oplysningerne til en tilsynsmyndighed i et andet tredjeland uden udtrykkelig skriftlig tilladelse fra den kompetente myndighed.
En kompetent myndighed må kun videregive oplysninger, der er fortrolige i henhold til artikel 34, og som er modtaget fra en kompetent myndighed i en anden medlemsstat, til en tilsynsmyndighed i et tredjeland, når den kompetente myndighed har fået udtrykkelig tilladelse fra den kompetente myndighed, der har overført oplysningerne, og når oplysningerne i givet fald alene videregives til de formål, for hvilke denne kompetente myndighed har givet sin tilladelse.
Artikel 41
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner og administrative foranstaltninger for overtrædelse af denne forordning og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Disse sanktioner og administrative foranstaltninger skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning.
ESMA kan i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1095/2010 vedtage retningslinjer for at sikre en ensartet tilgang til de sanktioner og administrative foranstaltninger, som medlemsstaterne skal indføre.
Medlemsstaterne giver senest den 1. juli 2012 Kommissionen og ESMA meddelelse om de bestemmelser, der er nævnt i første og andet afsnit, og underretter dem omgående om senere ændringer af betydning for disse bestemmelser.
ESMA offentliggør og opdaterer regelmæssigt på sit websted en oversigt over eksisterende sanktioner og administrative foranstaltninger, som er gældende i hver medlemsstat.
Medlemsstaterne forsyner årligt ESMA med aggregerede oplysninger om de sanktioner og administrative foranstaltninger, der er pålagt. Hvis en kompetent myndighed oplyser offentligheden om, at en sanktion eller en administrativ foranstaltning er blevet pålagt, giver den samtidig ESMA meddelelse herom.
KAPITEL VII
DELEGEREDE RETSAKTER
Artikel 42
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 2, stk. 2, artikel 3, stk. 7, artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 4, artikel 6, stk. 4, artikel 7, stk. 3, artikel 17, stk. 2, artikel 23, stk. 5 og artikel 30, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode.
3. Den i artikel 2, stk. 2, artikel 3, stk. 7, artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 4, artikel 6, stk. 4, artikel 7, stk. 3, artikel 17, stk. 2, artikel 23, stk. 5, og artikel 30 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Afgørelsen om tilbagekaldelsen får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 2, stk. 2, artikel 3, stk. 7, artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 4, artikel 6, stk. 4, artikel 7, stk. 3, artikel 17, stk. 2, artikel 23, stk. 5 og artikel 30 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på tre måneder fra meddelelsen om den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet eller Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden fristens udløb begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med tre måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 43
Frist for vedtagelse af delegerede retsakter
Kommissionen vedtager de delegerede retsakter i artikel 2, stk. 2, artikel 3, stk. 7, artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 4, artikel 6, stk. 4, artikel 7, stk. 3, artikel 17, stk. 2, artikel 23, stk. 5 og artikel 30 senest den 31. marts 2012.
Kommissionen kan forlænge fristen i stk. 1 med seks måneder.
KAPITEL VIII
GENNEMFØRELSESRETSAKTER
Artikel 44
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Det Europæiske Værdipapirudvalg, der er nedsat ved Kommissionens afgørelse 2001/528/EF (16). Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
KAPITEL IX
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 45
Gennemgang og rapportering
Senest den 30. juni 2013 aflægger Kommissionen på baggrund af drøftelser med de kompetente myndigheder og ESMA rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om:
a)
hensigtsmæssigheden af meddelelses- og offentliggørelsestærsklerne i henhold til artikel 5, 6, 7 og 8
b)
virkningen af de individuelle oplysningskrav i artikel 6, navnlig med hensyn til de finansielle markeders effektivitet og volatilitet
c)
hensigtsmæssigheden af direkte, centraliseret rapportering til ESMA
d)
de i kapital II og III omhandlede begrænsningers og kravs funktion
e)
hensigtsmæssigheden af begrænsningerne på de udækkede credit default swaps på statsobligationer, og hensigtsmæssigheden af eventuelt andre begrænsninger eller betingelser i forbindelse med short selling eller credit default swaps.
Artikel 46
Overgangsbestemmelse
1. Eksisterende foranstaltninger, der falder inden for denne forordnings anvendelsesområde, og som er trådt i kraft inden den 15. september 2010, kan fortsat anvendes indtil den 1. juli 2013, forudsat at de meddeles til Kommissionen senest den 24. april 2012.
2. Credit default swaps-transaktioner, der fører til en udækket position i en credit default swap på statsobligationer, som er indgået inden den 25. marts 2012 eller under en suspension af begrænsningerne på udækkede credit default swaps på statsobligationer i henhold til artikel 14, stk. 2, kan fastholdes indtil credit default swaps-kontraktens udløbsdato.
Artikel 47
ESMA's ansatte og ressourcer
ESMA vurderer senest den 31. december 2012 de behov for ansatte og ressourcer, der opstår som følge af overtagelsen af dens beføjelser og opgaver i henhold til denne forordning, og forelægger Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen en rapport.
Artikel 48
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. november 2012.
Artikel 2, stk. 2, artikel 3, stk. 7, artikel 4, stk. 2, artikel 7, stk. 3, artikel 9, stk. 5, artikel 11, stk. 3 og 4, artikel 12, stk. 2, artikel 13, stk. 4 og 5, artikel 16, stk. 3 og 4, artikel 17, stk. 2, artikel 23, stk. 5, 7 og 8, og artikel 30, 42, 43 og 44 finder dog anvendelse fra den 25. marts 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 14. marts 2012.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 236/2012,
annettu 14 päivänä maaliskuuta 2012,
lyhyeksimyynnistä ja tietyistä luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyvistä kysymyksistä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Finanssikriisin kärjistyttyä syyskuussa 2008 useiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ja kolmansien maiden, kuten Amerikan yhdysvaltojen ja Japanin, valvontaviranomaiset hyväksyivät kiireellisiä toimenpiteitä arvopaperien lyhyeksimyynnin rajoittamiseksi tai kieltämiseksi kokonaan tai osittain. Viranomaiset olivat huolissaan siitä, että lyhyeksimyynti saattaa finanssimarkkinoiden huomattavan epävakauden vallitessa kiihdyttää osakkeiden, erityisesti finanssilaitosten osakkeiden, hintojen alenemiskehitystä tavalla, joka voisi lopulta uhata finanssilaitosten elinkelpoisuutta ja aiheuttaa järjestelmäriskejä. Jäsenvaltioiden toteuttamissa toimenpiteissä oli eroja, sillä unionissa ei ole erityistä yhteistä sääntelykehystä, jossa käsiteltäisiin lyhyeksimyyntiä koskevia kysymyksiä.
(2)
Sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi ja sen toimintaedellytysten parantamiseksi erityisesti finanssimarkkinoiden osalta sekä korkeatasoisen kuluttajan- ja sijoittajansuojan varmistamiseksi on siten aiheellista luoda yhteinen sääntelykehys lyhyeksimyyntiin ja luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyville vaatimuksille ja valtuuksille sekä huolehtia jäsenvaltioiden välisestä paremmasta yhteensovittamisesta ja yhtenäisyydestä, kun on toteutettava toimenpiteitä poikkeuksellisissa olosuhteissa. On tarpeen yhdenmukaistaa lyhyeksimyyntiä ja luottoriskinvaihtosopimusten tiettyjä näkökohtia koskevat säännöt sen ehkäisemiseksi, että luodaan esteitä sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle, koska muuten on todennäköistä, että jäsenvaltiot jatkavat toisistaan poikkeavien toimenpiteiden toteuttamista.
(3)
On asianmukaista ja tarpeellista, että nämä säännöt annetaan asetuksen muodossa sen varmistamiseksi, että säännöksiä, joilla yksityisille osapuolille asetetaan suoraan velvoitteita ilmoittaa ja julkistaa tiettyihin rahoitusvälineisiin liittyvät nettomääräiset lyhyet positiot ja velvoitteita, jotka koskevat kattamatonta lyhyeksimyyntiä, sovelletaan yhdenmukaisella tavalla kaikkialla unionissa. Asetus on tarpeen myös sen vuoksi, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (4) perustetulle Euroopan valvontaviranomaiselle (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen), jäljempänä ’arvopaperimarkkinaviranomainen’, voidaan antaa valtuudet sovittaa yhteen toimivaltaisten viranomaisten toteuttamia toimenpiteitä tai toteuttaa toimenpiteitä itse.
(4)
Tämän asetuksen soveltamisalan olisi oltava mahdollisimman laaja, jotta se tarjoaisi poikkeuksellisissa olosuhteissa käytettävän ennalta ehkäisevän sääntelykehyksen. Tuon kehyksen olisi katettava kaikki rahoitusvälineet, mutta sen olisi oltava oikeassa suhteessa riskeihin, joita eri välineiden lyhyeksimyyntiin saattaa liittyä. Tämän vuoksi toimivaltaisilla viranomaisilla ja arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi vain poikkeuksellisissa olosuhteissa, joihin liittyy selkeästi tunnistettuja riskejä, joita on hallittava, oltava oikeus käyttää mahdollisuutta toteuttaa kaikentyyppisiä rahoitusvälineitä koskevia toimenpiteitä, jotka menevät pitemmälle kuin vain tietyntyyppisiin välineisiin sovellettavat pysyvät toimenpiteet.
(5)
Jotta voidaan poistaa nykyinen pirstaloitunut tilanne, jossa eräät jäsenvaltiot ovat toteuttaneet toisistaan poikkeavia toimenpiteitä, ja rajoittaa mahdollisuutta, että toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat toisistaan poikkeavia toimenpiteitä, on tärkeää puuttua lyhyeksimyynnistä ja luottoriskinvaihtosopimuksista aiheutuviin potentiaalisiin riskeihin yhdenmukaistetulla tavalla. Asetettavilla vaatimuksilla olisi vaikutettava tunnistettuihin riskeihin heikentämättä tarpeettomasti lyhyeksimyynnin myönteistä vaikutusta markkinoiden laatuun ja tehokkuuteen. Vaikka lyhyeksimyynnillä voi tietyissä tilanteissa olla haitallisia vaikutuksia, sillä on tavanomaisissa markkinaolosuhteissa huomattava merkitys finanssimarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamisessa erityisesti markkinoiden likviditeetin ja tehokkaan hinnanmuodostuksen osalta.
(6)
Tässä asetuksessa oleviin viittauksiin luonnollisiin henkilöihin ja oikeushenkilöihin olisi sisällytettävä rekisteröidyt liiketoimintaa harjoittavat yhteenliittymät, joilla ei ole oikeushenkilön asemaa.
(7)
Avoimuuden lisääminen tiettyjen rahoitusvälineiden merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden osalta hyödyttää todennäköisesti sekä sääntelyviranomaisia että markkinatoimijoita. Osakkeille, jotka on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi unionissa sijaitsevassa markkinapaikassa, olisi otettava käyttöön kaksivaiheinen malli, jolla lisätään asianmukaisella tavalla osakkeita koskevien merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden tarkasteltavuutta. Kun positio ylittää matalamman kynnysarvon, siitä olisi annettava ei-julkinen ilmoitus kyseisille sääntelyviranomaisille, jotta nämä voivat seurata ja tarvittaessa tutkia lyhyeksimyyntiä, josta saattaa aiheutua järjestelmäriskejä, johon saattaa liittyä markkinoiden väärinkäyttöä tai joka voi aiheuttaa markkinahäiriöitä. Kun positio ylittää korkeamman kynnysarvon, se olisi julkistettava markkinoille, jotta muut markkinatoimijat saavat hyödyllistä tietoa osakkeita koskevista yksittäisistä merkittävistä lyhyistä positioista.
(8)
Olisi otettava käyttöön velvollisuus ilmoittaa valvontaviranomaisille unionissa olevista valtionlainaa koskevista merkittävistä nettomääräisistä lyhyistä positioista, sillä tällaisella ilmoituksella sääntelyviranomaiset saisivat tärkeää lisätietoa, jonka avulla ne voivat seurata, aiheutuuko tällaisista positioista käytännössä järjestelmäriskejä tai käytetäänkö niitä tarkoituksiin, joihin liittyy markkinoiden väärinkäyttöä. Tällaisen vaatimuksen olisi käsitettävä vain positioita koskevien ei-julkisten ilmoitusten antamisen sääntelyviranomaisille, sillä tällaisia rahoitusvälineitä koskevien tietojen julkistaminen markkinoille voisi vaikuttaa haitallisesti valtionlainamarkkinoihin, joiden likviditeetti on jo heikentynyt.
(9)
Valtionlainaa koskevia ilmoitusvaatimuksia olisi sovellettava velkainstrumentteihin, jotka on laskenut liikkeeseen jokin jäsenvaltio ja unioni, mukaan lukien Euroopan investointipankki, jäsenvaltion hallituksen yksikkö, virasto, erillisyhtiö tai kahden tai useamman jäsenvaltion perustama kansainvälinen finanssilaitos, joka laskee liikkeeseen lainaa jäsenvaltion tai useiden jäsenvaltioiden puolesta, kuten Euroopan rahoitusvakausväline tai perustettava Euroopan vakausmekanismi. Jos jäsenvaltio on liittovaltio, ilmoitusvaatimuksia olisi sovellettava myös velkainstrumentteihin, joiden liikkeeseenlaskija on jokin liittovaltion osavaltio. Niitä ei kuitenkaan olisi sovellettava muihin sellaisiin jäsenvaltiossa sijaitseviin alueellisiin tai paikallisiin elimiin tai puolijulkisiin elimiin, jotka laskevat liikkeeseen velkainstrumentteja. Unionin liikkeeseen laskemien velkainstrumenttien tarkoituksena on erityisesti tukea jäsenvaltioiden maksutasetta tai rahoitusvakautta tai antaa makrotaloudellista apua kolmansille maille.
(10)
Avoimuuden kattavuuden ja tehokkuuden varmistamiseksi on tärkeää, että ilmoitusvaatimukset kattavat paitsi sellaiset lyhyet positiot, jotka syntyvät osakkeilla taikka valtionlainalla käytävästä julkisesta kaupankäynnistä markkinapaikoissa, myös sellaiset lyhyet positiot, jotka syntyvät markkinapaikkojen ulkopuolella käytävästä kaupankäynnistä, ja sellaiset nettomääräiset lyhyet positiot, jotka syntyvät johdannaisten, kuten osakkeita taikka valtionlainaa koskevien optioiden, futuurien, indeksiin sidottujen instrumenttien, hinnanerosopimusten ja nk. spread bet -sopimusten, käytön tuloksena.
(11)
Jotta avoimuuden lisäämistä koskevasta järjestelmästä olisi hyötyä sääntelyviranomaisille ja markkinoille, järjestelmän olisi mahdollistettava aukottomien ja totuudenmukaisten tietojen toimittaminen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön positioista. Sääntelyviranomaiselle tai markkinoille annetuissa tiedoissa olisi erityisesti otettava huomioon sekä lyhyet että pitkät positiot arvokkaan tiedon saamiseksi luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nettomääräisistä lyhyistä positioista, jotka koskevat osakkeita, valtionlainaa ja luottoriskinvaihtosopimuksia.
(12)
Lyhyiden tai pitkien positioiden laskennassa olisi otettava huomioon missä tahansa muodossa oleva taloudellinen etu, joka luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on liikkeeseen lasketussa yrityksen osakepääomassa tai liikkeeseen lasketussa valtionlainassa. Laskennassa olisi otettava huomioon erityisesti taloudellinen etu, joka on saatu suoraan tai välillisesti sellaisten johdannaisten, kuten optioiden, futuurien, hinnanerosopimusten ja nk. spread bet -sopimusten käytöstä, jotka koskevat osakkeita tai valtionlainaa, sekä indeksien, arvopaperikorien ja pörssilistattujen rahastojen käytöstä. Valtionlainaan liittyvien positioiden osalta laskennassa olisi otettava huomioon myös valtionlainan liikkeeseenlaskijoihin liittyvät luottoriskinvaihtosopimukset.
(13)
Tässä asetuksessa säädetyn avoimuuden edistämistä koskevan järjestelmän lisäksi komission olisi suorittaessaan rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (5) tarkistamisen harkittava, saataisiinko siitä, että sijoituspalveluyritykset sisällyttävät toimivaltaisille viranomaisille annettaviin liiketoimia koskeviin selvityksiin lyhyeksimyyntiä koskevia tietoja, hyödyllistä lisätietoa, joka auttaisi toimivaltaisia viranomaisia seuraamaan lyhyeksimyynnin määrää.
(14)
Luottoriskinvaihtosopimusten ostaminen ilman pitkää positiota, joka koskee kohde-etuutena toimivaa valtionlainaa, mitä hyvänsä rahoitusvaroja, rahoitusvarojen muodostamaa salkkua tai taloudellisia velvoitteita taikka rahoitussopimuksia, joiden arvo korreloi valtionlainan arvon kanssa, voi olla taloudelliselta kannalta tarkasteltuna verrattavissa sellaisen lyhyen position ottamiseen, joka koskee kohde-etuutena toimivaa velkainstrumenttia. Laskettaessa nettomääräistä lyhyttä positiota, joka koskee valtionlainaa, huomioon olisi sen vuoksi otettava luottoriskinvaihtosopimukset, jotka liittyvät valtionlainan liikkeeseenlaskijan velvoitteeseen. Luottoriskinvaihtosopimusta koskeva positio olisi otettava huomioon sen määrittämiseksi, onko luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä valtionlainaa koskeva merkittävä nettomääräinen lyhyt positio, josta on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, ja onko positiosta myös ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, jos toimivaltainen viranomainen keskeyttää kattamattomia luottoriskinvaihtosopimuksia koskevien rajoitusten soveltamisen tarkoituksin määrittää luottoriskinvaihtosopimusta koskeva merkittävä kattamaton positio, joka liittyy valtionlainan liikkeeseenlaskijaan.
(15)
Positioiden jatkuvan seurannan mahdollistamiseksi avoimuuden parantamista koskevan järjestelmän olisi katettava ilmoituksen tai tietojen antaminen myös silloin, kun nettomääräisen lyhyen position muutos aiheuttaa tiettyjen kynnysarvojen alittumisen tai ylittymisen.
(16)
Jotta avoimuuden parantamista koskeva järjestelmä olisi tehokas, sitä on tärkeää soveltaa riippumatta siitä, missä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö sijaitsee, myös kolmannessa maassa, jos tällaisella henkilöllä on merkittävä nettomääräinen lyhyt positio, joka koskee yritystä, jonka osakkeet on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi unionin alueella sijaitsevassa markkinapaikassa, tai nettomääräinen lyhyt positio, joka koskee jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskemaa valtionlainaa.
(17)
Lyhyeksimyynnin määritelmään ei olisi sisällytettävä kahden osapuolen välistä takaisinostosopimusta, jonka nojalla osapuoli myy toiselle arvopaperin määrätyllä hinnalla ja sitoutuu ostamaan arvopaperin myöhemmin takaisin jollakin muulla määrätyllä hinnalla, eikä johdannaissopimusta, jossa sovitaan arvopaperien myymisestä tietyllä hinnalla tulevaisuudessa olevana ajankohtana. Määritelmään ei myöskään olisi sisällytettävä arvopaperien lainaussopimuksen nojalla tapahtuvaa arvopaperien siirtoa.
(18)
Osakkeiden ja valtionlainan kattamattoman lyhyeksimyynnin katsotaan toisinaan kasvattavan rahoitusvälineiden selvityksen epäonnistumisriskiä ja volatiliteettiriskiä. Tällaisten riskien hillitsemiseksi näiden välineiden kattamattomalle lyhyeksimyynnille on aiheellista asettaa rajoituksia, jotka ovat oikeassa suhteessa tavoitteisiinsa. Yksityiskohtaisissa rajoituksissa olisi otettava huomioon erilaiset järjestelyt, joita käytetään nykyisin katetussa lyhyeksimyynnissä. Näitä ovat erillinen takaisinostosopimus, jonka mukaisesti arvopaperin lyhyeksi myyvä henkilö ostaa vastaavan arvopaperin takaisin määräajankohtana, jotta lyhyeksimyyntiä koskevan transaktio selvitys voi tapahtua, ja vakuusjärjestelyt, jos vakuuden ottaja voi käyttää arvopaperia lyhyeksimyyntiä koskevan transaktion selvitykseen. Muita esimerkkejä ovat vanhoille osakkeenomistajille suunnatut yritysten uusmerkinnät (tarjoukset) ja esimerkiksi markkinapaikkojen, selvitysjärjestelmien tai keskuspankkien lainapoolit ja takaisinostosopimukset.
(19)
Osakkeiden kattamattoman lyhyeksimyynnin osalta on välttämätöntä, että luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on sopinut kolmannen osapuolen kanssa järjestelystä, jonka mukaan kyseinen kolmas osapuoli on vahvistanut, että osakkeet on paikannettu, mikä tarkoittaa, että kolmas osapuoli vahvistaa, että se katsoo voivansa asettaa osakkeet saataville silloin, kun selvityksen on määrä tapahtua. Jotta tällainen vahvistus voidaan antaa, on välttämätöntä toteuttaa toimenpiteitä kolmansiin osapuoliin nähden, jotta luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi kohtuudella olettaa, että selvitys voi tapahtua määräajankohtana. Tällainen toimenpide on esimerkiksi se, että kolmas osapuoli osoittaa osakkeet lainattaviksi tai ostettaviksi, jotta niitä koskeva selvitys voidaan toteuttaa määräajankohtana. Osakkeiden ostolla saman päivän aikana katettavan lyhyeksimyynnin osalta tällaisiin toimenpiteisiin olisi kuuluttava kolmannen osapuolen antama vahvistus siitä, että se katsoo osakkeen olevan helposti lainattavissa tai ostettavissa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi otettava huomioon osakkeiden likviditeetti, etenkin vaihdon määrä ja se, miten helposti osto, myynti ja lainaaminen voidaan toteuttaa mahdollisimman vähäisin markkinavaikutuksin, kun se määrittää, mitkä toimenpiteet ovat tarpeen, jotta saadaan aikaan kohtuullinen oletus siitä, että selvitys voi tapahtua määräajankohtana.
(20)
Valtionlainan kattamattoman lyhyeksimyynnin osalta voidaan lyhyeksimyynnin kattamista valtionlainan ostolla saman päivän aikana pitää esimerkkinä tilanteesta, jossa voidaan kohtuudella olettaa, että selvitys voi tapahtua määräajankohtana.
(21)
Valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusten olisi perustuttava vakuutuskelpoisen kohde-etuuden periaatteeseen, samalla kun tunnustetaan, että valtionlainan liikkeeseenlaskijaan voi kohdistua muitakin intressejä kuin velkakirjojen omistaminen. Näihin intresseihin kuuluu suojautuminen valtionlainan liikkeeseenlaskijan luottoriskiltä, jos luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on kyseisen liikkeeseenlaskijan valtionlainaa koskeva pitkä positio, tai suojautuminen valtionlainan arvon alenemisen riskiltä, jos luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on varallisuutta tai vastuita, jotka liittyvät kyseisen jäsenvaltion julkisen tai yksityisen sektorin yhteisöihin ja joiden arvo korreloi valtionlainan arvon kanssa. Tällaisen varallisuuden olisi sisällettävä rahoitussopimukset, rahoitusvarojen tai -velvoitteiden muodostama salkku sekä koron- tai valuutanvaihtosopimukset, joiden osalta valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta käytetään vastapuoliriskin hallintavälineenä suojautumiseen rahoitus- ja ulkomaankauppasopimuksiin liittyvältä riskiltä. Positiota tai positiosalkkua, jota käytetään suojautuessa mahdollisilta vastuilta johonkin valtioon, ei saisi pitää kattamattomana positiona valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksessa. Tähän kuuluvat mahdolliset vastuut keskus-, alue- ja paikallishallinnossa tai julkisen sektorin yhteisöissä tai jonkin mainitun yhteisön takaamat mahdolliset vastuut. Mukaan olisi otettava myös mahdolliset vastuut kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneissa yksityisen sektorin yhteisöissä. Kaikkien mahdollisten vastuiden olisi tässä yhteydessä katsottava sisältävän lainat, vastapuolen luottoriskin (mukaan lukien mahdollinen vastuu, kun tällaiseen mahdolliseen vastuuseen edellytetään lakisääteistä pääomaa), saamiset ja vakuudet. Tämä käsittää myös sellaiset mahdolliset välilliset vastuut jossakin mainituista yhteisöistä, jotka on saatu muun muassa mahdollisesta vastuusta indekseissä, rahastoissa tai erillisyhtiöissä.
(22)
Koska mahdollisuus toteuttaa valtionlainan luottoriskinvaihtosopimus ilman suojattavaa valtionlainan arvon alenemisen riskiä voi vaikuttaa haitallisesti valtionlainamarkkinoiden vakauteen, luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä olisi kiellettävä toteuttamasta tällaisia kattamattomia luottoriskinvaihtosopimuksia koskevia positioita. Toimivaltaisen viranomaisen olisi kuitenkin voitava keskeyttää tilapäisesti tällaisen rajoituksen soveltaminen, kun saadaan kaikkein ensimmäiset viitteet siitä, että valtionlainamarkkina ei toimi moitteettomasti. Tällaisen keskeyttämisen olisi perustuttava toimivaltaisella viranomaisella olevaan käsitykseen, joka perustuu objektiivisille perusteille, jotka seuraavat tässä asetuksessa tarkoitettujen indikaattorien analyysista. Toimivaltaisten viranomaisten olisi myös voitava käyttää lisäindikaattoreita.
(23)
On myös aiheellista asettaa keskusvastapuolia koskevia vaatimuksia, jotka liittyvät osakkeiden selvityksen epäonnistumisen yhteydessä noudatettaviin ostomenettelyihin (buy-in-menettelyihin) ja toimituksen epäonnistumisesta määrättäviin sakkoihin. Ostomenettelyjä ja myöhässä tapahtuvaa selvitystä koskevissa vaatimuksissa olisi vahvistettava selvitystä koskevaan kurinalaisuuteen liittyvät perusstandardit. Ostomenettelyä ja sakkoja koskevien vaatimusten olisi oltava riittävän joustavat, jotta tällaisten menettelyjen käytettävissä olon varmistamisesta vastaava keskusvastapuoli voi luottaa siihen, että jokin muu markkinatoimija suorittaa oston tai määrää sakon. Finanssimarkkinoiden moitteeton toiminta edellyttää kuitenkin, että selvitystä koskevan kurinalaisuuden laajempia näkökohtia käsitellään laaja-alaisessa lainsäädäntöehdotuksessa.
(24)
Toimenpiteillä, jotka liittyvät valtionlainaan ja valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksiin ja joihin kuuluvat muun muassa avoimuuden parantaminen ja kattamatonta lyhyeksimyyntiä koskevat rajoitukset, olisi asetettava vaatimuksia, jotka ovat oikeassa suhteessa niiden tavoitteisiin ja joilla voidaan samaan aikaan ehkäistä valtionlainojen ja näiden lainojen takaisinostomarkkinoiden likviditeettiin kohdistuvat haitalliset vaikutukset.
(25)
Osakkeita otetaan yhä useammin julkisen kaupankäynnin kohteeksi eri markkinapaikoissa unionissa ja kolmansissa maissa. Monien suurten kolmansiin maihin sijoittautuneiden yritysten osakkeita on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi myös unionin alueella sijaitsevassa markkinapaikassa. Arvopapereille on aiheellista myöntää tehokkuussyistä poikkeus tietyistä ilmoitus- ja julkistamisvaatimuksista, jos kyseisen välineen pääasiallinen markkinapaikka on kolmannessa maassa.
(26)
Markkinatakaustoiminta on keskeisessä asemassa unionin alueella sijaitsevien markkinoiden likviditeetin tarjonnassa, ja markkinatakaajat tarvitsevat lyhyitä positioita hoitaakseen tämän tehtävän. Vaatimusten asettaminen tällaiselle toiminnalle voisi heikentää olennaisesti markkinatakaajien kykyä tarjota likviditeettiä, ja se voisi haitata merkittävästi unionin markkinoiden tehokasta toimintaa. Markkinatakaajat eivät myöskään todennäköisesti hanki merkittäviä lyhyitä positioita, lukuun ottamatta erittäin lyhyiden jaksojen ajaksi otettavia positioita. Tällaiseen toimintaan osallistuville luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille on sen vuoksi aiheellista myöntää poikkeus sellaisten vaatimusten noudattamisesta, jotka saattaisivat heikentää niiden kykyä hoitaa tällaista tehtävää ja vaikuttaa sen vuoksi haitallisesti unionin markkinoihin. Jotta tällaisia vaatimuksia voitaisiin soveltaa kolmansien maiden vastaavien yhteisöjen selvittämiseksi, tarvitaan kolmansien maiden markkinoiden vastaavuuden arviointia koskeva menettely. Poikkeusta olisi sovellettava markkinatakaustoiminnan eri tyyppeihin mutta ei omaan lukuun tehtävään kaupankäyntiin. Tietyille ensimarkkinoilla suoritettaville operaatioille, kuten valtionlainaan ja vakauttamisjärjestelmiin liittyville operaatioille, on myös aiheellista myöntää poikkeus, sillä kyse on tärkeistä toiminnoista, jotka edistävät markkinoiden tehokasta toimintaa. Poikkeusten käytöstä olisi ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille, ja niillä olisi oltava valtuudet kieltää luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä käyttämästä poikkeusta, jos nämä eivät täytä asianomaisia poikkeukseen sisältyviä perusteita. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi myös oltava mahdollisuus pyytää luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä tietoja, joiden perusteella voidaan seurata, kuinka kyseinen henkilö käyttää poikkeusta.
(27)
Kun ilmenee epäsuotuisia kehitysnäkymiä, jotka merkitsevät rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen jäsenvaltiossa tai unionissa kohdistuvaa vakavaa uhkaa, toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava valtuudet puuttua tilanteeseen vaatiakseen avoimuuden parantamista tai asettaakseen tilapäisiä rajoituksia lyhyeksimyynnille, luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyville transaktioille tai muille transaktioille ehkäistäkseen rahoitusvälineen hinnan epätavanomaisen alenemisen. Tällaiset toimenpiteet voivat olla tarpeen, koska epäsuotuisat tapahtumat tai kehitysnäkymät voivat olla hyvin monenlaisia, sillä niitä eivät ole ainoastaan rahoitukseen tai talouteen liittyvät tapahtumat vaan esimerkiksi myös luonnonkatastrofit tai terroriteot. Lisäksi toimenpiteitä edellyttäviä joitain epäsuotuisia tapahtumia tai kehitysnäkymiä voi ilmetä ainoastaan yhdessä jäsenvaltiossa, jolloin niillä ei ole rajat ylittäviä vaikutuksia. Tällaisten valtuuksien olisi oltava riittävän joustavia, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat niiden nojalla toimia erilaisissa poikkeuksellisissa olosuhteissa. Toimivaltaisten viranomaisten olisi tällaisia toimenpiteitä toteuttaessaan otettava suhteellisuusperiaate asianmukaisesti huomioon.
(28)
Koska tässä asetuksessa säädetään ainoastaan lyhyeksimyyntiä ja luottoriskinvaihtosopimuksia koskevista rajoituksista rahoitusvälineen hinnan epätavanomaisen alenemisen estämiseksi, tarvetta muuntyyppisiin, kuten positioita tai tuotteita koskeviin rajoituksiin, joihin voi liittyä sijoittajansuojaa koskevia vakavia ongelmia, olisi tarkoituksenmukaisempaa käsitellä komission suorittaman direktiivin 2004/39/EY uudelleen tarkastelun yhteydessä.
(29)
Vaikka toimivaltaisilla viranomaisilla on yleensä parhaat edellytykset seurata markkinaolosuhteita ja reagoida ensimmäisenä epäsuotuisaan tapahtumaan tai kehitysnäkymään päättämällä, kohdistuuko rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen vakava uhka ja edellyttääkö tällaisen tilanteen korjaaminen toimenpiteitä, tätä koskevat valtuudet ja niiden käyttöön liittyvät edellytykset ja menettelyt olisi yhdenmukaistettava mahdollisimman laajasti.
(30)
Jos rahoitusvälineen hinta alenee merkittävästi jossakin markkinapaikassa, toimivaltaisella viranomaisella olisi oltava myös valtuudet rajoittaa tilapäisesti rahoitusvälineen lyhyeksimyyntiä kyseisessä markkinapaikassa omalla lainkäyttöalueellaan tai pyytää arvopaperimarkkinaviranomaista rajoittamaan tällaista lyhyeksimyyntiä muilla lainkäyttöalueilla voidakseen tarvittaessa puuttua tilanteeseen nopeasti ja lyhyen jakson ajan kyseisen välineen hinnan epätavanomaisen alenemisen ehkäisemiseksi. Toimivaltaiselta viranomaiselta olisi myös edellytettävä, että se ilmoittaa tällaisesta päätöksestä arvopaperimarkkinaviranomaiselle, jotta arvopaperimarkkinaviranomainen voi ilmoittaa asiasta välittömästi niiden markkinapaikkojen kotijäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joissa käydään kauppaa samalla välineellä, sovittaa yhteen näiden muiden jäsenvaltioiden toteuttamia toimia ja tarvittaessa auttaa niitä pääsemään sopimukseen tai tehdä itse päätös asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan mukaisesti.
(31)
Jos epäsuotuisa tapahtuma tai kehitysnäkymä ulottuu yhtä jäsenvaltiota laajemmalle alueelle tai jos sillä on muita rajojen yli ulottuvia vaikutuksia, esimerkiksi jos rahoitusväline on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi eri markkinapaikoissa useissa eri jäsenvaltioissa, on erityisen tärkeää, että toimivaltaiset viranomaiset ovat läheisessä neuvonpidossa ja tekevät tiivistä yhteistyötä. Arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava tällaisessa tilanteessa keskeinen yhteensovittamistehtävä, ja sen olisi pyrittävä varmistamaan, että toimivaltaisten viranomaisten toimet ovat yhtenäisiä. Koska arvopaperimarkkinaviranomaisen kokoonpanoon kuuluu toimivaltaisten viranomaisten edustajia, sen on helpompi suorittaa tämä tehtävä. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi lisäksi oltava valta toteuttaa toimenpiteitä, jos niiden edun mukaista on puuttua tilanteeseen.
(32)
Toimivaltaisten viranomaisten toteuttamien toimenpiteiden yhteensovittamisen lisäksi arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat toimenpiteitä vain silloin, kun ne ovat välttämättömiä ja oikeassa suhteessa tavoitteisiinsa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi voitava antaa toimivaltaisille viranomaisille lausuntoja toimintavaltuuksien käytöstä.
(33)
Vaikka toimivaltaisilla viranomaisilla on usein parhaat edellytykset seurata epäsuotuisaa tapahtumaa tai kehitysnäkymää ja reagoida siihen nopeasti, myös arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava valtuudet toteuttaa toimenpiteitä, jos lyhyeksimyynti ja muu siihen liittyvä toiminta uhkaa finanssimarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja eheyttä tai unionin koko rahoitusjärjestelmän taikka sen osan vakautta, jos kyseisen toiminnan vaikutukset ulottuvat rajojen yli ja toimivaltaiset viranomaiset eivät ole toteuttaneet riittäviä toimenpiteitä uhan poistamiseksi. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi kuultava finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1092/2010 (6) perustettua Euroopan järjestelmäriskikomiteaa, jäljempänä ’EJRK’, kun se on mahdollista, ja muita asianomaisia viranomaisia, jos tällaisen toimenpiteen vaikutukset saattavat ulottua finanssimarkkinoiden ulkopuolelle, kuten saattaa olla silloin, kun on kyse hyödykejohdannaisista, joita käytetään aineellisten positioiden suojaamiseen.
(34)
Lyhyeksimyynnin ja muun siihen liittyvän toiminnan rajoittamista poikkeuksellisissa olosuhteissa koskevat arvopaperimarkkinaviranomaisella tämän asetuksen nojalla olevat valtuudet, on suunniteltu siten, että ne ovat yhteneväiset asetuksen (EU) N:o 1095/2010 9 artiklan 5 kohdan kanssa. Nämä valtuudet eivät saisi vaikuttaa valtuuksiin, jotka arvopaperimarkkinaviranomaisella on kriisitilanteissa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 18 artiklan nojalla. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi erityisesti voitava tehdä asetuksen (EU) N:o 1095/2010 18 artiklan nojalla yksittäisiä päätöksiä, joiden mukaan toimivaltaisten viranomaisten on asetuksen (EU) N:o 1095/2010 18 artiklan nojalla toteutettava toimenpiteitä tai tehdä finanssimarkkinoiden toimijoille osoitettuja yksittäisiä päätöksiä.
(35)
Tässä asetuksessa olevat viittaukset asetuksen (EU) N:o 1095/2010 18 ja 38 artiklaan ovat luonteeltaan toteavia. Mainittuja artikloja sovelletaan myös ilman tällaista tällaisia viittauksia.
(36)
Toimivaltaisilla viranomaisilla ja arvopaperimarkkinaviranomaisella olevien valtuuksien rajoittaa lyhyeksimyyntiä, luottoriskinvaihtosopimuksia ja muita transaktioita, olisi oltava luonteeltaan ainoastaan tilapäisiä, ja niitä olisi käytettävä vain sellaisen ajan ja vain siinä laajuudessa, kuin on tarpeen tietyn uhan poistamiseksi.
(37)
Koska luottoriskinvaihtosopimusten käyttöön liittyy erityisiä riskejä, tällaiset transaktiot edellyttävät toimivaltaisten viranomaisten tiivistä seurantaa. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi erityisesti oltava poikkeustapauksissa valtuudet vaatia tällaisia transaktioita toteuttavilta luonnollisilta henkilöiltä ja oikeushenkilöiltä tietoja transaktion tarkoituksesta.
(38)
Arvopaperimarkkinaviranomaiselle olisi annettava valtuudet toteuttaa lyhyeksimyyntiin tai luottoriskinvaihtosopimusten käyttöön liittyvää kysymystä tai käytäntöä koskeva tutkimus, jotta se voisi arvioida, aiheuttaako tuo kysymys tai käytäntö potentiaalisen uhan rahoitusvakaudelle tai markkinoiden luottamukselle. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen suorittaa tällaisen tutkimuksen, sen olisi julkaistava sen tuloksista raportti.
(39)
Koska joitakin tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin ja toimiin kolmansissa maissa, on välttämätöntä, että toimivaltaiset viranomaiset ja kolmansien maiden valvontaviranomaiset tekevät tietyissä tilanteissa yhteistyötä. Toimivaltaisten viranomaisten olisi sen vuoksi sovittava järjestelyistä kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi sovitettava yhteen tällaisten yhteistyöjärjestelyjen edistymistä ja kolmansilta mailta saatujen tietojen vaihtoa toimivaltaisten viranomaisten välillä.
(40)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, erityisesti perussopimuksen 16 artiklassa ja perusoikeuskirjan 8 artiklassa määrättyä oikeutta henkilötietojen suojaan. Merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden avoimuus, mukaan lukien tässä asetuksessa säädetty tietojen julkistaminen tietyn kynnysarvon ylittyessä, on tarpeen finanssimarkkinoiden vakauteen ja sijoittajansuojaan liittyvistä syistä. Tällainen avoimuus antaa valvontaviranomaisille mahdollisuudet valvoa lyhyeksimyynnin käyttöä markkinoiden väärinkäyttöön tähtäävien strategioiden yhteydessä ja lyhyeksimyynnin vaikutuksia markkinoiden moitteettomaan toimintaan. Avoimuuden avulla saatetaan lisäksi vähentää tietojen epätasaista jakautumista ja varmistua, että kaikki markkinatoimijat saavat riittävästi tietoa siitä, missä määrin lyhyeksimyynti vaikuttaa hintoihin. Toimivaltaisten viranomaisten välisen tietojen vaihdon tai toimittamisen olisi tapahduttava yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (7) säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti. Arvopaperimarkkinaviranomaisen harjoittaman tietojen vaihdon tai toimittamisen olisi tapahduttava yksilöiden suojelusta yhteisön toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 (8) säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti, ja mainittua asetusta olisi sovellettava kokonaisuudessaan tämän asetuksen soveltamiseksi tapahtuvaan henkilötietojen käsittelyyn.
(41)
Jäsenvaltioiden olisi seuraamusjärjestelmien lujittamista finanssipalvelujen alalla koskevassa komission tiedonannossa vahvistetut periaatteet ja tämän tiedonannon jatkotoimina hyväksytyt unionin säädökset huomioon ottaen säädettävä seuraamuksista ja hallinnollisista toimenpiteistä, joita sovelletaan tämän asetuksen säännösten rikkomiseen, ja varmistettava, että ne pannaan täytäntöön. Näiden seuraamusten ja hallinnollisten toimenpiteiden, olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Niiden olisi perustuttava arvopaperimarkkinaviranomaisen antamiin ohjeisiin, joilla edistetään finanssialan seuraamusjärjestelmien lähentymistä ja johdonmukaisuutta eri toimialojen välillä.
(42)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon edellytykset, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (9) mukaisesti. Komission olisi tiedotettava Euroopan parlamentille niissä päätöksissä saavutetusta edistymisestä, joilla määritetään kolmansien maiden lainsäädäntö- ja valvontakehysten vastaavuus tämän asetuksen vaatimusten kanssa.
(43)
Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä lyhyiden positioiden laskentaa koskevista yksityiskohdista silloin, kun luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on luottoriskinvaihtosopimusta koskeva kattamaton positio, ilmoittamista tai tietojen julkistamista koskevista kynnysarvoista sekä niiden perusteiden ja tekijöiden täsmentämisestä, joiden avulla määritetään, missä tapauksissa rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen jäsenvaltiossa tai unionissa kohdistuu vakava uhka epäsuotuisan tapahtuman tai kehitysnäkymän vuoksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiaankuuluvien laitosten, viranomaisten ja virastojen asiantuntijoiden tasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(44)
Komission olisi annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus, jossa arvioidaan säädettyjen ilmoittamista ja tietojen julkistamista koskevien kynnysarvojen tarkoituksenmukaisuutta, nettomääräisten lyhyiden positioiden avoimuuteen liittyvien rajoitusten ja vaatimusten toimivuutta sekä sitä, onko lyhyeksimyynnille tai luottoriskinvaihtosopimuksille aiheellista asettaa muita rajoituksia tai ehtoja.
(45)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaikka toimivaltaisilla viranomaisilla on paremmat edellytykset seurata markkinoiden kehitysnäkymiä ja parempi tietämys niistä, koska lyhyeksimyyntiin ja luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyvien ongelmien kokonaisvaikutukset voidaan nähdä kokonaisvaltaisesti vain unionin tasolla, minkä vuoksi nämä tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
(46)
Koska eräät jäsenvaltiot ovat jo ottaneet käyttöön lyhyeksimyyntiä koskevia rajoituksia ja koska tässä asetuksessa säädetään delegoiduista säädöksistä ja velvoittavista teknisistä standardeista, jotka olisi hyväksyttävä, ennen kuin sitä voidaan soveltaa toimivalla tavalla, on tarpeen säätää riittävän pitkästä siirtymäajasta. Koska on erityisen tärkeää yksilöidä ennen 1 päivää marraskuuta 2012 ne tärkeimmät muut kuin keskeiset säännökset, joilla edistetään sitä, että markkinatoimijat noudattavat tätä asetusta ja tuetaan toimivaltaisia viranomaisia sen noudattamisen valvonnassa, on myös tarpeen antaa komissiolle keinot hyväksyä tekniset standardit ja delegoidut säädökset ennen mainittua päivää,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Soveltamisala
1. Tätä asetusta sovelletaan:
a)
jäljempänä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin rahoitusvälineisiin, jotka otetaan julkisen kaupankäynnin kohteeksi unionissa sijaitsevassa markkinapaikassa, mukaan lukien tällaiset välineet, kun niillä käydään kauppaa jonkun markkinapaikan ulkopuolella;
b)
direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevan C osan 4-10 kohdassa tarkoitettuihin johdannaisiin, jotka koskevat a alakohdassa tarkoitettua rahoitusvälinettä tai tällaisen rahoitusvälineen liikkeeseenlaskijaa, mukaan lukien tällaiset johdannaiset, kun niillä käydään kauppaa jonkun markkinapaikan ulkopuolella;
c)
jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskemiin velkainstrumentteihin ja direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevan C osan 4-10 kohdassa tarkoitettuihin johdannaisiin, jotka koskevat jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskemaa velkainstrumenttia tai joihin niissä viitataan.
2. Jäljempänä olevaa 18, 20 ja 23-30 artiklaa sovelletaan kaikkiin 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin rahoitusvälineisiin.
2 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
’rahoitusvälineellä’ direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevassa C osassa lueteltua välinettä;
b)
’lyhyeksimyynnillä’ osakkeen tai velkainstrumentin osalta sellaisen osakkeen tai velkainstrumentin myyntiä, jota myyjä ei omista tehdessään sopimuksen sen myynnistä, mukaan lukien myynti, jossa myyjä on myyntiä koskevan sopimuksen tekemisen ajankohtana lainannut osakkeen tai velkainstrumentin tai sopinut sen lainaamisesta, jotta se voidaan toimittaa selvityksen toteuttamisajankohtana, pois lukien:
i)
jommankumman osapuolen suorittama myynti sellaisen takaisinostosopimuksen nojalla, jossa osapuoli on lupautunut myymään toiselle osapuolelle arvopaperin määrätyllä hinnalla siten, että jälkimmäinen sitoutuu myymään arvopaperin myöhempänä ajankohtana takaisin jollakin muulla määrätyllä hinnalla;
ii)
arvopaperien lainaussopimuksen nojalla tapahtuva arvopaperien siirto; ja
iii)
sellaisen futuurisopimuksen tai muun johdannaissopimuksen tekeminen, jossa on sovittu arvopaperien myymisestä määrättyyn hintaan myöhemmin määrättynä ajankohtana;
c)
’luottoriskinvaihtosopimuksella’ johdannaissopimusta, jossa osapuoli maksaa toiselle osapuolelle vastikkeen maksusta tai muusta edusta, jonka tämä maksaa luottotappiosta, joka aiheutuu riskikohteeseen liittyvän maksuvelvollisuuden laukaisevasta tapahtumasta tai muusta sellaisesta kyseisestä johdannaissopimuksesta aiheutuvasta luottotappiosta, jolla on samankaltainen taloudellinen vaikutus;
d)
’valtionlainan liikkeeseenlaskijalla’ seuraavia velkainstrumenttien liikkeeseen laskijoita:
i)
unioni;
ii)
jäsenvaltio, mukaan lukien mikä hyvänsä tämän jäsenvaltion hallituksen yksikkö, virasto tai erillisyhtiö;
iii)
jos jäsenvaltio on liittovaltio, jokin tämän liittovaltion osavaltio;
iv)
useita jäsenvaltioita varten perustettu erillisyhtiö;
v)
kahden tai useamman jäsenvaltion perustama kansainvälinen finanssilaitos, jonka tarkoituksena on hankkia varoja ja antaa rahoitusapua jäsenilleen, joilla on vakavia rahoitusongelmia tai joita sellaiset vaikeudet uhkaavat; tai
vi)
Euroopan investointipankki;
e)
’valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksella’ luottoriskinvaihtosopimusta, jonka nojalla maksu tai muu etu maksetaan valtionlainan liikkeeseenlaskijaan liittyvän maksuvelvollisuuden laukaisevan tapahtuman tai luottotappion johdosta;
f)
’valtionlainalla’ velkainstrumenttia, jonka valtionlainan liikkeeseenlaskija on laskenut liikkeeseen;
g)
’liikkeeseen lasketulla valtionlainalla’ kaikkea valtionlainan liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskemaa lunastamatonta valtionlainaa;
h)
’liikkeeseen lasketulla osakepääomalla’ yrityksen osalta kaikkia kyseisen yrityksen liikkeeseen laskemia kantaosakkeita tai mitä tahansa etuoikeutettuja osakkeita lukuun ottamatta vaihtovelkakirjalainoja;
i)
’kotijäsenvaltiolla’
i)
direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa tarkoitetun sijoituspalveluyrityksen tai direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdassa tarkoitetun säännellyn markkinan osalta direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 20 alakohdassa tarkoitettua kotijäsenvaltiota;
ii)
luottolaitoksen osalta luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/EY (10) 4 artiklan 7 kohdassa tarkoitettua kotijäsenvaltiota;
iii)
muun kuin i tai ii alakohdassa tarkoitetun oikeushenkilön osalta jäsenvaltiota, jossa sen sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee, tai jos sillä ei ole sääntömääräistä kotipaikkaa, jäsenvaltiota, jossa sen päätoimipaikka sijaitsee;
iv)
luonnollisen henkilön osalta jäsenvaltiota, jossa tämän henkilön päätoimipaikka sijaitsee, tai jos päätoimipaikkaa ei ole, jäsenvaltiota, jossa tämän henkilön vakinainen asuinpaikkansa sijaitsee;
j)
’asianomaisella toimivaltaisella viranomaisella’
i)
jäsenvaltion liikkeeseen laskeman valtionlainan osalta tai, jos jäsenvaltio on liittovaltio, jonkin tämän liittovaltion osavaltion liikkeeseen laskeman valtionlainan osalta tai sellaisen luottoriskinvaihtosopimuksen osalta, joka koskee jäsenvaltiota tai liittovaltion osavaltiota, kyseisen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista;
ii)
unionin liikkeeseen laskeman valtionlainan tai sellaisen luottoriskinvaihtosopimuksen osalta, joka koskee unionia, sen lainkäyttöalueen toimivaltaista viranomaista, jossa lainan liikkeeseen laskenut yksikkö sijaitsee;
iii)
useiden jäsenvaltioiden liikkeeseen laskeman valtionlainan osalta, kun jäsenvaltiot toimivat erillisyhtiön kautta tai tällaiseen erillisyhtiöön liittyvän luottoriskinvaihtosopimuksen kautta, sen lainkäyttöalueen toimivaltaista viranomaista, johon erillisyhtiö on sijoittautunut;
iv)
kahden tai useamman jäsenvaltion perustaman sellaisen kansainvälisen finanssilaitoksen liikkeeseen laskeman valtionlainan osalta, jonka tarkoituksena on hankkia varoja ja antaa rahoitusapua jäsenilleen, joilla on vakavia rahoitusongelmia tai joita sellaiset ongelmat uhkaavat, sen lainkäyttöalueen toimivaltaista viranomaista, johon tämä kansainvälinen finanssilaitos on sijoittautunut;
v)
muun kuin i-iv alakohdassa tarkoitetun rahoitusvälineen osalta komission asetuksen (EY) N:o 1287/2006 (11) 2 artiklan 7 kohdassa määriteltyä kyseisen rahoitusvälineen suhteen toimivaltaista viranomaista, joka määritetään mainitun asetuksen III luvun mukaisesti;
vi)
i-v alakohdan soveltamisalan ulkopuolelle jäävän rahoitusvälineen osalta sen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista, jossa rahoitusväline otettiin ensimmäistä kertaa julkisen kaupankäynnin kohteeksi markkinapaikassa;
vii)
Euroopan investointipankin liikkeeseen laskeman velkainstrumentin osalta sen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista, jossa Euroopan investointipankki sijaitsee;
k)
’markkinatakaustoiminnalla’ sellaisen sijoituspalveluyrityksen, luottolaitoksen, kolmannen maan yhteisön tai direktiivin 2004/39/EY 2 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa tarkoitetun yrityksen toimintaa, joka on sellaisen kolmannen maan markkinapaikan jäsen tai toimii sellaisen kolmannen maan markkinalla, jonka lainsäädäntö- ja valvontakehyksen komissio on todennut 17 artiklan 2 kohdan nojalla vastaavaksi, jos kyseinen yritys tai yhteisö toimii päämiehenä jotakin rahoitusvälinettä koskevissa transaktioissa markkinapaikassa tai markkinapaikan ulkopuolella ja hoitaa jotakin seuraavista tehtävistä:
i)
antaa sitovia kooltaan vertailukelpoisia ja hinnoiltaan kilpailukykyisiä samanaikaisia osto- ja myyntitarjouksia tuodakseen markkinoille säännöllisesti ja jatkuvasti likviditeettiä;
ii)
toteuttaa osana tavanomaista liiketoimintaansa asiakkaiden aloitteesta tai vastauksena asiakkaiden osto- ja myyntitoimeksiantoihin suoritettavia toimeksiantoja;
iii)
suojaa i ja ii alakohdassa tarkoitettujen tehtävien hoitamisesta syntyviä positioita;
l)
’markkinapaikalla’ direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdassa tarkoitettua säänneltyä markkinaa tai direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 15 alakohdassa tarkoitettua monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää;
m)
’pääasiallisella markkinapaikalla’ osakkeen osalta paikkaa, jossa kyseisellä osakkeella käytävän kaupan vaihto on suurin;
n)
’hyväksytyllä päämarkkinatakaajalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka on allekirjoittanut valtionlainan liikkeeseenlaskijan kanssa sopimuksen tai joka on virallisesti hyväksytty päämarkkinatakaajaksi valtionlainan liikkeeseenlaskijan toimesta tai lukuun ja joka kyseisen sopimuksen tai hyväksynnän mukaisesti on sitoutunut toimimaan päämiehenä ensi- ja jälkimarkkinoilla toteutettavissa operaatioissa, jotka liittyvät kyseisen liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskemaan valtionlainaan;
o)
’keskusvastapuolella’ oikeushenkilöä, joka on sellaisten sopimusten vastapuolten välissä, joilla käydään kauppaa yhdellä tai useammalla finanssimarkkinalla, joka toimii jokaiseen myyjään nähden ostajana ja jokaiseen ostajaan nähden myyjänä ja joka on vastuussa selvitysjärjestelmän toiminnasta;
p)
’kaupankäyntipäivällä’ asetuksen (EY) N:o 1287/2006 4 artiklassa tarkoitettua kaupankäyntipäivää;
q)
’vaihdolla’ osakkeen osalta asetuksen (EY) N:o 1287/2006 2 artiklan 9 kohdassa tarkoitettua vaihtoa.
2. Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään tämän artiklan 1 kohdan mukaisia määritelmiä ja erityisesti sitä, milloin luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön katsotaan omistavan rahoitusvälineen, kun sovelletaan 1 kohdan b alakohdassa olevaa lyhyeksimyynnin määritelmää.
3 artikla
Lyhyet ja pitkät positiot
1. Tätä asetusta sovellettaessa positio, joka perustuu jompaankumpaan seuraavista, katsotaan lyhyeksi positioksi, joka koskee liikkeeseen laskettua osakepääomaa tai liikkeeseen laskettua valtionlainaa:
a)
yrityksen liikkeeseen laskeman osakkeen taikka valtionlainan liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskeman velkainstrumentin lyhyeksimyynti;
b)
sellaisen transaktion toteuttaminen, josta syntyy muu kuin a alakohdassa tarkoitettu rahoitusväline tai joka koskee sellaista välinettä, jos transaktion vaikutus tai jokin sen vaikutuksista on se, että se tuottaa taloudellisen edun tämän transaktion toteuttavalle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle siinä tapauksessa, että osakkeen tai velkainstrumentin hinta tai arvo alenee.
2. Tätä asetusta sovellettaessa positio, joka perustuu jompaankumpaan seuraavista, katsotaan pitkäksi positioksi, joka koskee liikkeeseen laskettua osakepääomaa tai liikkeeseen laskettua valtionlainaa:
a)
yrityksen liikkeeseen laskeman osakkeen taikka valtionlainan liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskeman velkainstrumentin hallussapito;
b)
sellaisen transaktion toteuttaminen, josta syntyy muu kuin a alakohdassa tarkoitettu rahoitusväline tai joka koskee sellaista välinettä, jos transaktion vaikutus tai jokin sen vaikutuksista on se, että se tuottaa taloudellisen edun tämän transaktion toteuttavalle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle siinä tapauksessa, että osakkeen tai velkainstrumentin hinta tai arvo nousee.
3. Sovellettaessa 1 ja 2 kohtaa on lyhyen tai pitkän position laskennan, joka on asianomaisen henkilön hallussa, myös indeksin tai arvopaperikorin taikka pörssilistatun tai vastaavan yhteisön rahaston osuuden kautta välillisesti, tapahduttava sellaisen kyseessä olevan asianomaisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön toimesta, joka toimii kohtuuden rajoissa ottamalla huomioon julkisesti saatavissa olevat tiedot, jotka koskevat kyseisen indeksin tai arvopaperikorin taikka kyseiseen pörssilistattuun rahastoon tai vastaavaan yhteisöön liittyvien osuuksien koostumusta. Tällaista lyhyttä tai pitkää positiota laskettaessa ei henkilön tarvitse hankkia toiselta henkilöltä tällaista koostumusta koskevia tosiaikaisia tietoja.
Sovellettaessa 1 ja 2 kohtaa on sellaisen lyhyen tai pitkän position laskennassa, joka koskee valtionlainaa, otettava huomioon mahdolliset valtionlainan liikkeeseenlaskijaan liittyvät valtionlainan luottoriskinvaihtosopimukset.
4. Tätä asetusta sovellettaessa positio, joka jää jäljelle sen jälkeen, kun mahdollinen pitkä positio, joka luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on liikkeeseen lasketussa osakepääomassa, on vähennetty mahdollisesta lyhyestä positiosta, joka luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on kyseisessä pääomassa, katsotaan nettomääräiseksi lyhyeksi positioksi, joka koskee kyseisen yrityksen liikkeeseen laskettua osakepääomaa.
5. Tätä asetusta sovellettaessa positio, joka jää jäljelle sen jälkeen, kun mahdollinen pitkä positio, joka luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on liikkeeseen lasketussa valtionlainassa, sekä mahdollinen pitkä positio valtionlainan liikkeeseenlaskijan velkainstrumenteissa, joiden hinnoittelu korreloi vahvasti tietyn valtionlainan hinnoittelun kanssa, on vähennetty mahdollisesta lyhyestä positiosta, joka luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on samassa valtionlainassa, katsotaan nettomääräiseksi lyhyeksi positioksi, joka koskee kyseisen valtionlainan liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskemaa valtionlainaa.
6. Edellä 1-5 kohdan mukainen valtionlainan laskenta on suoritettava kunkin yksittäisen valtionlainan liikkeeseenlaskijan osalta, vaikka erilliset yksiköt laskisivat liikkeeseen valtionlainaa valtionlainan liikkeeseenlaskijan lukuun.
7. Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään:
a)
tapaukset, joissa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön katsotaan pitävän hallussaan 2 kohdassa tarkoitettua osaketta tai velkainstrumenttia;
b)
tapaukset, joissa luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on 4 ja 5 kohdassa tarkoitettu nettomääräinen lyhyt positio, ja tällaisen position laskentamenetelmä;
c)
edellä 3, 4 ja 5 kohdassa tarkoitettujen positioiden laskentamenetelmä, kun konsernin eri yksiköillä on pitkiä tai lyhyitä positioita tai kun on kyse erillisiin rahastoihin liittyvästä rahastonhoitotoiminnasta.
Sovellettaessa ensimmäisen alakohdan c alakohtaa on laskentamenetelmässä otettava erityisesti huomioon, sovelletaanko tiettyyn liikkeeseenlaskijaan erilaisia sijoitusstrategioita saman rahastonhoitajan hoitamien useamman kuin yhden erillisen rahaston kautta, sovelletaanko tiettyyn liikkeeseenlaskijaan samaa sijoitusstrategiaa useamman kuin yhden rahaston kautta ja hoidetaanko useampaa kuin yhtä salkkua samassa yhteisössä harkinnanvaraisesti soveltamalla tiettyyn liikkeeseenlaskijaan samaa sijoitusstrategiaa.
4 artikla
Valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta koskeva kattamaton positio
1. Tätä asetusta sovellettaessa luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä katsotaan olevan valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta koskeva kattamaton positio, jos valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksen tarkoituksena ei ole:
a)
suojautuminen liikkeeseenlaskijan luottoriskiltä, jos luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on sen liikkeeseenlaskijan, johon valtionlainan luottoriskinvaihtosopimus liittyy, valtionlainaa koskeva pitkä positio, tai
b)
suojautuminen valtionlainan arvon alenemisen riskiltä, jos luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on varallisuutta tai vastuita, mukaan lukien esimerkiksi rahoitussopimukset ja rahoitusvarojen tai -velvoitteiden muodostama salkku, joiden arvo korreloi valtionlainan arvon kanssa.
2. Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään tämän artiklan 1 kohdan soveltamiseksi:
a)
tapaukset, joissa valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta koskeva transaktio katsotaan suojautumiseksi luottoriskiltä tai valtionlainan arvon alenemisen riskiltä, ja menetelmä, jota käytetään valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksessa olevan kattamattoman position laskennassa;
b)
positioiden laskentamenetelmä, kun konsernin eri yksiköillä on pitkiä tai lyhyitä positioita tai kun on kyse erillisiin rahastoihin liittyvästä rahastonhoitotoiminnasta.
II LUKU
NETTOMÄÄRÄISTEN LYHYIDEN POSITIOIDEN TARKASTELTAVUUS
5 artikla
Osakkeita koskevien merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden ilmoittaminen toimivaltaisille viranomaisille
1. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, jolla on sellaisen yrityksen liikkeeseen laskettua osakepääomaa koskeva nettomääräinen lyhyt positio, jonka osakkeita on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi markkinapaikassa, on 9 artiklan mukaisesti ilmoitettava asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, kun positio saavuttaa tai alittaa sen kannalta merkityksellisen tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituskynnysarvon.
2. Asian kannalta merkityksellinen ilmoituskynnysarvo on prosentuaalinen osuus, joka on 0,2 prosenttia kyseisen yrityksen liikkeeseen lasketusta osakepääomasta, ja ilmoitus on annettava tuon kynnysarvon ylittymisen jälkeen 0,1 prosentin välein.
3. Euroopan valvontaviranomainen, jäljempänä ’arvopaperimarkkinaviranomainen’, voi antaa komissiolle lausunnon tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen kynnysarvojen mukauttamisesta finanssimarkkinoiden kehityksen perusteella.
4. Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja finanssimarkkinoiden kehityksen perusteella.
6 artikla
Osakkeita koskevien merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden julkistaminen
1. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, jolla on sellaisen yrityksen liikkeeseen laskettua osakepääomaa koskeva nettomääräinen lyhyt positio, jonka osakkeita on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi jossain markkinapaikassa, on 9 artiklan mukaisesti julkistettava yksityiskohtaiset tiedot kyseisestä positiosta, kun positio saavuttaa tai alittaa sen kannalta merkityksellisen tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun julkistamiskynnysarvon.
2. Asian kannalta merkityksellinen julkistamiskynnysarvo on prosentuaalinen osuus, joka on 0,5 prosenttia kyseisen yrityksen liikkeeseen lasketusta osakepääomasta, ja ilmoitus on annettava kyseisen kynnysarvon ylittymisen jälkeen 0,1 prosentin välein.
3. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi antaa komissiolle lausunnon 2 kohdassa tarkoitettujen kynnysarvojen mukauttamisesta finanssimarkkinoiden kehityksen perusteella.
4. Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja finanssimarkkinoiden kehityksen perusteella.
5. Tämän artiklan soveltaminen ei rajoita sellaisten tämän artiklan vaatimuksia tiukemmista lyhyiden positioiden julkistamisvaatimuksista annettujen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten soveltamista, jotka koskevat julkisia ostotarjouksia, keskittymiä ja muita transaktioita, joilla on vaikutusta yritysten omistukseen tai määräysvaltaan ja joiden sääntelystä vastaavat jäsenvaltioiden julkisista ostotarjouksista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/25/EY (12) 4 artiklan mukaisesti nimeämät valvontaviranomaiset.
7 artikla
Valtionlainaa koskevien merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden ilmoittaminen toimivaltaisille viranomaisille
1. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, jolla on liikkeeseen laskettuun valtionlainaan liittyvä nettomääräinen lyhyt positio, on 9 artiklan mukaisesti ilmoitettava asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, kun tällainen positio saavuttaa tai alittaa kyseisen valtionlainan liikkeeseenlaskijan kannalta merkitykselliset ilmoituskynnysarvot.
2. Asian kannalta merkitykselliset kynnysarvot perustuvat perusmäärään, johon lisätään kutakin valtionlainan liikkeeseenlaskijaa koskevat lisätasot, jotka määritetään komission 3 kohdan mukaisesti toteuttamissa toimenpiteissä. Arvopaperimarkkinaviranomaisella julkistaa verkkosivustollaan kunkin jäsenvaltion ilmoituskynnysarvot.
3. Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetut määrät ja lisätasot.
Komissio
a)
varmistaa, että kynnysarvoja ei aseteta tasolle, joka merkitsisi ilmoitusten vaatimista arvoltaan minimaalisista positioista;
b)
ottaa huomioon kunkin valtionlainan liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskettujen ja edelleen liikkeessä olevan valtionlainan kokonaismäärän sekä niiden positioiden keskikoon, jotka markkinatoimijoilla on hallussaan kyseisen valtionlainan liikkeeseenlaskijan valtionlainassa; ja
c)
ottaa huomioon kunkin valtionlainamarkkinan likviditeetin.
8 artikla
Valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta koskevasta kattamattomasta positiosta toimivaltaiselle viranomaiselle tehtävä ilmoitus
Jos toimivaltainen viranomainen keskeyttää 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti rajoitusten soveltamisen, luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, jolla on valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta koskeva kattamaton positio, on ilmoitettava asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, kun tällainen positio saavuttaa tai alittaa kyseisen valtionlainan liikkeeseenlaskijan kannalta merkitykselliset, 7 artiklan mukaisesti määritetyt ilmoituskynnysarvot.
9 artikla
Ilmoittamisessa ja tietojen antamisessa käytettävä menetelmä
1. Kaikissa 5, 6, 7 tai 8 artiklan nojalla annettavissa ilmoituksissa tai tiedoissa on annettava yksityiskohtaiset tiedot sen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön henkilöllisyydestä, jolla on kyseinen positio, asianomaisen position koosta, liikkeeseenlaskijasta, jonka rahoitusvälinettä kyseinen positio koskee, ja ajankohdasta, jona asianomainen positio syntyi, jona siitä muutettiin tai jona sen hallussapito päättyi.
Sovellettaessa 5, 6, 7 ja 8 artiklaa luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden, joilla on merkittäviä nettomääräisiä lyhyitä positioita, on pidettävä viiden vuoden ajan kirjaa bruttopositioista, jotka muodostavat merkittävän nettomääräisen lyhyen position.
2. Nettomääräinen lyhyt positio lasketaan keskiyöllä sen kaupankäyntipäivän päättyessä, jona luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on asianomainen positio. Tämä ajankohta koskee kaikkia transaktioita käytetystä kaupankäyntivälineestä riippumatta, mukaan lukien joko manuaalisen tai automaattisen kaupankäynnin kautta suoritetut transaktiot, ja riippumatta siitä, onko transaktiot suoritettu tavanomaisena kaupankäyntiaikana. Ilmoitus tai tiedot on annettava seuraavana kaupankäyntipäivänä viimeistään kello 15.30. Tässä kohdassa tarkoitetut kellonajat lasketaan sen asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen jäsenvaltion kellonajan mukaan, jolle asianomaisesta positiosta on ilmoitettava.
3. Asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle tehtävien ilmoitusten antamisessa on varmistettava tietojen luottamuksellisuus ja käytettävä välineitä, joilla todennetaan ilmoituksen lähde.
4. Edellä 6 artiklassa säädettyjen tietojen julkistaminen on toteutettava siten, että varmistetaan, että tiedot ovat saatavilla nopeasti ja syrjimättömästi. Tiedot on asetettava saataville asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen ylläpitämälle tai valvomalle keskusverkkosivustolle. Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava tämän verkkosivuston osoite arvopaperimarkkinaviranomaiselle, joka puolestaan luo omalle verkkosivustolleen linkin kaikille tällaisille keskusverkkosivustoille.
5. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan yhdenmukainen soveltaminen, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa täsmennetään tiedot, jotka on toimitettava 1 kohtaa sovellettaessa.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava näiden teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
6. Jotta voidaan varmistaa 4 kohdan yhtenäiset soveltamisedellytykset, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joissa määritellään tarkemmin keinot, joilla tietoja voidaan julkistaa.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
10 artikla
Ilmoittamista ja tietojen antamista koskevien vaatimusten soveltaminen
Edellä 5, 6, 7 ja 8 artiklassa tarkoitettuja ilmoittamista ja tietojen antamista koskevia vaatimuksia sovelletaan luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin, joiden kotipaikka on unionissa tai kolmannessa maassa tai jotka ovat sijoittautuneet unioniin tai kolmanteen maahan.
11 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaiselle annettavat tiedot
1. Viranomaisten on toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle neljännesvuosittain tiivistelmä sellaisista liikkeeseen laskettua osakepääomaa ja liikkeeseen laskettua valtionlainaa koskevista nettomääräisistä lyhyistä positioista ja sellaisista valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskevista kattamattomista positioista, joiden osalta se on asianomainen toimivaltainen viranomainen ja joista se saa 5, 7 ja 8 artiklan mukaisesti ilmoitukset.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi tämän asetuksen nojalla sille kuuluvien tehtävien suorittamista varten pyytää milloin tahansa asianomaiselta toimivaltaiselta viranomaiselta lisätietoja liikkeeseen laskettua osakepääomaa ja liikkeeseen laskettua valtionlainaa koskevista nettomääräisistä lyhyistä positioista tai valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskevista kattamattomista positioista.
Toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava pyydetyt tiedot arvopaperimarkkinaviranomaiselle seitsemän kalenteripäivän kuluessa. Jos ilmenee epäsuotuisia tapahtumia tai epäsuotuisaa kehitystä, minkä vuoksi rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kohdistuu kyseisessä jäsenvaltiossa tai muussa jäsenvaltiossa vakava uhka, toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle 24 tunnin kuluessa kaikki 5, 7 ja 8 artiklan mukaisten ilmoitusvaatimusten perusteella saatavissa olevat tiedot.
3. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan yhdenmukainen soveltaminen, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritellään tarkemmin tiedot, jotka on toimitettava 1 ja 2 kohdan mukaisesti.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
4. Jotta voidaan varmistaa edellytykset 1 kohdan yhtenäiselle soveltamiselle, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joissa määritetään, missä muodossa tiedot on annettava 1 ja 2 kohdan mukaisesti.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
III LUKU
KATTAMATON LYHYEKSIMYYNTI
12 artikla
Osakkeiden kattamatonta lyhyeksimyyntiä koskevat rajoitukset
1. Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi myydä lyhyeksi osakkeen, joka on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi jossain markkinapaikassa, vain jos jokin seuraavista edellytyksistä täyttyy:
a)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on lainannut osakkeen tai tehnyt vaihtoehtoisia järjestelyjä, joilla on samanlainen oikeusvaikutus;
b)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on tehnyt sopimuksen osakkeen lainaamisesta tai kyseisellä henkilöllä on sopimus- tai varallisuusoikeuden mukainen muu ehdottomasti täytäntöönpanokelpoinen vaatimus vastaavaa määrää samanlajisia arvopapereita koskevan omistusoikeuden siirtämisestä itselleen, jotta niistä koskeva selvitys voidaan suorittaa määräajankohtana;
c)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on sopinut kolmannen osapuolen kanssa järjestelystä, jonka mukaan kyseinen kolmas osapuoli on vahvistanut, että osake on paikannettu, ja on toteuttanut kolmansien osapuolten suhteen toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen, jotta luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi kohtuudella olettaa, että selvitys voidaan suorittaa määräajankohtana.
2. Jotta voidaan varmistaa edellytykset 1 kohdan yhtenäiselle soveltamiselle, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joissa määritetään ne sopimusten, järjestelyjen ja toimenpiteiden tyypit, joilla voidaan riittävässä määrin varmistaa, että osake on saatavilla selvitystä varten. Määrittäessään, mitkä toimenpiteet ovat tarpeen, jotta voidaan kohtuudella olettaa, että selvitys voidaan suorittaa määräajankohtana, arvopaperimarkkinaviranomainen ottaa huomioon muun muassa päivänsisäisen kaupankäynnin ja osakkeiden likviditeetin.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
13 artikla
Valtionlainan kattamatonta lyhyeksimyyntiä koskevat rajoitukset
1. Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö saa myydä lyhyeksi valtionlainan vain, jos jokin seuraavista edellytyksistä täyttyy:
a)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on lainannut valtionlainan tai tehnyt vaihtoehtoisia järjestelyjä, joilla on samanlainen oikeusvaikutus;
b)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on tehnyt sopimuksen valtionlainan lainaamisesta tai kyseisellä henkilöllä on sopimus- tai varallisuusoikeuden mukainen muu ehdottomasti täytäntöönpanokelpoinen vaatimus vastaavaa määrää samanlajisia arvopapereita koskevan omistusoikeuden siirtämisestä itselleen, jotta selvitys voidaan suorittaa määräajankohtana;
c)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on sopinut kolmannen osapuolen kanssa järjestelystä, jonka mukaan kyseinen kolmas osapuoli on vahvistanut, että valtionlaina on paikannettu tai se voi muutoin kohtuudella olettaa, että selvitys voidaan suorittaa määräajankohtana.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyjä rajoituksia ei sovelleta, jos transaktiolla suojataan pitkää positiota liikkeeseenlaskijan velkainstrumenteissa, joiden hinnoittelu korreloi vahvasti tietyn valtionlainan hinnoittelun kanssa.
3. Jos valtionlainan likviditeetti alittaa 4 alakohdassa tarkoitetun menetelmän mukaisesti määritetyn kynnysarvon, asianomainen toimivaltainen viranomainen voi tilapäisesti keskeyttää 1 kohdassa tarkoitettujen rajoitusten soveltamisen. Ennen rajoitusten soveltamisen keskeyttämistä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille ehdotetusta keskeyttämisestä.
Keskeyttäminen on aluksi voimassa enintään kuusi kuukautta siitä päivästä, jona keskeyttämisestä ilmoitetaan asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen verkkosivustolla. Keskeyttämistä voidaan jatkaa enintään kuudella kuukaudella kerrallaan, jos keskeyttämisen perusteet ovat edelleen voimassa. Jos keskeyttämistä ei jatketa viimeistään ensimmäisen tai jonkun sitä seuraavan jatketun ajan päättymisajankohtana, se päättyy ilman eri toimenpiteitä.
Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa 24 tunnin kuluessa asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen ilmoituksesta 4 kohtaan perustuvan lausunnon ilmoitetusta keskeyttämisestä tai keskeyttämisen jatkamisesta. Lausunto julkistetaan arvopaperimarkkinaviranomaisen verkkosivustolla.
4. Komissio antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään parametrit ja menetelmät, joita liikkeeseen lasketun valtionlainan osalta sovelletaan tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetun likviditeettiä koskevan kynnysarvon laskemiseen.
Jäsenvaltioiden soveltamat kynnysarvon laskemista koskevat parametrit ja menetelmät on asetettava siten, että jos kynnysarvo saavutetaan, se osoittaa merkittävää alenemista asianomaisen valtionlainan likviditeetin keskimääräiseen tasoon nähden.
Kynnysarvo on määriteltävä käyttäen asianomaisille valtionlainamarkkinoille ominaisia objektiivisia perusteita, mukaan lukien kunkin valtionlainan liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskeman ja edelleen liikkeessä olevan valtionlainan kokonaismäärä.
5. Jotta voidaan varmistaa edellytykset 1 kohdan yhtenäiselle soveltamiselle, arvopaperimarkkinaviranomainen voi laatia luonnoksia teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joissa määritetään ne sopimusten tai järjestelyjen tyypit, joilla voidaan riittävässä määrin varmistaa, että valtionlaina on saatavilla selvitystä varten. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on otettava huomioon erityisesti tarve pitää yllä markkinoiden sekä etenkin valtionlainojen ja näiden lainojen takaisinostomarkkinoiden likviditeettiä.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
14 artikla
Kattamattomia valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskevat rajoitukset
1. Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi toteuttaa valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskevia transaktioita vain, jos kyseinen transaktio ei johda 4 artiklassa tarkoitettuun valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta koskevaan kattamattomaan positioon.
2. Toimivaltainen viranomainen voi tilapäisesti keskeyttää 1 kohdassa tarkoitettujen rajoitusten soveltamisen, jos sillä on objektiiviset perusteet katsoa, että sen valtionlainamarkkinat eivät toimi moitteettomasti ja että tällaiset rajoitukset saattaisivat vaikuttaa kielteisesti valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusten markkinoihin erityisesti lisäämällä valtionlainan liikkeeseenlaskijoiden lainanottokustannuksia tai vaikuttamalla niiden kykyyn laskea liikkeeseen uutta valtionlainaa. Näiden perusteiden on nojauduttava seuraaviin indikaattoreihin:
a)
valtionlainan korkea tai nouseva korko;
b)
valtionlainan korkoerojen kasvu muiden valtionlainan liikkeeseenlaskijoiden valtionlainaan verrattuna;
c)
valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusten korkoerojen kasvu niiden omaan korkokäyrään ja muihin valtionlainan liikkeeseenlaskijoihin verrattuna;
d)
valtionlainan hinnan oikea-aikainen paluu alkuperäiseen tasapainotilanteeseensa suuren kaupan jälkeen;
e)
valtionlainan määrä, jolla voidaan käydä kauppaa.
Toimivaltainen viranomainen voi käyttää myös muita kuin ensimmäisen alakohdan a-e alakohdassa tarkoitettuja indikaattoreita.
Ennen rajoitusten soveltamisen keskeyttämistä on tämän artiklan nojalla asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille ehdotetusta keskeyttämisestä ja sen perusteista.
Keskeyttäminen on aluksi voimassa enintään 12 kuukautta siitä päivästä, jona keskeyttämisestä ilmoitetaan asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen verkkosivustolla. Keskeyttämistä voidaan jatkaa enintään kuusi kuukautta kerrallaan, jos keskeyttämisen perusteet ovat edelleen voimassa. Jos keskeyttämistä ei jatketa viimeistään ensimmäisten tai jonkun sitä seuraavan jatketun ajan päättymisajankohtana, se päättyy ilman eri toimenpiteitä.
Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa 24 tunnin kuluessa asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen ilmoituksesta lausunnon aiotusta keskeyttämisestä tai keskeyttämisen jatkamisesta riippumatta siitä, onko toimivaltainen viranomainen päättänyt keskeyttämisestä ensimmäisen alakohdan a-e alakohdassa tarkoitettujen indikaattorien vai muiden indikaattorien perusteella. Jos aiottu keskeyttäminen tai keskeyttämisen jatkaminen perustuu toiseen alakohtaan, tähän lausuntoon on sisällyttävä myös arvio toimivaltaisen viranomaisen käyttämistä indikaattoreista. Lausunto julkistetaan arvopaperimarkkinaviranomaisen verkkosivustolla.
15 artikla
Ostomenettelyt
1. Jäsenvaltioon sijoittautuneen keskusvastapuolen, joka tarjoaa osakkeiden selvityspalveluja, on varmistettava, että käytettävissä on menettelyjä, jotka täyttävät kaikki seuraavat vaatimukset:
a)
jos luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka myy osakkeita, ei kykene toimittamaan osakkeita selvitystä varten neljän arkipäivän kuluessa selvityksen määräpäivästä, menettelyt kyseisten osakkeiden ostamiseksi käynnistyvät ilman eri toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että osakkeet toimitetaan selvitystä varten;
b)
jos osakkeita ei voida ostaa toimitusta varten, ostajalle maksetaan määrä, joka perustuu toimitettavien osakkeiden arvoon toimituspäivänä ja johon lisätään ostajalle selvityksen epäonnistumisen vuoksi aiheutuneita tappioita vastaava määrä; ja
c)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka ei pysty suorittamaan selvitystä, maksaa takaisin kaikki a ja b alakohdan nojalla suoritetut määrät.
2. Jäsenvaltioon sijoittautuneen keskusvastapuolen, joka tarjoaa osakkeiden selvityspalveluja, on varmistettava, että käytettävissä on menettelyjä sen varmistamiseksi, että luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, joka myy osakkeita ja joka ei pysty toimittamaan osakkeita selvitystä varten sen määräajankohtaan mennessä, on suoritettava päivittäinen maksu kultakin toimituksen määräajan ylittävältä päivältä.
Päivittäisten maksujen on oltava riittävän suuria, jotta maksut toimisivat varoituksena luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille, jotka eivät pysty suorittamaan selvitystä.
IV LUKU
POIKKEUKSET
16 artikla
Poikkeus, jota sovelletaan, kun pääasiallinen markkinapaikka sijaitsee kolmannessa maassa
1. Unionissa sijaitsevassa markkinapaikassa julkisen kaupankäynnin kohteeksi otettuihin yrityksen osakkeisiin ei sovelleta 5, 6, 12 ja 15 artiklaa, jos näiden osakkeiden pääasiallinen markkinapaikka sijaitsee kolmannessa maassa.
2. Sellaisten yrityksen osakkeiden osalta, joilla käydään kauppaa sekä unionissa sijaitsevassa markkinapaikassa että kolmannessa maassa sijaitsevassa markkinapaikassa, asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on määritettävä vähintään kahden vuoden välein, sijaitseeko kyseisten osakkeiden pääasiallinen markkinapaikka kolmannessa maassa.
Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikista osakkeista, joiden pääasiallisen markkinapaikan on todettu sijaitsevan kolmannessa maassa.
Arvopaperimarkkinaviranomainen julkaisee kahden vuoden välein luettelon osakkeista, joiden pääasiallinen markkinapaikka sijaitsee kolmannessa maassa. Luettelo on voimassa kahden vuoden ajan.
3. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan yhdenmukainen soveltaminen, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määrätään tarkemmin osakkeen pääasiallisen markkinapaikan määrityksessä käytettävän vaihdon laskentamenetelmä.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
4. Jotta voidaan varmistaa 1 ja 2 kohdan yhtenäiset soveltamisedellytykset, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joissa määritetään seuraavat:
a)
päivä, jona laskenta osakkeen pääasiallisen markkinapaikan määrittämiseksi on suoritettava, ja jakso, joka otetaan huomioon laskennassa;
b)
päivä, johon mennessä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle osakkeet, joiden pääasiallinen markkinapaikka sijaitsee kolmannessa maassa;
c)
päivä, josta lukien luettelo on voimassa arvopaperimarkkinaviranomaisen julkaistua sen.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
17 artikla
Markkinatakaustoimintaa ja ensimarkkinoilla suoritettavia operaatioita koskeva poikkeus
1. Markkinatakaustoimintaan kuuluviin transaktioihin ei sovelleta 5, 6, 7, 12, 13 ja 14 artiklaa.
2. Komissio voi hyväksyä 44 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päätöksiä, joissa todetaan kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehyksen antavan varmuuden siitä, että kyseisessä kolmannessa maassa hyväksytyt markkinat ovat sellaisten oikeudellisesti sitovien vaatimusten mukaisia, jotka 1 kohdan mukaisen poikkeuksen soveltamiseksi vastaavat direktiivin 2004/39/EY III osaston, sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY (13) sekä säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta 15 päivänä joulukuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/109/EY (14) vaatimuksia ja joita valvotaan ja pannaan täytäntöön tehokkaasti kyseisessä kolmannessa maassa.
Kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehys voidaan katsoa vastaavaksi, jos tämän kolmannen maan:
a)
markkinoihin sovelletaan jatkuvasti lupamenettelyä sekä tehokasta valvontaa ja täytäntöönpanoa;
b)
markkinoilla on selkeät ja avoimet säännöt arvopaperien ottamisesta julkisen kaupankäynnin kohteeksi, siten että arvopapereilla voidaan käydä kauppaa hyvää kauppatapaa noudattaen, asianmukaisesti ja tehokkaasti sekä siten että arvopaperit ovat vapaasti luovutettavissa;
c)
arvopaperien liikkeeseenlaskijoihin sovelletaan velvollisuutta antaa säännöllisesti ja jatkuvasti tietoja, millä varmistetaan korkeatasoinen sijoittajansuoja; ja
d)
markkinoiden avoimuus ja eheys varmistetaan estämällä markkinoiden väärinkäyttö sisäpiirikauppojen ja markkinoiden manipuloinnin muodossa.
3. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön toimintaan ei sovelleta 7, 13 ja 14 artiklaa, jos kyseinen henkilö, toimiessaan valtionlainan liikkeeseenlaskijan kanssa tehdyn sopimuksen nojalla hyväksyttynä päämarkkinatakaajana, toimii päämiehenä jotakin rahoitusvälinettä koskevissa ensi- tai jälkioperaatioissa, jotka koskevat valtionlainaa.
4. Luonnolliseen henkilöön tai oikeushenkilöön ei sovelleta tämän asetuksen 5, 6, 12, 13 ja 14 artiklaa, jos kyseinen henkilö myy arvopaperin lyhyeksi tai kun tällä henkilöllä on nettomääräinen lyhyt positio, joka liittyy Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpanosta takaisinosto-ohjelmille ja rahoitusvälineiden vakauttamiselle myönnettävien poikkeuksien osalta 22 päivänä joulukuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2273/2003 (15) III luvun nojalla toteutettavaan vakauttamiseen.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua poikkeusta sovelletaan ainoastaan silloin, kun kyseinen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on ilmoittanut kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti aikomuksestaan käyttää hyväkseen poikkeusta. Ilmoitus on tehtävä vähintään 30 kalenteripäivää ennen ajankohtaa, jona luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö aikoo ensimmäisen kerran käyttää hyväkseen poikkeusta.
6. Edellä 3 kohdassa tarkoitettua poikkeusta sovelletaan ainoastaan silloin, kun hyväksytty päämarkkinatakaaja on ilmoittanut kyseessä olevan valtionlainan osalta toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti aikomuksestaan käyttää hyväkseen poikkeusta. Ilmoitus on tehtävä vähintään 30 kalenteripäivää ennen ajankohtaa, jona hyväksyttynä päämarkkinatakaajana toimiva luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö aikoo ensimmäisen kerran käyttää hyväkseen poikkeusta.
7. Edellä 5 ja 6 kohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen voi kieltää poikkeuksen käytön, jos se katsoo, että luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö ei täytä poikkeuksen edellytyksiä. Kielto on määrättävä 5 tai 6 alakohdassa tarkoitetun 30 kalenteripäivän jakson aikana tai myöhempänä ajankohtana, jos toimivaltainen viranomainen saa tietoonsa, että luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön olosuhteissa on tapahtunut muutoksia, joiden vuoksi se ei enää täytä poikkeuksen edellytyksiä.
8. Kolmannen maan yhteisön, jota ei ole hyväksytty unionissa, on lähetettävä 5 ja 6 kohdassa tarkoitettu ilmoitus sen unionissa sijaitsevan pääasiallisen markkinapaikan toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa se käy kauppaa.
9. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, joka on antanut 5 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, on ilmoitettava mahdollisimman pian kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti muutoksista, jotka vaikuttavat kyseisen henkilön edellytyksiin käyttää poikkeusta, tai siitä, ettei tämä henkilö enää halua käyttää hyväkseen poikkeusta.
10. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, joka on antanut 6 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, on ilmoitettava mahdollisimman pian asianomaiselle kyseisen valtionlainan osalta toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti muutoksista, jotka vaikuttavat kyseisen henkilön edellytyksiin käyttää poikkeusta, tai siitä, ettei tämä henkilö ei enää halua käyttää hyväkseen poikkeusta.
11. Kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi pyytää sellaista luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka toimii 1, 3 tai 4 kohdan mukaisten poikkeusten nojalla, toimittamaan kirjallisesti tiedot poikkeuksen nojalla hallussa pitämistään lyhyistä positioista tai harjoittamastaan toiminnasta. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on annettava tiedot neljän kalenteripäivän kuluessa pyynnön esittämisestä.
12. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle kahden viikon kuluessa 5 tai 9 kohdan mukaisesti annetusta ilmoituksesta ne markkinatakaajat ja 6 tai 10 kohdan mukaisesti annetusta ilmoituksesta ne hyväksytyt päämarkkinatakaajat, jotka käyttävät hyväkseen poikkeusta, ja kaikki markkinatakaajat ja hyväksytyt päämarkkinatakaajat, jotka eivät enää käytä hyväkseen poikkeusta.
13. Arvopaperimarkkinaviranomainen julkaisee verkkosivustollaan luettelon markkinatakaajista ja hyväksytyistä päämarkkinatakaajista, jotka käyttävät hyväkseen poikkeusta, ja pitää luettelon ajan tasalla.
14. Henkilö voi tehdä toimivaltaiselle viranomaiselle tai toimivaltainen viranomainen voi tehdä arvopaperimarkkinaviranomaiselle tässä artiklassa tarkoitetun ilmoituksen milloin tahansa 60 kalenteripäivän kuluessa ennen 1 päivää marraskuuta 2012.
V LUKU
TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN JA ARVOPAPERIMARKKINAVIRANOMAISEN TOIMIVALTUUDET
1 JAKSO
Toimivaltaisten viranomaisten valtuudet
18 artikla
Ilmoittaminen ja tietojen julkistaminen poikkeuksellisissa olosuhteissa
1. Jollei 22 artiklasta muuta johdu, toimivaltainen viranomainen voi vaatia niitä luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, joilla on tiettyjä rahoitusvälineitä tai tiettyä rahoitusvälineiden lajia koskevia nettomääräisiä lyhyitä positioita, ilmoittamaan sille tai julkistamaan yksityiskohtaisia tietoja kyseisestä positiosta, kun positio saavuttaa tai alittaa toimivaltaisen viranomaisen vahvistaman ilmoituskynnysarvon, ja jos
a)
rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kohdistuu kyseisessä jäsenvaltiossa taikka yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa vakava uhka epäsuotuisien tapahtumien tai epäsuotuisan kehityksen vuoksi; ja
b)
toimenpide on välttämätön edellytys uhan poistamiselle eikä se vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen tavalla, joka on suhteeton siitä saataviin etuihin nähden.
2. Rahoitusvälineisiin, joiden osalta jo edellytetään tarkasteltavuutta 5-8 artiklan nojalla, ei sovelleta tämän artiklan 1 kohtaa. Edellä olevan 1 kohdan mukaista toimenpidettä voidaan soveltaa toimivaltaisen viranomaisen määrittämissä olosuhteissa tai siihen voidaan soveltaa tämän viranomaisen määrittämiä poikkeuksia. Poikkeuksia voidaan erityisesti määrittää sovellettaviksi markkinatakaustoimintaan ja ensimarkkinoilla harjoitettavaan toimintaan.
19 artikla
Lainaajien tekemät ilmoitukset poikkeuksellisissa olosuhteissa
1. Jollei 22 artiklasta muuta johdu, toimivaltainen viranomainen voi toteuttaa tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen, jos
a)
rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kohdistuu kyseisessä jäsenvaltiossa taikka yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa vakava uhka epäsuotuisien tapahtumien tai epäsuotuisan kehityksen vuoksi; ja
b)
toimenpide on välttämätön edellytys uhan poistamiselle eikä se vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen tavalla, joka on suhteeton siitä saataviin etuihin nähden.
2. Toimivaltainen viranomainen voi vaatia tiettyjen rahoitusvälineiden tai tietyn rahoitusvälineiden lajin lainausta harjoittavaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä ilmoittamaan kaikista merkittävistä muutoksista maksuissa, joita peritään tällaisesta lainauksesta.
20 artikla
Lyhyeksimyynnille ja vastaaville transaktioille poikkeuksellisissa olosuhteissa asetettavat rajoitukset
1. Jollei 22 artiklasta muuta johdu, toimivaltainen viranomainen voi toteuttaa yhden tai useamman tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen, jos
a)
rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kohdistuu kyseisessä jäsenvaltiossa taikka yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa vakava uhka epäsuotuisien tapahtumien tai epäsuotuisan kehityksen vuoksi; ja
b)
toimenpide on välttämätön edellytys uhan poistamiselle eikä se vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen tavalla, joka on suhteeton siitä saataviin etuihin nähden.
2. Toimivaltainen viranomainen voi asettaa kieltoja tai ehtoja luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille, jotka harjoittavat seuraavaa toimintaa:
a)
lyhyeksimyynti; tai
b)
muu sellainen transaktio kuin lyhyeksimyynti, jonka tuloksena syntyy rahoitusväline tai joka liittyy rahoitusvälineeseen ja jonka vaikutus tai jokin vaikutuksista on se, että se tuottaa taloudellisen edun luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle siinä tapauksessa, että toisen rahoitusvälineen hinta tai arvo alenee.
3. Edellä olevan 2 kohdan nojalla toteutettavaa toimenpidettä voidaan soveltaa transaktioihin, jotka koskevat kaikkia rahoitusvälineitä, tiettyyn lajiin kuuluvia rahoitusvälineitä tai tiettyä rahoitusvälinettä. Toimenpidettä voidaan soveltaa toimivaltaisen viranomaisen määrittämissä olosuhteissa tai siihen voidaan soveltaa tämän viranomaisen määrittämiä poikkeuksia. Poikkeuksia voidaan erityisesti määrittää sovellettaviksi markkinatakaustoimintaan ja ensimarkkinoilla harjoitettavaan toimintaan.
21 artikla
Valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskeville transaktioille poikkeuksellisissa olosuhteissa asetettavat rajoitukset
1. Jollei 22 artiklasta muuta johdu, toimivaltainen viranomainen voi rajoittaa luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden mahdollisuuksia toteuttaa valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyviä transaktioita tai rajoittaa niiden valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyvien kattamattomien positioiden arvoa, joilla nämä henkilöt saavat käydä kauppaa, jos
a)
rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kohdistuu kyseisessä jäsenvaltiossa taikka yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa vakava uhka epäsuotuisien tapahtumien tai epäsuotuisan kehityksen vuoksi; ja
b)
toimenpide on välttämätön edellytys uhan poistamiselle eikä se vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen tavalla, joka on suhteeton siitä saataviin etuihin nähden.
2. Edellä olevan 1 kohdan nojalla toteutettavaa toimenpidettä voidaan soveltaa valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskeviin transaktioihin, jotka koskevat tiettyyn lajiin kuuluvia tai tiettyjä yksittäisiä valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia. Toimenpidettä voidaan soveltaa toimivaltaisen viranomaisen määrittämissä olosuhteissa tai siihen voidaan soveltaa kyseisen viranomaisen määrittämiä poikkeuksia. Poikkeuksia voidaan erityisesti määrittää sovellettaviksi markkinatakaustoimintaan ja ensimarkkinoilla harjoitettavaan toimintaan.
22 artikla
Muiden toimivaltaisten viranomaisten toteuttamat toimenpiteet
Rajoittamatta 26 artiklan soveltamista toimivaltainen viranomainen voi vain asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella määrätä tai uusia 18, 19, 20 tai 21 artiklan nojalla sellaista rahoitusvälinettä koskevan toimenpiteen, jonka osalta se ei ole asianomainen toimivaltainen viranomainen.
23 artikla
Valtuudet rahoitusvälineiden lyhyeksimyynnin tilapäiseen rajoittamiseen hinnan merkittävän alentumisen vuoksi
1. Jos rahoitusvälineen hinta markkinapaikassa on merkittävästi alentunut yhden kaupankäyntipäivän aikana verrattuna sen hintaan edellisenä kaupankäyntipäivänä saman markkinapaikan sulkemishetkellä, tämän markkinapaikan kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on, estääkseen rahoitusvälineen hinnan epätavanomaisen alenemisen, harkittava, onko aiheellista kieltää luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä harjoittamasta asianomaisen rahoitusvälineen lyhyeksimyyntiä kyseisessä markkinapaikassa tai rajoittaa kyseisten henkilöiden mahdollisuuksia harjoittaa tällaista toimintaa taikka rajoittaa muulla tavalla asianomaista rahoitusvälinettä koskevia transaktioita kyseisessä markkinapaikassa.
Jos toimivaltainen viranomainen on ensimmäisen alakohdan nojalla varma siitä, että siihen on aihetta, sen on osakkeen tai velkainstrumentin osalta kiellettävä luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä harjoittamasta lyhyeksimyyntiä kyseisessä markkinapaikassa tai rajoitettava kyseisten henkilöiden mahdollisuuksia harjoittaa tällaista toimintaa taikka, muuntyyppisen rahoitusvälineen osalta, rajoitettava sitä koskevia transaktioita kyseisessä markkinapaikassa estääkseen rahoitusvälineen hinnan epätavanomaisen alenemisen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua toimenpidettä sovelletaan enintään sitä kaupankäyntipäivää seuraavan kaupankäyntipäivän loppuun, jona hinnan alentuminen tapahtui. Jos sitä kaupankäyntipäivää, jolloin hinnan aleneminen tapahtui, seuraavan kaupankäyntipäivän päättyessä rahoitusvälineen arvossa tapahtuu toimenpiteen määräämisestä huolimatta merkittävä edelleen aleneminen, joka on vähintään puolet 5 kohdassa määritetystä määrästä, verrattuna sen hintaan ensimmäisenä kaupankäyntipäivänä markkinapaikan sulkemishetkellä, toimivaltainen viranomainen voi jatkaa toimenpidettä vielä enintään kahden kaupankäyntipäivän ajan toisen kaupankäyntipäivän päätyttyä.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua toimenpidettä sovelletaan toimivaltaisen viranomaisen määrittämissä olosuhteissa tai siihen sovelletaan kyseisen viranomaisen määrittämiä poikkeuksia. Poikkeuksia voidaan erityisesti määrittää sovellettaviksi markkinatakaustoimintaan ja ensimarkkinoilla harjoitettavaan toimintaan.
4. Sen markkinapaikan kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen, jossa rahoitusvälineen hinta on alentunut yhden kaupankäyntipäivän aikana 5 kohdassa tarkoitetun arvon verran, on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle 1 kohdan nojalla tehdystä päätöksestä kahden tunnin kuluessa kyseisen kaupankäyntipäivän päättymisestä. Arvopaperimarkkinaviranomainen ilmoittaa asiasta välittömästi niiden markkinapaikkojen kotijäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joissa käydään kauppaa samalla rahoitusvälineellä.
Jos toimivaltainen viranomainen on eri mieltä sellaista rahoitusvälinettä koskevasta toisen toimivaltaisen viranomaisen toteuttamasta toimesta, jolla käydään kauppaa eri toimivaltaisten viranomaisten sääntelemissä eri markkinapaikoissa, arvopaperimarkkinaviranomainen voi auttaa kyseisiä viranomaisia pääsemään sopimukseen asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan mukaisesti.
Sovittelu on saatava päätökseen ennen keskiyötä saman kaupankäyntipäivän päättyessä. Jos kyseiset toimivaltaiset viranomaiset eivät pääse sopimukseen sovitteluvaiheessa, arvopaperimarkkinaviranomainen voi tehdä päätöksen asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Päätös on tehtävä ennen seuraavan kaupankäyntipäivän alkamista.
5. Arvon alenemisen on oltava vähintään 10 prosenttia asetuksen (EY) N:o 1287/2006 22 artiklassa määritellyn likvidin osakkeen osalta ja komission vahvistama määrä epälikvidien osakkeiden ja muiden rahoitusvälineiden lajien osalta.
6. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi finanssimarkkinoiden kehityksen huomioiden antaa ja toimittaa komissiolle lausunnon 5 kohdassa tarkoitetun kynnysarvon mukauttamisesta.
Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa muutetaan finanssimarkkinoiden kehitys huomioiden tämän artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja.
7. Komissio antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään, mitä tarkoitetaan muiden rahoitusvälineiden kuin likvidien osakkeiden arvon merkittävällä alenemisella, ottamalla huomioon kunkin rahoitusvälineiden lajin erityispiirteet ja volatiliteetin erot.
8. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan johdonmukainen soveltaminen, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa vahvistetaan menetelmä, jota käytetään laskettaessa likvidien osakkeiden arvon 10 prosentin aleneminen ja 7 kohdassa tarkoitettu komission määrittämä arvon aleneminen.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
24 artikla
Rajoitusten kesto
Toimenpide, joka on määrätty 18, 19, 20 tai 21 artiklan nojalla, on voimassa aluksi enintään kolme kuukautta 25 artiklassa tarkoitetun tiedonannon julkaisemisesta.
Toimenpiteitä voidaan jatkaa enintään kolme kuukautta kerrallaan, jos toimenpiteen perusteet ovat edelleen voimassa. Jos toimenpiteen voimassaoloa ei jatketa viimeistään tällaisen kolmen kuukauden jakson päättymisajankohtana, sen voimassaolo päättyy ilman eri toimenpiteitä.
25 artikla
Rajoituksia koskeva tiedonanto
1. Toimivaltaisen viranomaisen on julkaistava verkkosivustollaan tiedonanto kaikista päätöksistä, jotka koskevat 18-23 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden määräämistä tai jatkamista.
2. Tiedonannossa on annettava vähintään seuraavat yksityiskohtaiset tiedot:
a)
toimenpiteet, jotka on määrätty, mukaan lukien rahoitusvälineet ja transaktioiden lajit, joihin niitä sovelletaan, sekä niiden kesto;
b)
perustelut sille, että toimivaltainen viranomainen katsoo toimenpiteiden määräämisen tarpeelliseksi, mukaan lukien näitä perusteluja tukeva näyttö.
3. Edellä 18-23 artiklan mukainen toimenpide tulee voimaan, kun tiedonanto julkaistaan, tai tiedonannon julkaisemisen jälkeisenä ajankohtana, joka ilmoitetaan tiedonannossa, ja sitä sovelletaan vain sen voimaantulon jälkeen toteutettuihin transaktioihin.
26 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille annettavat ilmoitukset
1. Ennen 18, 19, 20 tai 21 artiklan mukaisen toimenpiteen määräämistä tai jatkamista ja ennen 23 artiklan mukaisen rajoituksen määräämistä toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille toimenpide, jota se ehdottaa.
2. Ilmoituksessa on oltava yksityiskohtaiset tiedot ehdotetuista toimenpiteistä, niistä rahoitusvälineiden ja transaktioiden lajeista, joihin niitä sovelletaan, näiden toimenpiteiden perusteluja tukevasta näytöstä ja ajankohdasta, jona toimenpiteiden soveltaminen aiotaan aloittaa.
3. Ilmoitus ehdotuksesta, joka koskee 18, 19, 20 ja 21 artiklan mukaisten toimenpiteiden määräämistä tai jatkamista, on annettava vähintään 24 tuntia ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen on tarkoitus aloittaa tai josta lukien sen soveltamista jatketaan. Poikkeuksellisissa tilanteissa toimivaltainen viranomainen voi antaa ilmoituksen alle 24 tuntia ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen on tarkoitus aloittaa, jos ilmoitusta ei ole mahdollista antaa vähintään 24 tuntia edeltäkäsin. Edellä 23 artiklassa tarkoitettua rajoitusta koskeva ilmoitus on annettava ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen aiotaan aloittaa.
4. Toimivaltainen viranomainen, joka vastaanottaa tämän artiklan mukaisen ilmoituksen, voi toteuttaa kyseisessä jäsenvaltiossa 18-23 artiklan mukaisia toimenpiteitä, jos se on varma siitä, että toimenpide on tarpeen ilmoituksen antavan toimivaltaisen viranomaisen avustamiseksi. Ilmoituksen vastaanottavan toimivaltaisen viranomaisen on annettava 1-3 kohdan mukainen ilmoitus myös silloin, kun se ehdottaa toimenpiteiden toteuttamista.
2 JAKSO
Arvopaperimarkkinaviranomaisen valtuudet
27 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen harjoittama yhteensovittaminen
1. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on helpotettava ja sovitettava yhteen toimenpiteitä, joita toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat 1 jakson nojalla. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on erityisesti varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset noudattavat yhtenäistä lähestymistapaa toteuttaessaan toimenpiteitä, erityisesti sen suhteen, onko tarpeen käyttää toimintavaltuuksia, määrättyjen toimenpiteiden luonnetta sekä tällaisten toimenpiteiden aloitusajankohtaa ja kestoa.
2. Vastaanotettuaan 26 artiklan mukaisen ilmoituksen toimenpiteestä, joka aiotaan määrätä tai jota aiotaan jatkaa 18, 19, 20 tai 21 artiklan nojalla, arvopaperimarkkinaviranomaisen on annettava 24 tunnin kuluessa lausunto siitä, katsooko se, että toimenpide tai ehdotettu toimenpide on välttämätön poikkeuksellisten olosuhteiden poistamiseksi. Lausunnossa on ilmoitettava, katsooko arvopaperimarkkinaviranomainen, että on ilmennyt epäsuotuisia tapahtumia tai epäsuotuisaa kehitystä, joiden vuoksi rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kohdistuu yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa vakava uhka, onko toimenpide tai ehdotettu toimenpide tarkoituksenmukainen ja oikeassa suhteessa uhkaan, joka sillä on tarkoitus poistaa, ja onko tällaisten toimenpiteiden ehdotettu kesto perusteltu. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen katsoo, että uhan poistaminen edellyttää muiden toimivaltaisten viranomaisten toteuttamaa toimenpidettä, sen on ilmoitettava lausunnossaan myös tästä. Lausunto julkistetaan arvopaperimarkkinaviranomaisen verkkosivustolla.
3. Jos toimivaltainen viranomainen ehdottaa toteutettaviksi tai toteuttaa toimenpiteitä, jotka ovat ristiriidassa 2 kohdan mukaisen arvopaperimarkkinaviranomaisen lausunnon kanssa, tai kieltäytyy toteuttamasta tällaisia toimenpiteitä ja toimii siten 2 kohdassa tarkoitetun arvopaperimarkkinaviranomaisen lausunnon vastaisesti, sen on julkaistava verkkosivustollaan 24 tunnin kuluessa arvopaperimarkkinaviranomaisen lausunnon saatuaan tiedonanto, jossa annetaan kattava selvitys syistä, joiden vuoksi se toimi kyseisellä tavalla. Kun tällainen tilanne ilmenee, arvopaperimarkkinaviranomainen tutkii, täyttyvätkö edellytykset ja onko sen aiheellista käyttää 28 artiklan mukaisia toimivaltuuksiaan.
4. Arvopaperimarkkinaviranomainen tarkastelee tämän artiklan nojalla toteutettuja toimenpiteitä säännöllisesti uudelleen ja joka tapauksessa vähintään kolmen kuukauden välein. Jos toimenpiteen voimassaoloa ei jatketa viimeistään tällaisen kolmen kuukauden jakson päättymisajankohtana, sen voimassaolo päättyy ilman eri toimenpiteitä.
28 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen toimintavaltuudet poikkeuksellisissa olosuhteissa
1. Jollei tämän artiklan 2 kohdasta muuta johdu, arvopaperimarkkinaviranomaisen on asetuksen (EU) N:o 1095/2010 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti joko:
a)
vaadittava luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, joilla on tiettyä rahoitusvälinettä tai tiettyä rahoitusvälineiden lajia koskevia nettomääräisiä lyhyitä positioita, ilmoittamaan tällaisista positioista toimivaltaiselle viranomaiselle tai julkistamaan niitä koskevat yksityiskohtaiset tiedot; tai
b)
kiellettävä luonnollisia tai oikeushenkilöitä harjoittamasta lyhyeksimyyntiä tai toteuttaa transaktioita, joiden tuloksena syntyy muu kuin 1 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu rahoitusväline tai jotka liittyvät tällaiseen rahoitusvälineeseen, jos niiden vaikutus tai jokin vaikutuksista on se, että ne tuottavat taloudellisen edun tällaiselle henkilölle siinä tapauksessa, että toisen rahoitusvälineen hinta tai arvo alenee, taikka asettaa tätä koskevia ehtoja.
Toimenpidettä voidaan soveltaa erityisissä olosuhteissa tai siihen voidaan soveltaa arvopaperimarkkinaviranomaisen määrittämiä poikkeuksia. Poikkeuksia voidaan erityisesti määrittää sovellettaviksi markkinatakaustoimintaan ja ensimarkkinoilla harjoitettavaan toimintaan.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi tehdä päätöksen 1 kohdan mukaisen päätöksen vain, jos
a)
1 kohdan a ja b alakohdassa luetelluilla toimenpiteillä poistetaan uhka, joka kohdistuu finanssimarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen taikka koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen unionissa ja jonka vaikutukset ulottuvat rajojen yli; ja
b)
mikään toimivaltainen viranomainen ei ole toteuttanut toimenpiteitä uhan poistamiseksi, tai yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen on toteuttanut toimenpiteitä, jotka eivät ole riittäviä uhan poistamiseksi.
3. Toteuttaessaan 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä arvopaperimarkkinaviranomaisen on otettava huomioon se, missä määrin toimenpide:
a)
poistaa merkittävässä määrin uhan, joka kohdistuu finanssimarkkinoiden toimintaan ja eheyteen taikka koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen unionissa, tai parantaa merkittävästi toimivaltaisten viranomaisten kykyä valvoa uhkaa;
b)
ei luo riskiä sääntelyn katvealueiden hyväksikäytöstä;
c)
ei vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen eikä myöskään heikennä näiden markkinoiden likviditeettiä tai aiheuta epävarmuutta markkinatoimijoiden keskuudessa tavalla, joka on suhteeton siitä saataviin etuihin nähden.
Jos yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen on toteuttanut toimenpiteen 18, 19, 20 tai 21 artiklan nojalla, arvopaperimarkkinaviranomainen voi toteuttaa minkä tahansa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen antamatta 27 artiklassa säädettyä lausuntoa.
4. Ennen kuin arvopaperimarkkinaviranomainen tekee päätöksen minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen määräämisestä tai jatkamisesta, sen on kuultava EJRK:aa ja tarvittaessa muita asianomaisia viranomaisia.
5. Ennen kuin arvopaperimarkkinaviranomainen tekee päätöksen minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen määräämisestä tai jatkamisesta, sen on ilmoitettava asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille toimenpide, jota se ehdottaa toteutettavaksi. Ilmoituksessa on oltava yksityiskohtaiset tiedot ehdotetuista toimenpiteistä, niistä rahoitusvälineiden ja transaktioiden lajeista, joihin niitä sovelletaan, näiden toimenpiteiden perusteluja tukevasta näytöstä ja ajankohdasta, jona toimenpiteiden soveltaminen on tarkoitus aloittaa.
6. Ilmoitus on annettava vähintään 24 tuntia ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen on määrä aloittaa tai josta lukien sen soveltamista jatketaan. Poikkeuksellisissa olosuhteissa arvopaperimarkkinaviranomainen voi antaa ilmoituksen alle 24 tuntia ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen on tarkoitus aloittaa, jos ilmoitusta ei ole mahdollista antaa vähintään 24 tuntia edeltäkäsin.
7. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on julkaistava verkkosivustollaan tiedonanto kaikista päätöksistä, jotka koskevat minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen määräämistä tai jatkamista. Tiedonannossa on määritettävä ainakin:
a)
toimenpiteet, jotka on määrätty, mukaan lukien ne rahoitusvälineiden ja transaktioiden lajit, joihin niitä sovelletaan, sekä niiden kesto; ja
b)
perustelut sille, että arvopaperimarkkinaviranomainen katsoo toimenpiteiden määräämisen tarpeelliseksi, mukaan lukien näitä perusteluja tukeva näyttö.
8. Kun arvopaperimarkkinaviranomainen on tehnyt päätöksen minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen määräämisestä tai jatkamisesta, sen on välittömästi ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille toteutetuista toimenpiteistä.
9. Toimenpide tulee voimaan, kun tiedonanto julkaistaan arvopaperimarkkinaviranomaisen verkkosivustolla, tai tiedonannon julkaisemisen jälkeisenä ajankohtana, joka ilmoitetaan tiedonannossa, ja sitä sovelletaan vain sen voimaantulon jälkeen toteutettuihin transaktioihin.
10. Arvopaperimarkkinaviranomainen tarkastelee uudelleen 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä sopivin väliajoin ja vähintään kolmen kuukauden välein. Jos toimenpiteen voimassaoloa ei jatketa viimeistään tällaisen kolmen kuukauden jakson päättymisajankohtana, sen voimassaolo päättyy ilman eri toimenpiteitä. Toimenpiteiden jatkamiseen sovelletaan 2-9 kohtaa.
11. Toimenpide, jonka arvopaperimarkkinaviranomainen on toteuttanut tämän artiklan nojalla, on etusijalla suhteessa mahdolliseen aiempaan toimenpiteeseen, jonka toimivaltainen viranomainen on toteuttanut 1 jakson nojalla.
29 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen valtuudet, jotka koskevat valtionlainaan liittyviä poikkeuksellisia tilanteita
Valtionlainaan tai valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyvissä poikkeuksellisissa tilanteissa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1095/2010 18 ja 38 artiklaa.
30 artikla
Epäsuotuisien tapahtumien tai epäsuotuisan kehityksen tarkentaminen
Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisia delegoituja säädöksiä, joissa tarkennetaan perusteet ja tekijät, jotka toimivaltaisten viranomaisten ja arvopaperimarkkinaviranomaisen on otettava huomioon määrittäessään, missä tapauksissa 18-21 ja 27 artiklassa tarkoitettuja epäsuotuisia tapahtumia tai epäsuotuista kehitystä ja 28 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja uhkia ilmenee.
31 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen toteuttamat tutkimukset
Arvopaperimarkkinaviranomainen voi yhden tai useamman toimivaltaisen viranomaisen, Euroopan parlamentin, neuvoston tai komission pyynnöstä tai omasta aloitteestaan toteuttaa tutkimuksen, jonka aiheena on lyhyeksimyyntiin tai luottoriskinvaihtosopimusten käyttöön liittyvä kysymys tai käytäntö, arvioidakseen, aiheuttaako asianomainen kysymys tai käytäntö mahdollisen uhan rahoitusvakaudelle tai markkinoiden luottamukselle unionissa.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on kolmen kuukauden kuluessa tällaisen tutkimuksen päättymisestä julkaistava raportti, jossa se esittelee tutkimuksensa tulokset ja antaa sen kohteena olevaa kysymystä tai käytäntöä koskevia suosituksia.
VI LUKU
TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN ASEMA
32 artikla
Toimivaltaiset viranomaiset
Kunkin jäsenvaltion on nimettävä yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen tämän asetuksen soveltamista varten.
Jos jäsenvaltio nimeää useamman kuin yhden toimivaltaisen viranomaisen, sen on määriteltävä selvästi kunkin tehtävät ja nimettävä se viranomainen, joka vastaa komission, arvopaperimarkkinaviranomaisen sekä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tehtävän yhteistyön ja tietojen vaihdon yhteensovittamisesta.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava nimeämisistä komissiolle, arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
33 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten valtuudet
1. Jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat suorittaa tässä asetuksessa tarkoitetut tehtävänsä, niillä on oltava kaikki tehtävien hoitamisessa tarvittavat valvonta- ja tutkintavaltuudet. Ne käyttävät valtuuksiaan millä tahansa seuraavista tavoista:
a)
suoraan;
b)
yhteistyössä muiden viranomaisten kanssa;
c)
saattamalla asian toimivaltaisten oikeusviranomaisten käsiteltäväksi.
2. Jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat hoitaa tämän asetuksen mukaiset tehtävänsä, niillä on oltava kansallisen lainsäädännön mukaisesti valtuudet:
a)
tutustua kaikkiin asiakirjoihin niiden muodosta riippumatta ja saada tai ottaa niistä jäljennös;
b)
vaatia tietoja kaikilta luonnollisilta henkilöiltä tai oikeushenkilöiltä ja tarvittaessa kutsua luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö kuultavaksi tietojen saamiseksi;
c)
suorittaa paikan päällä tehtäviä tarkastuksia, myös ilmoittamatta niistä etukäteen;
d)
vaatia olemassa olevia puhelin- ja tietoliikennetietoja;
e)
vaatia sellaisen käytännön lopettamista, joka on ristiriidassa tämän asetuksen säännösten kanssa;
f)
vaatia omaisuuden jäädyttämistä ja/tai takavarikointia.
3. Rajoittamatta 2 kohdan a ja b alakohdan soveltamista toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava yksittäistapauksissa valtuudet vaatia luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka toteuttaa luottoriskinvaihtosopimukseen liittyvän transaktion, toimittamaan:
a)
selvityksen transaktion tarkoituksesta ja siitä, onko sen tarkoituksena suojautuminen riskiltä tai muulta uhalta; ja
b)
riskin todentamista koskevat tiedot, jos transaktion tarkoituksena on suojautuminen riskiltä.
34 artikla
Salassapitovelvollisuus
1. Salassapitovelvollisuutta sovelletaan kaikkiin luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin, jotka työskentelevät tai ovat työskennelleet toimivaltaisen viranomaisen tai sellaisten viranomaisten taikka luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden palveluksessa, joille toimivaltainen viranomainen on siirtänyt tehtäviään, myös sellaisiin tarkastajiin ja asiantuntijoihin, joiden kanssa toimivaltainen viranomainen on tehnyt sopimuksen. Salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia luottamuksellisia tietoja ei saa antaa toiselle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle eikä viranomaiselle, jollei niiden antaminen ole tarpeen oikeudenkäyntiä varten.
2. Kaikki toimivaltaisten viranomaisten välillä tämän asetuksen mukaisesti vaihdetut tiedot, jotka koskevat liiketoiminta- tai toimintaolosuhteita ja muita taloudellisia tai henkilökohtaisia asioita, on katsottava luottamuksellisiksi ja niihin on sovellettava salassapitovelvollisuutta koskevia vaatimuksia, paitsi jos toimivaltainen viranomainen ilmoittaa tietoja toimittaessaan, että tällaiset tiedot saa antaa, tai jos niiden antaminen on tarpeen oikeudenkäyntiä varten.
35 artikla
Yhteistyövelvoite
Toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä yhteistyötä, jos se on tarpeen tai tärkeää tätä asetusta sovellettaessa. Toimivaltaisten viranomaisten on erityisesti viipymättä toimitettava toisilleen tiedot, jotka ovat tarpeen niille tämän asetuksen nojalla kuuluvien tehtävien hoitamiseksi.
36 artikla
Yhteistyö arvopaperimarkkinaviranomaisen kanssa
Toimivaltaisten viranomaisten on tätä asetusta sovellettaessa tehtävä yhteistyötä arvopaperimarkkinaviranomaisen kanssa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti.
Toimivaltaisten viranomaisten on asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle viipymättä kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi.
37 artikla
Yhteistyö tapauksissa, joissa pyydetään tarkastusten tai tutkimusten tekemistä paikan päällä
1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi pyytää toisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta apua, joka koskee paikan päällä tehtäviä tarkastuksia tai tutkimuksia.
Pyynnön esittävän toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikki ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut pyynnöt. Jos tutkimuksella tai tarkastuksella on rajojen yli ulottuvia vaikutuksia, arvopaperimarkkinaviranomainen voi sovittaa sitä yhteen ja pyydettäessä sen on sovitettava sitä yhteen.
2. Jos jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen saa toisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta pyynnön, joka koskee paikan päällä suoritettavan tarkastuksen tai tutkimuksen tekemistä, se voi:
a)
tehdä itse paikan päällä suoritettavan tarkastuksen tai tutkimuksen;
b)
antaa pyynnön esittäneen toimivaltaisen viranomaisen osallistua paikan päällä suoritettavaan tarkastukseen tai tutkimukseen;
c)
antaa pyynnön esittäneen toimivaltaisen viranomaisen tehdä itse paikan päällä suoritettavan tarkastuksen tai tutkimuksen;
d)
nimittää tarkastajat tai asiantuntijat tekemään paikan päällä suoritettavan tarkastuksen tai tutkimuksen;
e)
antaa valvontatoimiin liittyviä erityistehtäviä myös muille toimivaltaisille viranomaisille.
3. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi pyytää toimivaltaisia viranomaisia suorittamaan tiettyjä tutkintatehtäviä ja paikan päällä tehtäviä tarkastuksia, kun tiedot ovat arvopaperimarkkinaviranomaiselle perustellusti tarpeen, jotta se voi käyttää sille tässä asetuksessa nimenomaisesti annettua valtuutta.
38 artikla
Yhteistyö kolmansien maiden kanssa
1. Toimivaltaisten viranomaisten on aina kun se on mahdollista sovittava kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa yhteistyöjärjestelyistä, jotka koskevat tietojen vaihtoa kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa, niiden velvoitteiden noudattamisen valvontaa, joita kolmansissa maissa aiheutuu tämän asetuksen nojalla, ja kolmansien maiden valvontaviranomaisten toteuttamia samankaltaisia toimenpiteitä, joilla täydennetään V luvun nojalla toteutettuja toimenpiteitä. Yhteistyöjärjestelyillä on varmistettava vähintään tehokas tietojen vaihto, jonka avulla jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat hoitaa tämän asetuksen mukaiset tehtävänsä.
Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jos se aikoo sopia tällaisesta järjestelystä.
2. Yhteistyöjärjestelyssä on oltava määräyksiä sellaisten tietojen vaihdosta, jotka ovat tarpeen, jotta asianomainen toimivaltainen viranomainen voi noudattaa 16 artiklan 2 kohdassa säädettyä velvoitetta.
3. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on sovitettava yhteen toimivaltaisten viranomaisten ja kolmansien maiden valvontaviranomaisten välisten yhteistyöjärjestelyjen kehittämistä. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on laadittava tätä varten yhteistyöjärjestelyjä koskeva malliasiakirja, jota toimivaltaiset viranomaiset voivat käyttää.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on sovitettava yhteen myös toimivaltaisten viranomaisten välistä kolmansien maiden valvontaviranomaisilta saatujen tietojen vaihtoa, jolla voi olla merkitystä V luvun mukaisten toimenpiteiden toteuttamisessa.
4. Toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia tietojen vaihtoa koskevista yhteistyöjärjestelyistä kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa vain, jos luovutettavien tietojen salassapito taataan vähintään 34 artiklassa säädetyllä tavalla. Tällaisen tietojenvaihdon on palveltava näiden toimivaltaisten viranomaisten tehtävien suorittamista.
39 artikla
Henkilötietojen siirto ja säilyttäminen
Jäsenvaltioiden on sovellettava jäsenvaltioiden välillä tai jäsenvaltioiden ja kolmannen maan välillä suoritettavaan henkilötietojen siirtoon direktiiviä 95/46/EY. Kun arvopaperimarkkinaviranomainen siirtää henkilötietoja jäsenvaltioille tai kolmannelle maalle, sen on noudatettava asetusta (EY) N:o 45/2001.
Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja henkilötietoja saa säilyttää enintään viiden vuoden ajan.
40 artikla
Tietojen luovuttaminen kolmansille maille
Toimivaltainen viranomainen voi siirtää kolmannen maan valvontaviranomaiselle tietoja ja tiedoista laadittuja analyyseja, jos direktiivin 95/46/EY 25 tai 26 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät, mutta tällainen siirto saadaan tehdä ainoastaan tapauskohtaisesti. Toimivaltaisella viranomaisella on oltava varmuus siitä, että siirto on tarpeen tämän asetuksen soveltamiseksi. Tällaiset siirrot edellyttävät sopimusta siitä, että kolmas maa ei saa siirtää tietoja toisen kolmannen maan valvontaviranomaiselle ilman toimivaltaisen viranomaisen nimenomaista kirjallista lupaa.
Toimivaltainen viranomainen saa luovuttaa toisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta saamiaan, 34 artiklan nojalla luottamuksellisia tietoja kolmannen maan valvontaviranomaiselle ainoastaan, jos se on saanut nimenomaisen suostumuksen tiedot toimittaneelta toimivaltaiselta viranomaiselta ja jos, tapauksen mukaan, tiedot julkaistaan ainoastaan sellaisia tarkoituksia varten, jotka tämä toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt.
41 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on annettava ne seuraamuksia ja hallinnollisia toimenpiteitä koskevat säännöt, joita sovelletaan tämän asetuksen rikkomiseen, ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että niitä sovelletaan. Näiden seuraamusten ja hallinnollisten toimenpiteiden on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
Arvopaperimarkkinaviranomainen voi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti antaa ohjeita varmistaakseen, että jäsenvaltioiden säätämien seuraamusten ja hallinnollisten toimenpiteiden osalta noudatetaan yhtenäistä lähestymistapaa.
Jäsenvaltioiden on annettava ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitetut säännökset tiedoksi komissiolle ja arvopaperimarkkinaviranomaiselle viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2012 ja ilmoitettava niille viipymättä näihin säännöksiin vaikuttavista muutoksista.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on julkaistava verkkosivustollaan luettelo olemassa olevista kussakin jäsenvaltiossa sovellettavista seuraamuksista ja hallinnollisista toimenpiteistä ja pidettävä se säännöllisesti ajan tasalla.
Jäsenvaltioiden on toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle vuosittain koosteena tiedot kaikista määrätyistä seuraamuksista ja hallinnollisista toimenpiteistä. Jos toimivaltainen viranomainen julkistaa tiedon jonkin seuraamuksen tai hallinnollisen toimenpiteen määräämisestä, sen on ilmoitettava siitä samanaikaisesti arvopaperimarkkinaviranomaiselle.
VII LUKU
DELEGOIDUT SÄÄDÖKSET
42 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään 2 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 7 kohdassa, 4 artiklan 2 kohdassa, 5 artiklan 4 kohdassa, 6 artiklan 4 kohdassa, 7 artiklan 3 kohdassa, 17 artiklan 2 kohdassa, 23 artiklan 5 kohdassa sekä 30 artiklassa tarkoitettu valta antaa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä komissiolle määräämättömäksi ajaksi.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 2 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 7 kohdassa, 4 artiklan 2 kohdassa, 5 artiklan 4 kohdassa, 6 artiklan 4 kohdassa, 7 artiklan 3 kohdassa, 17 artiklan 2 kohdassa, 23 artiklan 5 kohdassa sekä 30 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevien 2 artiklan 2 kohdan, 3 artiklan 7 kohdan, 4 artiklan 2 kohdan, 5 artiklan 4 kohdan, 6 artiklan 4 kohdan, 7 artiklan 3 kohdan, 17 artiklan 2 kohdan, 23 artiklan 5 kohdan sekä 30 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kolmella kuukaudella.
43 artikla
Delegoitujen säädösten hyväksymisen määräaika
Komissio hyväksyy 2 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 7 kohdassa, 4 artiklan 2 kohdassa, 5 artiklan 4 kohdassa, 6 artiklan 4 kohdassa, 7 artiklan 3 kohdassa, 17 artiklan 2 kohdassa, 23 artiklan 5 kohdassa sekä 30 artiklassa tarkoitetut delegoidut säädökset viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Komissio voi jatkaa ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua määräaikaa kuudella kuukaudella.
VIII LUKU
TÄYTÄNTÖÖNPANOSÄÄDÖKSET
44 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komission päätöksellä 2001/528/EY (16) perustettu Euroopan arvopaperikomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
IX LUKU
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
45 artikla
Tarkistaminen ja kertomus
Komissio antaa viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2013 toimivaltaisten viranomaisten ja arvopaperimarkkinaviranomaisen kanssa käytävien keskustelujen perusteella Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen:
a)
5, 6, 7 ja 8 artiklan mukaisten ilmoittamista ja tietojen julkistamista koskevien kynnysarvojen tarkoituksenmukaisuudesta;
b)
6 artiklan mukaisten yksittäisten tietojen julkistamista koskevien kynnysarvojen vaikutuksesta ottaen erityisesti huomioon finanssimarkkinoiden tehokkuuden ja volatiliteetin;
c)
siitä, onko aiheellista kohdistaa raportointi suoraan ja keskitetysti arvopaperimarkkinaviranomaiselle;
d)
II ja III luvun mukaisten rajoitusten ja vaatimusten toiminnasta;
e)
kattamattomia valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskevien rajoitusten aiheellisuudesta sekä siitä, onko aiheellista asettaa lyhyeksimyynnille tai luottoriskinvaihtosopimuksille muita rajoituksia tai ehtoja.
46 artikla
Siirtymäsäännös
1. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia olemassa olevia toimenpiteitä, jotka olivat voimassa ennen 15 päivää syyskuuta 2010, voidaan soveltaa 1 päivään heinäkuuta 2013 edellyttäen, että niistä ilmoitetaan komissiolle viimeistään 24 päivänä huhtikuuta 2012.
2. Sellaisia luottoriskinvaihtosopimuksia koskevia transaktioita, jotka johtavat valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta koskevaan kattamattomaan positioon ja jotka on tehty ennen 25 päivää maaliskuuta 2012 tai kattamattomia valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskevien rajoitusten soveltamisen ollessa keskeytyneenä 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti, voidaan jatkaa luottoriskinvaihtosopimuksen päättymispäivään saakka.
47 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen henkilöstö ja resurssit
Arvopaperimarkkinaviranomainen arvioi 31 päivään joulukuuta 2012 mennessä tämän asetuksen mukaisten valtuuksiensa käyttämisestä ja sen mukaisten tehtäviensä hoitamisesta aiheutuvat henkilöstö- ja resurssitarpeet ja toimittaa kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle.
48 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä marraskuuta 2012.
Sen 2 artiklan 2 kohtaa, 3 artiklan 7 kohtaa, 4 artiklan 2 kohtaa, 7 artiklan 3 kohtaa, 9 artiklan 5 kohtaa, 11 artiklan 3 ja 4 kohtaa, 12 artiklan 2 kohtaa, 13 artiklan 4 ja 5 kohtaa, 16 artiklan 3 ja 4 kohtaa, 17 artiklan 2 kohtaa, 23 artiklan 5, 7 ja 8 kohtaa sekä 30, 42, 43 ja 44 artiklaa sovelletaan kuitenkin 25 päivästä maaliskuuta 2012.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 14 päivänä maaliskuuta 2012.