KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 699/2012
af 30. juli 2012
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Rusland og Tyrkiet
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Indledning
(1)
Den 1. november 2011 offentliggjorde Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Rusland og Tyrkiet (»de pågældende lande«).
(2)
Proceduren blev indledt ved en klage indgivet den 20. september 2011 af Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union (»klagerne«) på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del, i dette tilfælde mere end 40 %, af den samlede produktion i Unionen af visse rørfittings af jern og stål. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
2. Parter, som er berørt af proceduren
(3)
Kommissionen underrettede officielt klagerne, andre kendte EU-producenter, kendte eksporterende producenter, repræsentanter for det pågældende land, kendte importører og kendte brugere om procedurens indledning. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en mundtlig høring inden for fristen i indledningsmeddelelsen.
(4)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
a) Stikprøveudtagning af EU-producenter
(5)
På baggrund af det tilsyneladende store antal EU-producenter blev der i indledningsmeddelelsen givet mulighed for stikprøveudtagning for at fastsætte skaden, jf. grundforordningens artikel 17.
(6)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en midlertidig stikprøve af EU-producenterne. Denne stikprøve bestod af tre virksomheder ud af de 22 EU-producenter, om hvem man vidste, at de producerede samme vare inden undersøgelsens indledning.
(7)
Stikprøven blev udtaget ud fra den salgs- og produktionsmængde, som med rimelighed kunne undersøges inden for fristen. De stikprøveudvalgte EU-producenter har hjemsted i fire medlemsstater og tegner sig for 48 % af det samlede EU-salg fra alle EU-producenter og for 64 % af de producenter, der gav sig til kende. Ingen af de interesserede parter gjorde indsigelse mod den foreslåede stikprøve.
b) Stikprøveudtagning af ikke forretningsmæssigt forbundne importører
(8)
På grund af det tilsyneladende store antal ikke forretningsmæssigt forbundne importører påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver, jf. grundforordningens artikel 17. For at sætte Kommissionen i stand til at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i givet fald at udvælge en stikprøve, blev alle importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare i undersøgelsesperioden (1.10.2010-30.9.2011).
(9)
Ud af de 38 ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som Kommissionen kontaktede, besvarede kun fem virksomheder stikprøvespørgsmålene inden fristens udløb. En virksomhed viste sig snarere at være en bruger end en importør. Det blev derfor ikke anset for nødvendigt med en stikprøveudtagning, og spørgeskemaerne blev sendt til de fire importører, som gav sig til kende. I sidste ende var der kun to importører, der besvarede spørgeskemaet og samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen.
c) Stikprøveudtagning af eksporterende producenter
(10)
På baggrund af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver for at fastsætte dumpingens omfang, jf. grundforordningens artikel 17. For at sætte Kommissionen i stand til at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøveudtagning, og i givet fald udvælge en stikprøve, blev alle eksporterende producenter anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare i undersøgelsesperioden (1.10.2010-30.9.2011). Myndighederne i de pågældende lande blev også hørt.
(11)
For så vidt angår Rusland var der ingen eksporterende producenter, som samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Med hensyn til de tyrkiske eksporterende producenter var der tre virksomheder, der gav sig til kende, og derfor besluttede Kommissionen, at det ikke var nødvendigt med stikprøveudtagning for Tyrkiet. De tre samarbejdsvillige tyrkiske virksomheder tegner sig for størstedelen af den tyrkiske eksport til Unionen i undersøgelsesperioden.
d) Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg
(12)
For at gennemføre analysen sendte Kommissionen spørgeskemaer til alle tre samarbejdsvillige tyrkiske eksporterende producenter og til de stikprøveudvalgte EU-producenter og de samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importører og brugere.
(13)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra alle de tre samarbejdsvillige tyrkiske eksporterende producenter, alle stikprøveudvalgte EU-producenter, to ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører og fire brugere.
(14)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
Eksporterende producenter i Tyrkiet
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Tyrkiet
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Tyrkiet
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Tyrkiet
EU-producenter
-
ERNE Fittings, Schlinz, Østrig
-
Virgilio Cena & Figli S.p.A, Brescia, Italien.
3. Undersøgelsesperiode
(15)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2010 til 30. september 2011 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 2008 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
4. Gældende foranstaltninger over for andre tredjelande
(16)
Der er indført antidumpingforanstaltninger over for importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Malaysia, Folkerepublikken Kina, Republikken Korea og Thailand, og efter omgåelsespraksis også over for visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, afsendt fra Indonesien, Sri Lanka, Filippinerne og Taiwan (med visse undtagelser) (3). De lande, der er nævnt i foregående sætning, omtales herefter som »lande, der er underlagt antidumpingforanstaltninger«.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(17)
Den pågældende vare er rørfittings (ikke støbte fittings, flanger og fittings med gevind) af jern eller stål (ikke rustfrit stål), med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, af den art der anvendes til stuksvejsning eller andre formål i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 og ex 7307 99 80 (»den pågældende vare«).
(18)
I produktionsprocessen anvendes sømløse eller svejsede stålrør til produktion af albuer, reduktionsrør og t-formede fittings, hvorimod der til produktionen af hætter normalt anvendes stålplader som råvarer. Albuer og reduktionsrør fremstilles ved at skære, forme, bøje og reducere. De t-formede fittings fremstilles ved anvendelse af vandtryk, og hætterne fremstilles ved at forme tynde og lidt tykkere plader. Dernæst bliver de normalt affaset og sandblæst, inden de pakkes. I visse tilfælde galvaniseres varen også. Alle slags varer har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål.
(19)
Rørfittings benyttes hovedsagelig i den petrokemiske industri og bygge- og anlægsbranchen, inden for energiproduktion, til skibsbygning og i industrielle installationer. De anvendes til at forbinde rør med hinanden i alle ovennævnte anvendelser.
2. Samme vare
(20)
Det blev konstateret, at den pågældende vare og visse rørfittings af jern og stål, der sælges på hjemmemarkedet i de pågældende lande, samt visse rørfittings af jern og stål, som sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, havde de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Foreløbig anses de derfor for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. DUMPING
1. Rusland
(21)
Som nævnt i betragtning 11 var der ingen russisk eksporterende producent, som samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse. Følgelig blev dumpingberegningerne for Rusland foretaget på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18 som forklaret nedenfor.
1.1. Normal værdi
(22)
På grund af det manglende samarbejde fra de russiske eksporterende producenters side blev den normale værdi for Rusland beregnet ud fra de foreliggende faktiske oplysninger.
(23)
Der erindres om, at klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med den russiske import af den pågældende vare. Den beregning, der førte til dette bevis, var baseret på en beregnet normalværdi for Rusland som følge af manglen på nærmere oplysninger. Med henblik på at fastsætte en mere præcis normal værdi besluttede Kommissionen ikke desto mindre midlertidigt, at den normale værdi for Rusland skulle beregnes ud fra oplysninger, der var opnået under undersøgelsen hos de tyrkiske eksporterende producenter, som anvender russiske sømløse rør af jern eller stål som bestanddel i produktionen af den pågældende vare. Rent faktisk udgør råvareomkostningerne størstedelen af omkostningerne i forbindelse med den pågældende vare, og derfor blev denne metode anset for at være den mest fornuftige til fastsættelsen af den normale værdi for Rusland på basis af de foreliggende faktiske oplysninger.
(24)
Den normale værdi for Rusland blev således beregnet ved at fastsætte den vejede gennemsnitlige normale værdi for de samarbejdsvillige tyrkiske eksporterende producenter, som køber en del af deres råvarer fra Rusland.
(25)
Det er vigtigt at bemærke, at den deraf resulterende normale værdi blev fastsat for den varetype (albuer), der udgør den højeste importmængde, frem for alle former for den pågældende vare for således at opnå en repræsentativ sammenligning med eksportprisen (jf. de følgende betragtninger).
1.2. Eksportpris
(26)
Da der manglede en mere nøjagtig prisoplysning, blev eksportprisen for importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland fastsat ud fra Eurostat-importoplysninger. I betragtning af de mange forskellige produktsammensætninger, der var opført under visse KN-koder, blev eksportprisen fastsat ved at begrænse anvendelsen af Eurostat-oplysninger til den varetype (albuer), der udgør den højeste importmængde, som anses for at være repræsentativ for alle de pågældende varer. Eksportprisen var således baseret på KN-kode 7307 93 11.
(27)
Det var nødvendigt at tilpasse ovennævnte Eurostat-importoplysninger, da visse importtransaktioner fra Rusland til Bulgarien, Estland og Litauen indeholdt forkerte erklæringer sandsynligvis på grund af forkerte vareklassifikationer. Disse transaktioner blev udpeget ved at anvende de importstatistikker, der var blevet gjort tilgængelige i databasen i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 6, og blev fjernet fra beregningen af eksportprisen for at undgå anvendelsen af en fordrejet eksportpris i dumpingberegningen.
1.3. Sammenligning
(28)
Dumpingmargenen blev fastsat ved at sammenligne eksportprisen baseret på Eurostat-oplysningerne ab fabrik med den normale værdi for Rusland som fastsat ovenfor.
(29)
For at kunne fastsætte eksportprisen ab fabrik blev cif-eksportprisen, der var baseret på Eurostat-oplysninger (og tilpasset for at fjerne ovennævnte prisfordrejninger), tilpasset via transportomkostningerne. Til det formål blev transportomkostningen som beregnet i klagen anvendt, da den blev anset for at være et rimeligt skøn.
1.4. Dumpingmargen
(30)
Den landsdækkende dumpingmargen blev udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
(31)
På det grundlag blev den landsdækkende midlertidige dumpingmargen, udtrykt som en procentdel af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, fastsat til følgende:
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
Alle virksomheder
23,8 %
2. Tyrkiet
2.1. Normal værdi
(32)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, fastslog Kommissionen først for hver af de tre samarbejdsvillige eksporterende producenter, om dennes samlede salg af den samme vare på hjemmemarkedet var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af producentens samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen. Det fremgik af undersøgelsen, at salget af den samme vare på hjemmemarkedet var repræsentativt for alle samarbejdsvillige eksporterende producenter.
(33)
Kommissionen identificerede efterfølgende de varetyper, som virksomheder med et samlet repræsentativt hjemmemarkedssalg solgte på hjemmemarkedet, og som var identiske eller næsten identiske med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Unionen.
(34)
For hver type af samme vare, der solgtes af de eksporterende producenter på hjemmemarkedet, og som blev anset for at være sammenlignelig med den type af den pågældende vare, der solgtes med henblik på eksport til Unionen, blev det fastsat, hvorvidt hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkelig repræsentativt, når salget af den pågældende varetype på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i undersøgelsesperioden udgjorde omkring 5 % af det samlede salg ved eksport til Unionen af en sammenlignelig varetype. Det fremgik af undersøgelsen, at for hver af de tre virksomheders vedkommende var hjemmemarkedssalget repræsentativt for de fleste af varetypernes vedkommende.
(35)
Kommissionen undersøgte herefter, om hver type af den pågældende vare, der blev solgt på hjemmemarkedet i repræsentative mængder, kunne anses for at være solgt i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at fastsætte andelen af fortjenstgivende salg for hver varetype til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.
(36)
Når den mængde af en varetype, som blev solgt til en nettopris, der svarede til eller lå over de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mindst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og hvor den vejede gennemsnitssalgspris svarede til eller lå over enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi for hver varetype beregnet som det vejede gennemsnit af alle salgspriser på hjemmemarkedet for den pågældende varetype.
(37)
I de tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, eller hvor den vejede gennemsnitspris for den varetype lå under enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, der blev beregnet som det vejede gennemsnit af alene det fortjenstgivende hjemmemarkedssalg for denne varetype.
(38)
Det fremgik af undersøgelsen, at det fortjenstgivende salg af visse sammenlignelige varetyper var på over 80 % af det samlede hjemmemarkedssalg, og hele hjemmemarkedssalget blev således anvendt til at beregne gennemsnitsprisen på den normale værdi. For andre varetyper, der også blev anset for solgt i normal handel, blev kun den fortjenstgivende del af salget anvendt.
(39)
Såfremt alle varetyper blev solgt med tab, var det opfattelsen, at salget ikke havde fundet sted i normal handel. For varetyper, der ikke blev solgt i normal handel, og for varetyper, der ikke blev solgt i repræsentative mængder på hjemmemarkedet, måtte den normale værdi beregnes. Alle tre undersøgte virksomheder solgte sådanne varetyper med henblik på eksport til Unionen, om end i begrænsede mængder.
(40)
Med henblik på at beregne den normale værdi i henhold til artikel 2, stk. 6, i grundforordningen blev de pågældende samarbejdsvillige eksporterende producenters salgs-, general- og administrationsomkostninger (SA&G-omkostninger) og disse virksomheders vejede gennemsnitlige fortjeneste på hjemmemarkedssalget af samme vare i normal handel i undersøgelsesperioden lagt til deres gennemsnitlige produktionsomkostninger i undersøgelsesperioden. For varetyper, der ikke blev solgt i repræsentative mængder på hjemmemarkedet, blev den vejede gennemsnitlige fortjeneste og SA&G-omkostningerne i normal handel af dette ikke repræsentative salg anvendt til beregningen af den normale værdi.
2.2. Eksportpris
(41)
I alle tilfælde blev den pågældende vare eksporteret til uafhængige kunder i Unionen, og derfor blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales.
(42)
En af de tre samarbejdsvillige tyrkiske virksomheder havde meget begrænset eksportsalg til Unionen i undersøgelsesperioden. Den pågældende virksomhed hævdede, at den gerne ville eksportere mere til Unionen, men at den var ikke i stand til at tilbyde tilstrækkeligt lave priser til importørerne, og anmodede om, at der blev taget hensyn til dette forhold i Unionens analyse.
(43)
For så vidt angår dumpingberegningen for denne virksomhed måtte den imidlertid baseres på virksomhedens begrænsede salg. Selv om virksomhedens salg til Unionen rent faktisk var begrænset, kan det ikke ignoreres og udgør det eneste beregningsgrundlag for en individuel dumpingmargen for denne virksomhed. Under alle omstændigheder kan virksomhedens manglende evne til at sælge mere på grund af dens påståede høje priser ikke anses for at være en faktor, der har indflydelse på dumpingberegningen i forbindelse med denne virksomhed.
2.3. Sammenligning
(44)
Den normale værdi og eksportpriserne blev sammenlignet ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget passende justeringer i alle de tilfælde, hvor de blev anset for at være rimelige, nøjagtige og dokumenterede. Der blev navnlig indrømmet en justering for omkostninger til transport og forsikring, inklusive fragt i eksportlandet, rabatter, provisioner, kreditomkostninger og bankgebyrer.
2.4. Dumpingmargener
(45)
De midlertidige dumpingmargener blev udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
a) Dumpingmargen for undersøgte virksomheder
(46)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, blev dumpingmargenen for en af de tre samarbejdsvillige eksporterende producenter fastsat på grundlag af en sammenligning af det vejede gennemsnit af den normale værdi og det vejede gennemsnit af eksportpriserne for den pågældende vare til Unionen.
(47)
For så vidt angår de andre to samarbejdsvillige tyrkiske producenter viste dumpingberegningerne for dem, at virksomhederne udførte målrettet dumping med hensyn til en given tidsperiode og med hensyn til givne kunder og regioner. Der var rent faktisk et klart mønster i deres eksportpriser, som afveg betydeligt alt efter de forskellige indkøbere, regioner og tidsperioder. Desuden afspejlede dumpingberegningen, der var baseret på sammenligningen af en vejet gennemsnitlig normal værdi og vejede gennemsnitlige eksportpriser, ikke den fulde grad af den dumping, der udførtes af de to pågældende producenter.
(48)
For at vise det fulde dumpingbeløb, som blev praktiseret af de to pågældende virksomheder i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 11, blev den normale værdi, der var fastsat på et vejet gennemsnitligt grundlag, derfor for deres vedkommende sammenlignet med priserne på alle individuelle eksporttransaktioner til Unionen.
b) Dumpingmargen for ikke samarbejdsvillige virksomheder
(49)
For så vidt angår alle ikke samarbejdsvillige tyrkiske eksporterende producenter blev der fastsat en restdumpingmargen. I betragtning af at samarbejdsniveauet blev anset for relativt lavt (eksportmængden fra de tre samarbejdsvillige tyrkiske virksomheder udgjorde under 80 % af den samlede tyrkiske eksport til Unionen i løbet af UP), blev restdumpingmargenen baseret på en fornuftig metode, der førte til en margen, der er højere end de højeste blandt de individuelle margener for de tre samarbejdsvillige virksomheder. Denne margen blev fastsat ud fra salget af repræsentative varetyper, der blev fremstillet af den tyrkiske samarbejdsvillige producent med den højeste dumpingmargen af de tre samarbejdsvillige virksomheder.
(50)
På grundlag af ovenstående udgør de midlertidige dumpingmargener følgende i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Alle andre virksomheder
16,7 %
D. SKADE
1. EU-produktion og EU-erhvervsgren
(51)
I undersøgelsesperioden blev samme vare fremstillet af 22 producenter i Unionen. De 22 producenter anses derfor for at udgøre erhvervsgrenen i Unionen (i det følgende benævnt »EU-erhvervsgrenen«), jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.
(52)
Som anført under betragtning 7 udgør de tre stikprøveudvalgte EU-producenter ca. 50 % af det samlede EU-salg af samme vare.
2. EU-forbruget
(53)
EU-forbruget blev fastsat på grundlag af EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet ud fra de oplysninger, der var modtaget fra spørgeskemabesvarelserne fra de stikprøveudvalgte virksomheder, og de skøn, der var anført i klagen for de resterende EU-producenter, samt importoplysninger for EU-markedet fra Eurostat.
(54)
EU-forbruget faldt kraftigt med 40 % mellem 2008 og UP. Det faldt med 44 % i 2009, forblev på det niveau i 2010, inden det steg let med 4 procentpoint i UP.
Tabel 1
EU-forbruget
2008
2009
2010
UP
Enheder (ton)
98 197
55 172
54 878
58 706
Indeks (2008=100)
100
56
56
60
3. Import fra de pågældende lande
3.1. Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import
(55)
Kommissionen undersøgte, om importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland og Tyrkiet skulle vurderes kumulativt i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i grundforordningen.
(56)
For begge de pågældende lande viste undersøgelsen, at dumpingmargenerne var over bagatelgrænsen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 3, og at mængden af dumpingimport fra disse to lande ikke var ubetydelig, jf. grundforordningens artikel 5, stk. 7.
(57)
Hvad angår konkurrencevilkårene for importen fra Rusland og Tyrkiet og samme vare, afslørede undersøgelsen, at producenterne fra disse lande bruger de samme salgskanaler og sælger til de samme kundekategorier. Undersøgelsen viste desuden, at importen fra begge disse lande i den betragtede periode udviste en stigende tendens med hensyn til markedsandel.
(58)
To samarbejdsvillige tyrkiske eksportører fremførte, at en akkumulering af importen fra Rusland og Tyrkiet ikke er hensigtsmæssig i denne sag, da importen fra disse lande udviser forskellige tendenser med hensyn til mængde og priser.
(59)
Det skal bemærkes i den forbindelse, at undersøgelsen fastslog, at importen fra Rusland er stigende, mens importen fra Tyrkiet er relativt stabil med hensyn til mængde. I betragtning af den faldende efterspørgsel i den betragtede periode stiger markedsandelen imidlertid for importen fra begge lande. Samtidig synes deres prisfastsættelse ikke at være væsentlig forskellig i det mindste i perioden mellem 2009 og UP (den høje gennemsnitspris på russisk import i 2008 skyldes sandsynligvis ukorrekt rapportering), hvor de russiske gennemsnitspriser er noget lavere, men meget tæt på de gennemsnitlige tyrkiske priser.
(60)
På baggrund af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at alle kriterierne i grundforordningens artikel 3, stk. 4, er opfyldt, og at importen fra Rusland og Tyrkiet bør undersøges kumulativt.
3.2. Mængde af dumpingimport
(61)
Mængden af dumpingimport af den pågældende vare fra de pågældende lande til EU's marked er steget med 46 % i den betragtede periode. Nærmere bestemt faldt importen med 31 % i 2009, inden der indtrådte en kraftig stigning i 2010 med 89 procentpoint efterfulgt af et let fald i UP med ca. 12 procentpoint. Mængden af dumpingimport i UP var på 2 935 ton.
Tabel 2
Dumpingimport fra de pågældende lande
2008
2009
2010
UP
Enheder (ton)
2 009
1 392
3 174
2 935
Indeks (2008=100)
100
69
158
146
Markedsandel
2 %
3 %
6 %
5 %
Kilde: Eurostat
3.3. Dumpingimportens markedsandel
(62)
Den tilsvarende markedsandel af dumpingimporten fra de pågældende lande er mere end fordoblet i den betragtede periode og steg fra 2 % til 5 %.
3.4. Priser
a) Prisudvikling
(63)
Nedenstående tabel viser gennemsnitsprisen på dumpingimporten fra de pågældende lande ved EU's grænse, ufortoldet, som oplyst af Eurostat. I den betragtede periode forblev gennemsnitsprisen på importen fra de pågældende lande generelt stabil, på 1 961 EUR pr. ton med en undtagelse i 2010, da den faldt med ca. 150 EUR.
Tabel 3
Gennemsnitspriserne på dumpingimporten
2008
2009
2010
UP
Gennemsnitlig salgspris pr. ton
1 961
1 936
1 788
1 961
Indeks (2008=100)
100
99
91
100
Kilde: Eurostat
b) Prisunderbud
(64)
Der blev foretaget en prissammenligning for hver varetype af de tyrkiske eksporterende producenters og de stikprøveudvalgte EU-producenters salgspriser i Unionen. I betragtning af at de russiske eksportører ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, blev underbudsberegningen udført ved at anvende de gennemsnitlige cif-priser, som var rapporteret til Eurostat, og de gennemsnitlige EU-producenters salgspriser i Unionen. Der blev foretaget justeringer, hvor dette var nødvendigt, med hensyn til begge de pågældende lande for at tage højde for handelsled og omkostninger efter importen, herunder også told for Ruslands vedkommende.
(65)
Det fremgik af sammenligningen, at den pågældende dumpingvare med oprindelse i de pågældende lande blev solgt i Unionen i undersøgelsesperioden til underbudspriser på 30 % under EU-erhvervsgrenens priser.
4. EU-erhvervsgrenens situation
(66)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske faktorer og forhold, der kunne have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(67)
Som forklaret ovenfor havde Kommissionen anvendt stikprøveudtagning af EU-producenterne. Med henblik på skadesanalysen blev der fastsat skadesindikatorer på følgende to niveauer:
-
De makroøkonomiske elementer (produktion, kapacitet, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, priser, dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter virkningerne af tidligere dumping) blev vurderet for EU-produktionen som helhed på grundlag af oplysninger fra de samarbejdsvillige producenter, og for de øvrige EU-producenters vedkommende blev der foretaget et skøn på grundlag af oplysningerne i klagen.
-
Analysen af de mikroøkonomiske elementer (lagerbeholdninger, lønninger, rentabilitet, investeringsafkast, likviditet, evne til at rejse kapital og investeringer) blev gennemført for EU-producenterne i stikprøven på grundlag af deres oplysninger.
4.1. Makroøkonomiske elementer
a) Produktion
(68)
EU-produktionen faldt med 44 % mellem 2008 og UP. Mere specifikt faldt den med 47 % i 2009 og med yderligere 2 procentpoint i 2010, inden den steg let med 5 procentpoint i UP, da den nåede 53 653 ton.
Tabel 4
Produktion
2008
2009
2010
UP
Enheder (ton)
95 079
49 917
48 017
53 653
Indeks (2008=100)
100
53
51
56
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og klagen.
b) Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(69)
EU-producenternes produktionskapacitet forblev stabil i den undersøgte periode, på 179 912 ton.
Tabel 5
Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2008
2009
2010
UP
Enheder (ton)
179 912
179 912
179 912
179 912
Indeks (2008=100)
100
100
100
100
Udnyttelsesgrad
53 %
28 %
27 %
30 %
Indeks (2008=100)
100
53
51
56
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og klagen.
(70)
Kapacitetsudnyttelsen var på 53 % i 2008, faldt til 28 % i 2009, til 27 % i 2010 og steg let i UP til 30 %. Udviklingen i udnyttelsesgraden afspejler klart produktionstendensen, idet kapaciteten forblev stabil.
c) Salgsmængde
(71)
EU-producenternes salgsmængde til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet faldt med 38 % i den betragtede periode. Salget gik tilbage med 45 % i 2009, forblev på det niveau i 2010 og steg let i UP med 7 procentpoint. I UP var EU-salget på 42 379 ton.
Tabel 6
EU-salget
2008
2009
2010
UP
Enheder (ton)
68 870
37 649
37 890
42 379
Indeks (2008=100)
100
55
55
62
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og klagen.
d) Markedsandel
(72)
EU-producenternes markedsandel var relativt stabil i den betragtede periode og steg sågar i UP med 72 %. Den øgede markedsandel viser det forhold, at EU-producenternes salgsmængde faldt lidt mindre end forbruget i denne periode.
Tabel 7
EU-producenternes markedsandel
2008
2009
2010
UP
Markedsandel
70 %
68 %
69 %
72 %
Indeks (2008=100)
100
97
98
103
Kilde: Spørgeskemabesvarelser, klagen og Eurostat.
e) Vækst
(73)
I betragtning af at forbruget faldt med 40 % mellem 2008 og UP, konkluderes det, at EU-producenterne ikke kunne udnytte væksten på markedet.
f) Beskæftigelse
(74)
Beskæftigelsesniveauet hos EU-producenterne faldt med 18 % mellem 2008 og UP. Mere specifikt faldt antallet af ansatte betragteligt fra 982 i 2008 til 824 i 2009 eller med 16 %, og forblev tæt på dette niveau i 2010, inden det faldt yderligere til 801 i UP.
Tabel 8
Beskæftigelse
2008
2009
2010
UP
Enheder (personer)
982
824
833
801
Indeks (2008=100)
100
84
85
82
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og klagen.
g) Produktivitet
(75)
EU-erhvervsgrenens produktivitet målt som årlig produktion (i ton) pr. ansat pr. år faldt med 31 % i den betragtede periode. Dette afspejler, at produktionen faldt i et hurtigere tempo end beskæftigelsesniveauet.
Tabel 9
Produktivitet
2008
2009
2010
UP
Enheder (ton pr. ansat)
194
121
115
134
Indeks (2008=100)
100
63
60
69
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og klagen.
h) Salgspriser
(76)
EU-producenternes årlige gennemsnitlige salgspriser til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet faldt med mere end 10 % i den betragtede periode. Nærmere bestemt steg gennemsnitspriserne til at begynde med i 2009 med ca. 12 %, men faldt markant i 2010 med 23 procentpoint og forblev på dette niveau i UP. I UP var EU-producenternes gennemsnitspris på 3 096 EUR pr. ton.
Tabel 10
EU-producenternes gennempriser
2008
2009
2010
UP
Enheder (EUR/ton)
3 489
3 911
3 116
3 096
Indeks (2008=100)
100
112
89
89
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og klagen.
(77)
Som anført ovenfor blev EU-erhvervsgrenens salgspriser underbudt af dumpingimporten fra Rusland og Tyrkiet.
i) Dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
(78)
På baggrund af mængden, markedsandelen og priserne på importen fra Rusland og Tyrkiet kan virkningerne af de faktiske dumpingmargener for EU-erhvervsgrenen ikke anses for at være ubetydelige. Det er vigtigt at erindre, at antidumpingforanstaltningerne som anført i betragtning 16 er gældende over for otte lande. Da EU-erhvervsgrenen i den periode, som er genstand for denne undersøgelse, mistede salg og oplevede tab, kan der ikke påvises nogen genrejsning efter tidligere dumping, og det konkluderes, at EU-produktionen stadig er sårbar over for enhver skadevoldende virkning af eventuel dumpingimport på EU-markedet.
4.2. Mikroøkonomiske elementer
a) Lagerbeholdninger
(79)
Slutlagrene for de stikprøveudtagne EU-producenter gik tilbage med 18 % mellem 2008 og UP. Nærmere bestemt steg lagerbeholdningerne moderat i 2009 med 2 % og faldt senere med 13 procentpoint i 2010 og med yderligere 7 procentpoint i UP. I UP var slutlagrene for EU-producenterne i stikprøven på 5 338 ton.
Tabel 11
Slutlagre
Stikprøve
2008
2009
2010
UP
Enheder (ton)
6 526
6 661
5 822
5 338
Indeks (2008=100)
100
102
89
82
Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
b) Lønninger
(80)
De årlige arbejdskraftomkostninger faldt med 10 % mellem 2008 og UP. Nærmere bestemt faldt arbejdskraftomkostningerne betydeligt i 2009 med næsten 20 % (svarende til den reducerede beskæftigelse) og steg senere i 2010 med 4 procentpoint i 2010 og med yderligere 5 procentpoint i UP.
Tabel 12
Årlige arbejdskraftomkostninger
Stikprøve
2008
2009
2010
UP
Enheder (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Indeks (2008=100)
100
81
85
90
Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
c) Rentabilitet og investeringsafkast
(81)
Rentabiliteten for det salg af samme vare i den betragtede periode, som producenterne i stikprøven havde til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, udtrykt som en procentdel af nettosalget, faldt fra en solid fortjeneste til et betydeligt tab. Nærmere bestemt faldt fortjenesten fra 9,6 % i 2008 til - 1,2 % i 2009 og forværredes yderligere i 2010 ved at falde til - 7,8 %. Situationen forbedredes lidt i UP, hvor tabene var på - 7,0 %.
Tabel 13
Rentabilitet og investeringsafkast
Stikprøve
2008
2009
2010
UP
Rentabilitet ved EU-salg
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Indeks (2008 = 100)
100
-12
-81
-73
Investeringsafkast
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Indeks (2008 = 100)
100
-7
-39
-44
Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
(82)
Investeringsafkastet, udtrykt som fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne, fulgte i brede træk rentabilitetsudviklingen.
d) Likviditet og evne til at rejse kapital
(83)
Nettolikviditeten fra driftsaktiviteterne var positiv og lå på 9,3 mio. EUR i 2008. Den blev lidt forbedret i 2009 til 9,8 mio. EUR, men forværredes i 2010 og faldt til bare 1,5 mio. EUR, inden den blev negativ og nåede ned på - 4,6 mio. EUR i UP.
(84)
EU-erhvervsgrenen havde tilsyneladende ingen vanskeligheder ved at rejse kapital, hvilket hovedsagelig skyldtes, at en række producenter indgår i større koncerner.
Tabel 14
Likviditet
Stikprøve
2008
2009
2010
UP
Enheder (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Indeks (2008=100)
100
106
16
-50
Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
e) Investeringer
(85)
De årlige investeringer i produktionen af samme vare foretaget af virksomhederne i stikprøven gik konstant tilbage i den betragtede periode. Det største fald var i 2009 med 32 %, efterfulgt af en tilbagegang på 25 procentpoint i 2010 og yderligere 8 procentpoint i UP. Generelt faldt den årlige investering fra 8,3 mio. EUR i 2008 til 2,9 mio. EUR i UP.
Tabel 15
Nettoinvesteringer
Stikprøve
2008
2009
2010
UP
Enheder (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Indeks (2008=100)
100
68
43
35
Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
5. Konklusion om skade
(86)
Analysen af de makroøkonomiske data viser et markant fald i EU-producenternes produktion og salg i den betragtede periode. Dette faldt sammen med en tilbagegang i efterspørgslen på EU-markedet, hvilket medførte en lille fremgang i EU-erhvervsgrenens markedsandel. Kapacitetsudnyttelsen gik tilbage fra et allerede lavt tal på 53 % i 2008 til kun 30 % i UP. Beskæftigelsen faldt også med 18 %.
(87)
Samtidig viser de relevante mikroøkonomiske indikatorer en tydelig forværring af den økonomiske situation hos EU-producenterne i stikprøven. Udviklingen inden for priser, rentabilitet og investeringsafkast viser et meget negativt billede, som havde udviklet sig fra et solidt niveau i 2008 til betydelige tab i UP. Likviditeten forværredes også betydeligt.
(88)
På baggrund af ovenstående konkluderes det midlertidigt, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(89)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten har forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
2. Dumpingimportens virkninger
(90)
I perioden fra 2008 til undersøgelsesperioden steg mængden af dumpingimport af den pågældende vare med 46 % på et marked, der gik 40 % tilbage, hvilket medførte en stigning i markedsandel fra 2 % til 5 %.
(91)
Stigningen i dumpingimporten af den pågældende vare fra de pågældende lande i den betragtede periode faldt sammen med en negativ tendens i alle EU-erhvervsgrenens skadesindikatorer, med undtagelse af markedsandel. EU-erhvervsgrenen mistede 38 % af sit EU-salg, og dens salgspriser faldt med 11 % som følge af pristrykket fra dumpingimporten til lave priser på EU-markedet.
(92)
Det betydelige prisunderbud forhindrede EU-erhvervsgrenen i at videregive de øgede produktionsomkostninger, hvilket medførte faldende og negative rentabilitetsniveauer i undersøgelsesperioden.
(93)
Ud fra ovenstående konkluderes det foreløbigt, at dumpingimporten til lave priser fra Rusland og Tyrkiet forvolder væsentlig skade på EU-erhvervsgrenen.
3. Andre faktorers indvirkning
3.1. Import fra andre tredjelande
(94)
I den betragtede periode var der en betydelig import fra andre tredjelande, herunder fra lande, der var underlagt antidumpingforanstaltninger. Den samlede markedsandel for importen fra andre lande end Rusland og Tyrkiet faldt mellem 2008 og UP fra 28 % til 23 %.
(95)
Nedenstående tabel viser med udgangspunkt i Eurostat-oplysninger udviklingen i importmængde, priser og markedsandele for lande, der var underlagt antidumpingforanstaltninger, og andre tredjelande.
Tabel 16
Import fra andre tredjelande
Land
2008
2009
2010
UP
Lande underlagt antidumpingforanstaltninger
Mængde (ton)
20 614
13 286
9 721
9 784
Markedsandel (%)
21
24
18
17
Gennemsnitspris (EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Andre tredjelande
Mængde (ton)
6 705
2 844
4 093
3 608
Markedsandel (%)
7
5
7
6
Gennemsnitspris (EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Alle tredjelande undtagen Rusland og Tyrkiet
Mængde (ton)
27 319
16 131
13 814
13 392
Markedsandel (%)
28
29
25
23
Gennemsnitspris (EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Som anført i ovenstående tabel fortsatte importen fra de otte lande, der var underlagt antidumpingforanstaltninger, med at komme ind på EU-markedet, selv om deres markedsandel gik tilbage fra 21 % i 2008 til 17 % i UP. Gennemsnitspriserne for denne import er generelt lavere end priserne på dumpingimporten fra de pågældende lande. Ovenstående tabel, som bygger på Eurostat-oplysninger, viser ganske vist de gennemsnitlige cif-priser inden anvendelsen af told. Alligevel forbliver priserne på denne import lave og kan sammenlignes med priserne på russisk og tyrkisk import, selv om der tages højde for antidumpingtolden, og de er langt under EU-producenternes gennemsnitspriser.
(97)
Det er imidlertid anerkendt, at den vare, der er genstand for undersøgelsen, har en lang række forskellige former, og sammenligningen af de samlede gennemsnitspriser er måske ikke en indikator, der giver mening. Samtidig er det opfattelsen, at de i øjeblikket gældende antidumpingforanstaltninger fjerner den skadevoldende virkning af denne import.
(98)
I betragtning af at markedsandelen for importen fra de lande, der er underlagt foranstaltninger, er for nedadgående, konkluderes det derfor foreløbigt, at en eventuel negativ virkning af denne import til lav pris ikke er af en sådan art, at den bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra de pågældende lande og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(99)
Markedsandelen for importen fra andre tredjelande gik let tilbage i den betragtede periode fra 7 % i 2008 til 6 % i UP. Gennemsnitspriserne for denne import er generelt højere end priserne på dumpingimporten fra de pågældende lande, men noget lavere end EU-producenternes gennemsnitlige priser.
(100)
Selv om sammenligningen af de samlede gennemsnitlige priser måske ikke anses for en fornuftig indikator som følge af de mange forskellige varetyper og i betragtning af den nedadgående tendens for denne import, konkluderes det foreløbigt, at en eventuel negativ virkning af importen fra andre tredjelande heller ikke er af den sådan art, at den bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra de pågældende lande og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
3.2. Virkningen af tilbagegangen på markedet og den økonomiske krise
(101)
Den finansielle og økonomiske krise i 2008-2009 er efter al sandsynlighed årsagen til det faldende forbrug af rørfittings. Forbruget faldt med mere end 40 % mellem 2008 og 2009 og forblev på dette lave niveau i resten af den betragtede periode (selv om det steg en anelse i UP). Da de faste omkostninger udgør op til 40 % af EU-producenternes produktionsomkostninger, medfører den faldende efterspørgsel, det faldende salg og output betydeligt højere enhedsproduktionsomkostninger. Det har i sagens natur stor indvirkning på EU-erhvervsgrenens rentabilitet.
(102)
Samtidig med at man erkender, at et fald i output kan have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation, især i 2009 (da faldet faktisk indtraf), kan det med rimelighed forventes, at EU-erhvervsgrenen normalt vil være i stand til at øge sine priser i det mindste på mellemlangt til langt sigt og overvælte omkostningsstigningen på de følgende år. Som det imidlertid fremgik af de faldende EU-priser, var dette ikke tilfældet, og det er opfattelsen, at dette ikke var muligt på grund af dumpingimportens kraftige underbud.
(103)
I betragtning af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at enhver negativ virkning af en nedgang i efterspørgslen ikke er af den sådan art, at den bryder årsagssammenhængen mellem den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, og dumpingimporten fra Rusland og Tyrkiet.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(104)
Det konkluderes, at dumpingimporten fra Rusland og Tyrkiet har forvoldt væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen.
(105)
Andre faktorer, der kan have forvoldt skade for EU-erhvervsgrenen, blev ligeledes analyseret. I den forbindelse blev det konstateret, at importen fra andre tredjelande, herunder også fra lande, der var underlagt antidumpingforanstaltninger, og indvirkningen af den faldende efterspørgsel ikke bryder årsagssammenhængen, selv om disse forhold nok har bidraget til skaden.
(106)
I betragtning af ovenstående analyse, hvor der omhyggeligt er sondret mellem alle kendte faktorers virkninger på EU-erhvervsgrenens situation og dumpingimportens skadevoldende virkninger, konkluderes det foreløbigt, at dumpingimporten fra de pågældende lande har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6.
F. UNIONENS INTERESSER
(107)
Kommissionen undersøgte i overensstemmelse med grundforordningens artikel 21, om der til trods for den foreløbige konklusion om skadevoldende dumping er tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at indføre foranstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev analyseret på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser i forbindelse med den pågældende vare, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(108)
Hvis der indføres foranstaltninger, forventes prisdykket og tabet at blive afbødet og EU-erhvervsgrenens salgspriser at begynde at rette sig, hvilket vil medføre en betydelig forbedring af EU-erhvervsgrenens finansielle situation.
(109)
Hvis der på den anden side ikke indføres antidumpingforanstaltninger, er det sandsynligt, at EU-erhvervsgrenens situation fortsat forværres. Med et sådant scenario ville EU-erhvervsgrenen måske tabe yderligere markedsandele, da den ikke er i stand til at følge de markedspriser, der fastsættes af dumpingimporten fra de pågældende lande. Dette ville sandsynligvis medføre nødvendige nedskæringer i omkostningerne og lukning af produktionsanlæg i Unionen med omfattende tab af arbejdspladser til følge.
(110)
Ud fra ovenstående faktorer konkluderes det foreløbigt, at det vil være i EU-erhvervsgrenens interesse, at der indføres antidumpingforanstaltninger.
2. Ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importørers interesser
(111)
Som anført ovenfor var der kun to ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen ved at indgive en spørgeskemabesvarelse. Kun en lille del af omsætningen hos disse to importører vedrørte videresalg af den pågældende vare. Derfor forventes virkningen af foranstaltningerne at være minimal.
3. Brugernes interesser
(112)
Fire brugere har samarbejdet i forbindelse med denne procedure ved at indsende en spørgeskemabesvarelse. Ingen af dem importerer den pågældende vare fra de pågældende lande, og de har alle anført, at eventuelle virkninger af foranstaltningerne ikke vil være betydelige.
(113)
I betragtning af at der ikke var nogen bruger, som importerede fra de pågældende lande, som gav sig til kende, og da der manglede oplysninger, som kunne tyde på det modsatte, kan det foreløbigt konkluderes, at virkningerne af foranstaltningerne på brugerindustriens rentabilitet og økonomiske situation vil være temmelig begrænset.
4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(114)
Det kan konkluderes, at indførelsen af foranstaltninger over for dumpingimporten af den pågældende vare fra Rusland og Tyrkiet forventes at give EU-erhvervsgrenen mulighed for at forbedre sin situation gennem en forøgelse af salgsmængderne og -priserne samt fortjenesterne. Selv om der kan optræde nogle negative virkninger i form af omkostningsstigninger for visse importører, forventes de at være begrænset.
(115)
To samarbejdsvillige tyrkiske eksportører fremførte, at indførelsen af foranstaltninger over for et lille eksporterende land som Tyrkiet reelt set ville overlade hele EU-markedet til nogle få producenter med deraf følgende negativ indvirkning på konkurrencemiljøet.
(116)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at hensigten med en antidumpingtold generelt ikke er, at den skal forbyde og forhindre handelsstrømme fra de lande, der er genstand for undersøgelsen. Hensigten med foranstaltningerne er, at de skal skabe lige muligheder for forskellige markedsaktører. Samtidig bemærkes det, at der på EU-markedet er mere end 20 europæiske producenter, og at importen fra andre tredjelande er betydelig. Følgelig forekommer forbehold med hensyn til konkurrencemiljøet på EU-markedet ikke at være berettiget.
(117)
Det konkluderes foreløbigt på grundlag af ovenstående, at der ikke er nogen tvingende grunde til ikke at indføre midlertidige foranstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland og Tyrkiet.
G. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(118)
I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og EU's interesser bør der indføres midlertidige foranstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland og Tyrkiet for at hindre, at dumpingimporten forårsager yderligere skade for EU-erhvervsgrenen.
1. Skadestærskel
(119)
De midlertidige foranstaltninger over for importen med oprindelse i de pågældende lande bør være af tilstrækkeligt omfang til at afhjælpe virkningerne af dumping uden at overstige omfanget af den skade, som dumpingimporten har forvoldt EU-erhvervsgrenen. Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, findes det, at enhver foranstaltning bør gøre det muligt for EU-erhvervsgrenen at dække sine produktionsomkostninger og samlet opnå en fortjeneste før skat, som med rimelighed kunne forventes under normale konkurrencevilkår, dvs. i en situation uden dumpingimport.
(120)
Da de konstaterede underbudsmargener i alle tilfælde er højere end de respektive dumpingmargener, og da EU-erhvervsgrenen led tab i UP, bør enhver beregnet skadestærskel altid automatisk være højere. Det var derfor opfattelsen, at det ikke er nødvendigt med en detaljeret beregning af skadestærsklen.
2. Midlertidige foranstaltninger
(121)
På baggrund af ovenstående og i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2, bør der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland og Tyrkiet svarende til det lavest fundne niveau (dumpingmargen eller skadestærskel) i henhold til reglen om den lavest mulige told, hvilket i alle tilfælde er dumpingmargenen.
(122)
For Ruslands vedkommende blev der som følge af det manglende samarbejde fra de russiske eksporterende producenters side beregnet en landsdækkende dumpingmargen som forklaret i betragtning 21-31.
(123)
Da samarbejdsniveauet blev anset for relativt lavt for Tyrkiets vedkommende, blev restdumpingmargenen baseret på en fornuftig metode, der førte til en margen, som er højere end den højeste af de individuelle margener for de tre samarbejdsvillige virksomheder som forklaret i betragtning 49.
(124)
På grundlag af ovenstående er den foreslåede told som følger:
Land
Virksomhed
Midlertidig antidumpingtold
Rusland
Alle virksomheder
23,8 %
Tyrkiet
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Alle andre virksomheder
16,7 %
(125)
De individuelle antidumpingtoldsatser, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i denne undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der i forbindelse med undersøgelsen blev konstateret for disse virksomheder. Denne told finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på importen af varer med oprindelse i de pågældende lande og fremstillet af virksomhederne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser og er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(126)
Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle antidumpingtoldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen (4) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af virksomhedens aktiviteter i forbindelse med produktion og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Om fornødent vil forordningen blive ændret ved en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuel told.
(127)
For at sikre en korrekt håndhævelse af antidumpingtolden bør toldsatsen for alle andre virksomheder ikke blot anvendes på de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke foretog eksport til Unionen i UP.
H. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
(128)
I overensstemmelse med god administrativ praksis bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, som gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Det skal desuden bemærkes, at denne forordnings indførelse af told er baseret på foreløbige konklusioner, der eventuelt tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig told -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af rørfittings (undtagen støbte fittings, flanger og fittings med gevind) af jern eller stål (undtagen rustfrit stål) med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, af den art der anvendes til stuksvejsning eller andre formål, med oprindelse i Rusland og Tyrkiet, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 og ex 7307 99 80 (Taric-kode 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 og 7307998098).
2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af nedenstående virksomheder:
Land
Virksomhed
Midlertidig antidumpingtold
Taric-tillægskode
Rusland
Alle virksomheder
23,8 %
-
Tyrkiet
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Alle andre virksomheder
16,7 %
B999
3. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Den Europæiske Union er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
4. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 1225/2009.
I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 kan de berørte parter inden for en frist på en måned efter nærværende forordnings ikrafttrædelse fremsætte bemærkninger til anvendelsen heraf.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juli 2012.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 699/2012,
annettu 30 päivänä heinäkuuta 2012,
väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Venäjältä ja Turkista peräisin olevien raudasta tai teräksestä valmistettujen putkien liitos- ja muiden osien tuonnissa
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 7 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Vireillepano
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä (2)1 päivänä marraskuuta 2011 julkaistulla ilmoituksella, jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, Venäjältä ja Turkista, jäljempänä ’asianomaiset maat’, peräisin olevien tiettyjen raudasta tai teräksestä valmistettujen putkien liitos- ja muiden osien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanosta.
(2)
Menettely pantiin vireille sen jälkeen, kun teräksisten tyssähitsauksessa käytettävien liitososien valmistajien etuja valvova Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union, jäljempänä ’valituksen tekijät’, oli 20 päivänä syyskuuta 2011 tehnyt valituksen edustaen tuottajia, joiden tuotanto muodostaa pääosan eli tässä tapauksessa yli 40 prosenttia tiettyjen raudasta tai teräksestä valmistettujen putkien liitos- ja muiden osien kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta aineellisesta vahingosta katsottiin riittäväksi menettelyn panemiseksi vireille.
2. Menettelyn osapuolet
(3)
Komissio ilmoitti menettelyn vireillepanosta virallisesti valituksen tekijöille, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille ja asianomaisten maiden edustajille sekä tiedossa oleville tuojille ja käyttäjille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(4)
Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
a) Unionin tuottajia koskeva otanta
(5)
Koska unionin tuottajia on ilmeisen paljon, vireillepanoilmoituksessa esitettiin vahingon määrittämistä otantamenettelyllä perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.
(6)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut otoksen unionin tuottajista. Otos koostui kolmesta yrityksestä, jotka oli valittu niistä 22:sta unionin tuottajasta, joiden tiedettiin tuottavan samankaltaista tuotetta ennen tutkimuksen vireillepanoa.
(7)
Otos valittiin sellaisten myynti- ja tuotantomäärien perusteella, jotka voidaan kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa määräajassa. Otokseen valitut unionin tuottajat toimivat neljässä jäsenvaltiossa, ja niiden osuus oli 48 prosenttia kaikkien unionin tuottajien kokonaismyynnistä unionissa ja 64 prosenttia niistä tuottajista, jotka ilmoittautuivat. Yksikään asianomaisista osapuolista ei vastustanut ehdotettua otosta.
b) Etuyhteydettömiä tuojia koskeva otanta
(8)
Koska etuyhteydettömiä tuojia oli mahdollisesti paljon, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä. Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, kaikkia tuojia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksen mukaisesti perustiedot tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen liittyvästä toiminnastaan tutkimusajanjaksolta, 1 päivän lokakuuta 2010 ja 30 päivän syyskuuta 2011 väliseltä ajalta.
(9)
Niistä 38 etuyhteydettömästä tuojayrityksestä, joihin komissio otti yhteyttä, vain viisi vastasi otantaa koskeviin kysymyksiin annetussa määräajassa. Yksi yritys osoittautui tuojan sijasta käyttäjäksi. Tästä syystä katsottiin, että otanta ei ollut tarpeen, ja kyselylomakkeet lähetettiin kaikille neljälle ilmoittautuneelle tuojalle. Lopulta vain kaksi tuojaa vastasi kyselyyn ja toimi täysimääräisesti yhteistyössä tutkimuksessa.
c) Vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta
(10)
Koska vientiä harjoittavia tuottajia oli ilmeisen paljon, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä polkumyynnin määrittämiseksi. Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, kaikkia vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksen mukaisesti perustiedot tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen liittyvästä toiminnastaan tutkimusajanjaksolta, 1 päivän lokakuuta 2010 ja 30 päivän syyskuuta 2011 väliseltä ajalta. Lisäksi kuultiin asianomaisten maiden viranomaisia.
(11)
Yksikään venäläinen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut tutkimuksessa yhteistyössä. Turkkilaisista vientiä harjoittavista tuottajista ilmoittautui kolme yritystä, joten komissio päätti, että otanta ei ollut tarpeen Turkin osalta. Kyseiset kolme yhteistyössä toiminutta turkkilaista yritystä edustavat suurinta osaa Turkista unioniin tapahtuneesta viennistä tutkimusajanjakson aikana.
d) Kyselylomakkeeseen annetut vastaukset ja tietojen tarkistaminen
(12)
Tarkastelua varten komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille kolmelle yhteistyössä toimineelle turkkilaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle, otokseen valituille unionin tuottajille sekä yhteistyössä toimineille etuyhteydettömille tuojille ja käyttäjille.
(13)
Kyselyyn saatiin vastaukset kaikilta kolmelta yhteistyössä toimineelta turkkilaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta, kaikilta otokseen valituilta unionin tuottajilta, kahdelta etuyhteydettömältä unionin tuojalta ja neljältä käyttäjältä.
(14)
Komissio hankki ja tarkisti kaikki polkumyynnin, siitä aiheutuvan vahingon ja unionin edun alustavan määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
Vientiä harjoittavat tuottajat Turkissa
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Turkki;
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Turkki;
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Turkki.
Unionin tuottajat
-
ERNE Fittings, Schlinz, Itävalta;
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Italia.
3. Tutkimusajanjakso
(15)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2010 ja 30 päivän syyskuuta 2011 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi ajanjakson vuodesta 2008 tutkimusajanjakson päättymiseen, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
4. Muita kolmansia maita koskevat voimassa olevat toimenpiteet
(16)
Polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä on voimassa Malesiasta, Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta ja Thaimaasta peräisin olevien tiettyjen raudasta tai teräksestä valmistettujen putkien liitos- ja muiden osien tuonnissa sekä toimenpiteiden kiertämisen seurauksena myös Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien, Indonesiasta, Sri Lankasta, Filippiineiltä ja Taiwanista lähetettyjen tiettyjen raudasta tai teräksestä valmistettujen putkien liitos- ja muiden osien tuonnissa (tietyin poikkeuksin) (3). Edellisessä virkkeessä mainituista maista käytetään jäljempänä nimitystä ’maat, joihin sovelletaan polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä’.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(17)
Tarkasteltavana ovat raudasta tai teräksestä (ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä) valmistetut putkien liitos- ja muut osat (muut kuin valetut osat, laipat ja kierteitetyt osat), joiden suurin ulkoläpimitta on enintään 609,6 mm ja joita käytetään tyssähitsauksessa tai muihin tarkoituksiin ja jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 ja ex 7307 99 80, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’.
(18)
Tuotantoprosessissa käytetään saumattomia tai hitsattuja teräsputkia kulmakappaleiden, supistusliittimien ja T-kappaleiden valmistukseen, kun taas kärkikappaleiden raaka-aineena käytetään tavallisesti teräslevyä. Kulmakappaleet ja supistusliittimet valmistetaan leikkaamalla ja muotoilemalla sekä taivuttamalla tai ohentamalla. T-kappaleiden valmistukseen käytetään hydraulipainetta, kärkikappaleet taas muotoillaan teräslevystä. Tämän jälkeen osat tavallisesti viisteytetään ja sinkopuhdistetaan ennen pakkaamista. Tietyissä tapauksissa tuotteet myös galvanoidaan. Kaikilla tuotelajeilla on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja samat peruskäyttötarkoitukset.
(19)
Putkien liitososia käytetään petrokemian teollisuudessa, rakennusteollisuudessa, energiantuotannossa, laivanrakennuksessa ja teollisuuslaitoksissa. Kaikissa näissä niitä käytetään putkien liittämiseen toisiinsa.
2. Samankaltainen tuote
(20)
Tarkasteltavana olevalla tuotteella sekä tietyillä asianomaisten maiden kotimarkkinoilla myydyillä raudasta tai teräksestä valmistetuilla putkien liitososilla ja tietyillä unionin tuotannonalan unionin alueella myymillä raudasta tai teräksestä valmistetuilla putkien liitososilla havaittiin olevan samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja samat peruskäyttötarkoitukset. Tämän vuoksi niitä pidetään alustavasti perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
C. POLKUMYYNTI
1. Venäjä
(21)
Kuten edellä 11 kappaleessa todetaan, yksikään venäläinen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut tutkimuksessa yhteistyössä. Tästä syystä Venäjää koskevat polkumyyntilaskelmat tehtiin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella, kuten jäljempänä selostetaan.
1.1 Normaaliarvo
(22)
Koska yksikään venäläinen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä, Venäjään sovellettava normaaliarvo laskettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella.
(23)
On muistettava, että valituksessa esitettiin alustavaa näyttöä polkumyynnistä tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa Venäjältä. Tarkempien tietojen puutteessa näytön pohjana käytetty laskelma perustui Venäjän osalta laskennalliseen normaaliarvoon. Tarkemman normaaliarvon määrittämiseksi komissio päätti kuitenkin alustavasti määrittää Venäjään sovellettavan normaaliarvon niiden tietojen perusteella, jotka saatiin tutkimuksen aikana sellaisilta turkkilaisilta vientiä harjoittavilta tuottajilta, jotka käyttävät venäläistä saumatonta teräsputkea tuotantopanoksena tarkasteltavana olevan tuotteen valmistuksessa. Raaka-ainekustannukset muodostavat todellakin selvästi suurimman osan tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotantokustannuksista, mistä syystä kyseinen menetelmä katsottiin hyväksyttävimmäksi tavaksi määrittää Venäjään sovellettava normaaliarvo käytettävissä olevien tietojen perusteella.
(24)
Näin ollen Venäjään sovellettava normaaliarvo laskettiin määrittämällä normaaliarvon painotettu keskiarvo niiden turkkilaisten yhteistyötä tekevien vientiä harjoittavien tuottajien osalta, jotka ostavat osan raaka-aineestaan Venäjältä.
(25)
On tärkeä ottaa huomioon, että saatu normaaliarvo määritettiin sille tuotelajille (kulmakappaleet), jonka tuontimäärät ovat suurimmat, eikä kaikille tarkasteltavana olevan tuotteen lajeille, jotta normaaliarvoa voitiin vertailla edustavasti vientihinnan kanssa (katso jäljempänä olevat johdanto-osan kappaleet).
1.2 Vientihinta
(26)
Koska yksityiskohtaisempia hintatietoja ei ollut saatavana, Venäjältä peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen vientihinta määritettiin tuontia koskevien Eurostatin tietojen perusteella. Tiettyihin CN-koodeihin luokitellaan hyvin laaja tuotevalikoima, joten vientihinta määritettiin käyttämällä Eurostatin tietoja vain siitä tuotelajista (kulmakappaleet), jonka tuontimäärät ovat suurimmat ja jonka katsottiin edustavan tarkasteltavana olevaa tuotetta kokonaisuudessaan. Näin ollen vientihinta määritettiin CN-koodin 7307 93 11 perusteella.
(27)
Edellä mainittuja Eurostatin tuontilukuja oli oikaistava, koska tietyt Venäjältä Bulgariaan, Viroon ja Liettuaan suuntautuneet tuontitapahtumat oli ilmoitettu virheellisesti, todennäköisimmin tuotteiden virheellisen luokittelun vuoksi. Nämä tapahtumat tunnistettiin tuontitilastoista, jotka ovat perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdan mukaisesti saatavilla tietokannassa, ja poistettiin vientihintaa koskevasta laskelmasta, jotta polkumyyntilaskelmassa ei käytettäisi vääristynyttä vientihintaa.
1.3 Vertailu
(28)
Polkumyyntimarginaali määritettiin vertaamalla Eurostatin tietoihin perustuvaa noudettuna lähettäjältä -vientihintaa edellä esitettyyn, Venäjään sovellettavaan normaaliarvoon.
(29)
Noudettuna lähettäjältä -vientihinnan määrittämiseksi Eurostatin tietoihin perustuvaa (ja vääristymien poistamiseksi edellä kuvatulla tavalla oikaistua) CIF-vientihintaa tarkistettiin ottamalla huomioon kuljetuskustannukset. Kuljetuskustannusten osalta käytettiin valituksessa esitettyä laskelmaa, koska sen katsottiin olevan kohtuullinen arvio.
1.4 Polkumyyntimarginaali
(30)
Koko maata koskeva polkumyyntimarginaali ilmaistiin prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana.
(31)
Edellä esitetyn perusteella koko maata koskeva väliaikainen polkumyyntimarginaali on prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana ilmaistuna seuraava:
Yritys
Väliaikainen polkumyyntimarginaali
Kaikki yritykset
23,8 %
2. Turkki
2.1 Normaaliarvo
(32)
Komissio selvitti ensin perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti kunkin kolmen yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko niiden samankaltaisen tuotteen kokonaismyynti kotimarkkinoilla edustavaa, eli oliko kyseisen myynnin kokonaismäärä vähintään viisi prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuneen vientimyynnin kokonaismäärästä. Tutkimuksessa kävi ilmi, että samankaltaisen tuotteen myynti kotimarkkinoilla oli edustavaa kaikkien yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta.
(33)
Tämän jälkeen komissio yksilöi niiden yritysten, joiden kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa, sellaiset kotimarkkinoillaan myymät tuotelajit, jotka olivat samanlaisia kuin unioniin vietäväksi myydyt lajit tai niitä läheisesti muistuttavia.
(34)
Seuraavaksi määritettiin samankaltaisen tuotteen kunkin sellaisen tuotelajin osalta, jota vientiä harjoittavat tuottajat myivät kotimarkkinoillaan ja jonka oli todettu olevan verrattavissa tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin vietäväksi myytyyn lajiin, oliko kotimarkkinamyynti perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti riittävän edustavaa. Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos sen myyntimäärä kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjakson aikana oli noin viisi prosenttia vastaavan tuotelajin unioniin suuntautuneen vientimyynnin kokonaismäärästä. Tutkimuksessa todettiin, että kunkin kolmen yrityksen tapauksessa useimpien tuotelajien kotimarkkinamyynti oli edustavaa.
(35)
Tämän jälkeen komissio tutki, voitiinko tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin tuotelajin, jonka kotimarkkinamyynti oli edustavaa, kotimarkkinamyyntiä pitää perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneena. Tätä varten määritettiin kunkin tuotelajin osalta kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tapahtuneen kannattavan myynnin osuus tutkimusajanjaksolla.
(36)
Kun vähintään määritettyjä tuotantokustannuksia vastaavilla nettomyyntihinnoilla tapahtuneen myynnin osuus oli yli 80 prosenttia tietyn tuotelajin kokonaismyynnistä ja kun painotettu keskimääräinen myyntihinta oli vähintään yksikkökustannusten tasoinen, tuotelajikohtaisen normaaliarvon perustana käytettiin kyseisen tuotelajin kaikkien kotimarkkinamyyntihintojen painotettua keskiarvoa.
(37)
Kun tuotelajin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai kun kyseisen tuotelajin painotettu keskihinta oli yksikkökohtaisia tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä kyseisen tuotelajin yksinomaan kannattavan kotimarkkinamyynnin painotettu keskihinta.
(38)
Tutkimuksessa todettiin, että tiettyjen verrattavissa olevien tuotelajien kotimarkkinamyynnin kokonaismyyntimäärästä yli 80 prosenttia oli kannattavaa, ja sen vuoksi näiden tuotelajien osalta käytettiin kotimarkkinoiden kokonaismyyntiä keskihinnan laskemiseksi normaaliarvoa varten. Muiden sellaisten tuotelajien osalta, joiden myynnin katsottiin myös tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä, käytettiin yksinomaan kannattavaa myyntiä.
(39)
Jos kaikkia tuotelajeja myytiin tappiolla, niiden myynnin ei katsottu tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä. Normaaliarvo oli muodostettava laskennallisesti tuotelajeille, joita ei myyty tavanomaisessa kaupankäynnissä, sekä tuotelajeille, joita ei myyty edustavassa määrin kotimarkkinoilla. Kaikki kolme tutkimuksen kohteena ollutta yritystä myi tällaisia tuotelajeja unioniin vietäväksi, joskin vähäisiä määriä.
(40)
Normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti lisäämällä yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien keskimääräisiin tuotantokustannuksiin tutkimusajanjaksona niiden samankaltaisen tuotteen myyntiin kotimarkkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä liittyvät myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä niiden saama painotettu keskimääräinen voitto. Sellaisten tuotelajien osalta, joita ei myyty edustavassa määrin kotimarkkinoilla, normaaliarvon muodostamiseen käytettiin tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen myynnin painotettua keskimääräistä voittoa ja siihen liittyviä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia.
2.2 Vientihinta
(41)
Kaikissa tapauksissa tarkasteltavana olevaa tuotetta oli viety unioniin riippumattomille asiakkaille, minkä vuoksi vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella.
(42)
Yksi kolmesta yhteistyössä toimineesta turkkilaisesta yrityksestä oli harjoittanut vain vähän unioniin suuntautuvaa vientimyyntiä tutkimusajanjakson aikana. Kyseinen yritys väitti, että se tahtoisi viedä enemmän tuotteitaan unionin alueelle, mutta ei pysty tarjoamaan tuojille riittävän alhaisia hintoja, ja pyysi, että tämä tieto otettaisiin tarkastelussa huomioon.
(43)
Kyseistä yritystä koskeva polkumyyntilaskelma oli kuitenkin tehtävä yrityksen vähäisen myynnin perusteella. Vaikka kyseisen yrityksen unioniin suuntautuva myynti olikin vähäistä, sitä ei voi silti jättää huomiotta, ja sitä voidaan käyttää ainoana perusteena kyseistä yritystä koskevan yksilöllisen polkumyyntimarginaalin laskemisessa. Sitä, että yritys ei pysty myymään tuotteitaan enempää väitettyjen korkeiden hintojen vuoksi, ei voida yleensäkään pitää kyseistä yritystä koskevaan polkumyyntilaskelmaan vaikuttavana tekijänä.
2.3 Vertailu
(44)
Normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Asianmukaisia oikaisuja tehtiin kaikissa tapauksissa, joissa niitä pidettiin kohtuullisina ja paikkansa pitävinä ja joissa niistä esitettiin todennettu näyttö. Oikaisuja tehtiin erityisesti rahti- ja vakuutusmaksujen, mukaan lukien rahtikustannukset viejämaassa, sekä alennusten, palkkioiden, luottokustannusten ja pankkikulujen osalta.
2.4 Polkumyyntimarginaalit
(45)
Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistiin prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana.
a) Tutkimuksen kohteena olleiden yritysten polkumyyntimarginaali
(46)
Yhdelle kolmesta yhteistyössä toimineesta vientiä harjoittavasta tuottajasta määritettiin yksilöllinen polkumyyntimarginaali perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertailemalla normaaliarvon painotettua keskiarvoa ja tarkasteltavana olevan tuotteen hintojen painotettua keskiarvoa yrityksen unioniin suuntautuvassa viennissä.
(47)
Kahden muun yhteistyössä toimineen turkkilaisen tuottajan osalta polkumyyntilaskelmista kävi kuitenkin ilmi, että kyseiset yritykset harjoittivat kohdennettua polkumyyntiä tiettyinä ajanjaksoina sekä tiettyjen asiakkaiden ja alueiden osalta. Kyseisten yritysten vientihinnat noudattivat selkeää kaavaa, jossa eri ostajien, alueiden ja ajanjaksojen välillä oli merkittäviä hintaeroja. Lisäksi normaaliarvon painotetun keskiarvon ja vientihintojen painotetun keskiarvon väliseen vertailuun perustuva polkumyyntilaskelma ei kuvastanut kyseisten kahden tuottajan harjoittaman polkumyynnin tosiasiallista laajuutta.
(48)
Tästä syystä painotettuun keskiarvoon perustuvaa normaaliarvoa verrattiin kyseisten yritysten tapauksessa perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti kaikkien unioniin suuntautuneiden yksittäisten vientitapahtumien hintoihin, jotta kyseisten yritysten harjoittaman polkumyynnin kokonaismäärä kävisi ilmi laskelmasta.
b) Yhteistyöhön osallistumattomien yritysten polkumyyntimarginaali
(49)
Kaikille turkkilaisille yhteistyöhön osallistumattomille yrityksille määritettiin jäännöspolkumyyntimarginaali. Koska yhteistyöhön osallistumisen aste oli suhteellisen alhainen (kolmen yhteistyössä toimineen turkkilaisen yrityksen vientimäärien osuus oli alle 80 prosenttia Turkista unioniin tapahtuneesta kokonaisviennistä tutkimusajanjakson aikana), jäännöspolkumyyntimarginaalin määrittämiseen käytettiin hyväksyttävää menetelmää, jonka pohjalta saatu marginaali on korkeampi kuin yhdellekään kolmesta yhteistyössä toimineesta yrityksestä määritetty yksilöllinen marginaali. Jäännösmarginaali määritettiin sen turkkilaisen yhteistyössä toimineen tuottajan, jonka polkumyyntimarginaali oli kolmesta yhteistyössä toimineesta yrityksestä korkein, myynniltään edustavien tuotelajien myynnin perusteella.
(50)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ovat prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana ilmaistuna seuraavat:
Yritys
Väliaikainen polkumyyntimarginaali
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Kaikki muut yritykset
16,7 %
D. VAHINKO
1. Unionin tuotanto ja unionin tuotannonala
(51)
Tutkimusajanjaksolla samankaltaista tuotetta valmisti 22 tuottajaa unionissa. Kaikkien 22 tuottajan katsotaan muodostavan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti unionin tuotannonalan, ja sen vuoksi niistä käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.
(52)
Kuten edellä 7 kappaleessa todetaan, kolmen otokseen valitun unionin tuottajan osuus samankaltaisen tuotteen kokonaismyynnistä unionissa on noin 50 prosenttia.
2. Unionin kulutus
(53)
Unionin kulutuksen määrittämisen perustana käytettiin unionin tuotannonalan unionin markkinoilla myymää määrää, joka laskettiin otokseen valittujen yritysten osalta kyselylomakevastauksista saatujen tietojen ja muiden unionin tuottajien osalta valituksessa esitettyjen arvioiden perusteella, sekä Eurostatin tuontimääriä koskevia tietoja.
(54)
Unionin kulutus laski huomattavasti, 40 prosenttia, vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Se laski 44 prosenttia vuonna 2009, pysyi samalla tasolla vuonna 2010 ja kasvoi sitten hieman, 4 prosenttiyksikköä, tutkimusajanjaksolla.
Taulukko 1
Unionin kulutus
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Yksikköä (tonnia)
98 197
55 172
54 878
58 706
Indeksi (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Tuonti asianomaisista maista
3.1 Tarkasteltavana olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi
(55)
Komissio tutki, olisiko Venäjältä ja Turkista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia arvioitava kumulatiivisesti perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(56)
Tutkimus osoitti kummankin asianomaisen maan osalta, että polkumyyntimarginaalit ylittivät perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa määritellyn vähimmäistason ja että näistä kahdesta maasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä ei ollut vähäistä perusasetuksen 5 artiklan 7 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
(57)
Venäjältä ja Turkista tulevan tuonnin ja samankaltaisen tuotteen välisistä kilpailuolosuhteista tutkimuksessa todettiin, että asianomaisten maiden tuottajat käyttävät samoja myyntikanavia ja myyvät tuotteitaan samanlaisille asiakasryhmille. Lisäksi tutkimuksessa todettiin, että molemmista asianomaisista maista tuleva tuonti oli tarkastelujaksolla markkinaosuuksien osalta noususuuntaista.
(58)
Kaksi yhteistyössä toiminutta turkkilaista viejää väitti, että Venäjältä ja Turkista tulevaa tuontia ei ole asianmukaista tarkastella kumulatiivisesti, koska kyseisistä maista tulevat tuontimäärät ja hinnat ovat kehittyneet eri tavalla.
(59)
Tutkimuksen mukaan Turkista tuleva tuonti on pysynyt määrältään suhteellisen vakaana, kun taas Venäjältä tulevat tuontimäärät ovat kasvussa. Kummastakin maasta tulevan tuonnin markkinaosuus on kuitenkin kasvanut, kun otetaan huomioon kysynnän supistuminen tarkastelujakson aikana. Samalla kyseisistä maista tulevan tuonnin hinnoittelussa ei ole havaittavissa olennaisia eroja ainakaan vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana (Venäjältä tulevan tuonnin korkea keskihinta vuonna 2008 johtuu todennäköisesti virheellisestä raportoinnista); venäläisten tuotteiden keskihinnat ovat olleet hieman matalampia mutta hyvin lähellä turkkilaisten tuotteiden keskihintoja.
(60)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan alustavasti, että kaikki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyivät ja että Venäjältä ja Turkista peräisin olevaa tuontia olisi tarkasteltava kumulatiivisesti.
3.2 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä
(61)
Tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä asianomaisista maista unionin markkinoille kasvoi tarkastelujakson aikana 46 prosenttia. Tarkemmin sanottuna tuonnin määrä laski 31 prosenttia vuonna 2009, juuri ennen 89 prosenttiyksikön valtavaa kasvua vuonna 2010, jota seurasi lievä, noin 12 prosenttiyksikön lasku tutkimusajanjaksolla. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä oli tutkimusajanjaksolla 2 935 tonnia.
Taulukko 2
Polkumyynnillä tapahtunut tuonti asianomaisista maista
2008
2009
2010
Tutkimus-ajanjakso
Yksikköä (tonnia)
2 009
1 392
3 174
2 935
Indeksi (2008 = 100)
100
69
158
146
Markkinaosuus
2 %
3 %
6 %
5 %
Lähde: Eurostat.
3.3 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus
(62)
Asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus kasvoi tarkastelujakson aikana yli kaksinkertaiseksi, kahdesta viiteen prosenttiin.
3.4 Hinnat
a) Hintojen kehitys
(63)
Seuraavassa taulukossa esitetään Eurostatin tietojen perusteella asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskihinta unionin rajalla tullaamattomana. Tarkastelujakson aikana asianomaisista maista tapahtuneen tuonnin keskihinta pysyi yleisesti ottaen samana, 1 961 euroa tonnilta, lukuun ottamatta vuotta 2010, jolloin keskihinta laski noin 150 euroa.
Taulukko 3
Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskihinnat
2008
2009
2010
Tutkimus-ajanjakso
Keskimääräiset myyntihinnat tonnilta
1 961
1 936
1 788
1 961
Indeksi (2008 = 100)
100
99
91
100
Lähde: Eurostat.
b) Alihinnoittelu
(64)
Yhteistyössä toimineiden turkkilaisten vientiä harjoittavien tuottajien ja otokseen valittujen unionin tuottajien myyntihintoja unionissa vertailtiin keskenään tuotelajikohtaisesti. Koska venäläiset viejät eivät toimineet tutkimuksessa yhteistyössä, alihinnoittelulaskelman perustana käytettiin Eurostatin ilmoittamia keskimääräisiä CIF-hintoja ja unionin tuottajien keskimääräisiä myyntihintoja unionissa. Oikaisuja tehtiin tarvittaessa kummankin asianomaisen maan osalta kaupan portaan ja tuonnin jälkeisten kustannusten, mukaan lukien Venäjää koskevan tullin, huomioon ottamiseksi.
(65)
Vertailu osoitti, että asianomaisista maista polkumyynnillä tuodun tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat unionissa alittivat unionin tuotannonalan hinnat tutkimusajanjakson aikana jopa 30 prosentilla.
4. Unionin tuotannonalan tilanne
(66)
Polkumyyntituonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan koskevan tarkastelun yhteydessä arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki asianmukaiset taloudelliset tekijät ja seikat, jotka vaikuttavat unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla.
(67)
Kuten edellä on esitetty, komissio käytti otantamenettelyä unionin tuottajien osalta. Vahinkoindikaattorit määritettiin vahingon tarkastelua varten kahdella tasolla:
-
Makrotaloudelliset tekijät (tuotanto, kapasiteetti, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, hinnat ja polkumyyntimarginaalien suuruus sekä aiemman polkumyynnin vaikutuksista toipuminen) arvioitiin koko unionin tuotannon tasolla yhteistyössä toimineilta tuottajilta kerättyjen tietojen sekä muiden unionin tuottajien osalta valituksessa esitettyihin tietoihin pohjautuvan arvion perusteella.
-
Mikrotaloudelliset tekijät (varastot, palkat, kannattavuus, investointien tuotto, kassavirta, pääoman saanti ja investoinnit) tutkittiin otokseen valittujen unionin tuottajien osalta kyseisiltä tuottajilta saatujen tietojen perusteella.
4.1 Makrotaloudelliset tekijät
a) Tuotanto
(68)
Unionin tuotanto laski 44 prosenttia vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tarkemmin sanottuna tuotanto laski 47 prosenttia vuonna 2009 ja vielä 2 prosenttiyksikköä vuonna 2010, minkä jälkeen se kasvoi tutkimusajanjaksolla lievästi 5 prosenttiyksikköä 53 653 tonniin.
Taulukko 4
Tuotanto
2008
2009
2010
Tutkimus-ajanjakso
Yksikköä (tonnia)
95 079
49 917
48 017
53 653
Indeksi (2008 = 100)
100
53
51
56
Lähde: kyselylomakevastaukset ja valitus.
b) Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(69)
Unionin tuottajien tuotantokapasiteetti pysyi vakaana 179 912 tonnissa koko tarkastelujakson ajan.
Taulukko 5
Tuotantokapasiteetti ja käyttöaste
2008
2009
2010
Tutkimus-ajanjakso
Yksikköä (tonnia)
179 912
179 912
179 912
179 912
Indeksi (2008 = 100)
100
100
100
100
Käyttöaste
53 %
28 %
27 %
30 %
Indeksi (2008 = 100)
100
53
51
56
Lähde: kyselylomakevastaukset ja valitus.
(70)
Kapasiteetin käyttöaste oli 53 prosenttia vuonna 2008, ja se laski 28 prosenttiin vuonna 2009, 27 prosenttiin vuonna 2010 ja nousi hieman, 30 prosenttiin, tutkimusajanjaksolla. Käyttöasteen kehitys vastaa selvästi tuotannon kehityssuuntausta, sillä tuotantokapasiteetti pysyi samana.
c) Myyntimäärä
(71)
Unionin tuottajien myynnin määrä unionin markkinoiden etuyhteydettömille asiakkaille laski 38 prosenttia tarkastelujaksolla. Myyntimäärä laski 45 prosenttia vuonna 2009, pysyi samalla tasolla vuonna 2010 ja kasvoi hieman, 7 prosenttiyksikköä, tutkimusajanjaksolla. Tutkimusajanjakson aikana unionin myyntimäärä oli 42 379 tonnia.
Taulukko 6
Unionin myynti
2008
2009
2010
Tutkimus-ajanjakso
Yksikköä (tonnia)
68 870
37 649
37 890
42 379
Indeksi (2008 = 100)
100
55
55
62
Lähde: kyselylomakevastaukset ja valitus.
d) Markkinaosuus
(72)
Unionin tuottajien markkinaosuus säilyi tarkastelujaksolla suhteellisen vakaana ja jopa kasvoi 72 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Markkinaosuuden kasvu kuvastaa sitä, että unionin tuottajien myyntimäärät laskivat hieman vähemmän kuin kulutus kyseisellä ajanjaksolla.
Taulukko 7
Unionin tuottajien markkinaosuus
2008
2009
2010
Tutkimus-ajanjakso
Markkinaosuus
70 %
68 %
69 %
72 %
Indeksi (2008 = 100)
100
97
98
103
Lähde: kyselylomakevastaukset, valitus ja Eurostat.
e) Kasvu
(73)
Koska kulutus laski 40 prosenttia vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välillä, voidaan päätellä, että unionin tuottajat eivät hyötyneet markkinoiden kasvusta lainkaan.
f) Työllisyys
(74)
Unionin tuottajien työllisyystaso laski 18 prosenttia vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Työntekijöiden määrä, joka oli 982 vuonna 2008 ja 824 vuonna 2009, väheni merkittävästi (16 prosenttia), pysyi lähellä tätä tasoa vuonna 2010 ja väheni tutkimusajanjaksolla edelleen 801 työntekijään.
Taulukko 8
Työllisyys
2008
2009
2010
Tutkimus-ajanjakso
Yksikköä (henkilöä)
982
824
833
801
Indeksi (2008 = 100)
100
84
85
82
Lähde: kyselylomakevastaukset ja valitus.
g) Tuottavuus
(75)
Unionin tuottajien työvoiman tuottavuus, ilmaistuna tuotantomääränä (tonnia) työntekijää kohti vuodessa, laski tarkastelujaksolla 31 prosenttia. Tämä kuvastaa sitä, että tuotanto laski nopeammin kuin työllisyystaso.
Taulukko 9
Tuottavuus
2008
2009
2010
Tutkimus-ajanjakso
Yksikköä (tonnia/työntekijä)
194
121
115
134
Indeksi (2008 = 100)
100
63
60
69
Lähde: kyselylomakevastaukset ja valitus.
h) Myyntihinnat
(76)
Unionin tuottajien keskimääräiset vuotuiset myyntihinnat etuyhteydettömille asiakkaille unionin markkinoilla laskivat tarkastelujaksolla yli 10 prosenttia. Tarkemmin sanottuna keskihinnat nousivat aluksi noin 12 prosenttia vuonna 2009 mutta laskivat sitten jyrkästi 23 prosenttiyksikköä vuonna 2010 ja pysyivät tällä tasolla tutkimusajanjakson aikana. Tutkimusajanjaksolla unionin tuottajien keskihinta oli 3 096 euroa tonnilta.
Taulukko 10
Unionin tuottajien keskihinnat
2008
2009
2010
Tutkimus-ajanjakso
Yksikköä (euroa/tonni)
3 489
3 911
3 116
3 096
Indeksi (2008 = 100)
100
112
89
89
Lähde: kyselylomakevastaukset ja valitus.
(77)
Kuten edellä todetaan, Venäjältä ja Turkista polkumyynnillä tapahtunut tuonti alitti unionin tuotannonalan myyntihinnat.
i) Polkumyyntimarginaalin suuruus ja toipuminen aiemmasta polkumyynnistä
(78)
Kun otetaan huomioon Venäjältä ja Turkista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat, tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien vaikutusta unionin tuotannonalaan ei voida pitää vähäpätöisenä. On tärkeä muistaa, että kuten edellä kappaleessa 16 todetaan, voimassa olevia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä sovelletaan kahdeksaan maahan. Tämän tutkimuksen tarkastelujaksolla unionin tuotannonala menetti myyntiään ja kärsi tappioita, joten mitään varsinaista toipumista aiemmasta polkumyynnistä ei ole todettavissa, ja siksi unionin tuotannon katsotaan olevan edelleen altis unionin markkinoille polkumyynnillä tulevan tuonnin vahingollisille vaikutuksille.
4.2 Mikrotaloudelliset tekijät
a) Varastot
(79)
Otokseen valittujen unionin tuottajien loppuvarastot pienenivät 18 prosenttia vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tarkemmin sanottuna varastot kasvoivat hieman, 2 prosenttia, vuonna 2009 ja pienenivät myöhemmin 13 prosenttiyksikköä vuonna 2010 ja edelleen 7 prosenttiyksikköä tutkimusajanjaksolla. Otokseen valittujen unionin tuottajien loppuvarastot olivat tutkimusajanjaksolla 5 338 tonnia.
Taulukko 11
Loppuvarastot
Otos
2008
2009
2010
Tutkimus-ajanjakso
Yksikköä (tonnia)
6 526
6 661
5 822
5 338
Indeksi (2008 = 100)
100
102
89
82
Lähde: kyselylomakevastaukset.
b) Palkat
(80)
Vuotuiset työvoimakustannukset laskivat 10 prosenttia vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tarkemmin sanottuna työvoimakustannukset laskivat merkittävästi, lähes 20 prosenttia, vuonna 2009 (mikä vastaa työntekijöiden määrän vähennyksiä) ja kasvoivat myöhemmin 4 prosenttiyksikköä vuonna 2010 ja edelleen 5 prosenttiyksikköä tutkimusajanjaksolla.
Taulukko 12
Vuotuiset työvoimakustannukset
Otos
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Yksikköä (euroa)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Indeksi (2008 = 100)
100
81
85
90
Lähde: kyselylomakevastaukset.
c) Kannattavuus ja investointien tuotto
(81)
Tarkastelujakson aikana otokseen valittujen tuottajien unionin markkinoiden etuyhteydettömille asiakkaille tapahtuneen samankaltaisen tuotteen myynnin kannattavuus (ilmaistuna prosentteina nettomyynnistä) laski selkeästi voitollisesta merkittävästi tappiolliseksi. Tarkemmin sanottuna vuodesta 2008 vuoteen 2009 voitot putosivat 9,6 prosentista - 1,2 prosenttiin ja heikkenivät vielä - 7,8 prosenttiin vuonna 2010. Tilanne parani hieman tutkimusajanjaksolla, jolloin tappiot olivat - 7,0 prosenttia.
Taulukko 13
Kannattavuus ja investointien tuotto
Otos
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Unionin myynnin kannattavuus
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Indeksi (2008 = 100)
100
-12
-81
-73
Investointien tuotto
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Indeksi (2008 = 100)
100
-7
-39
-44
Lähde: kyselylomakevastaukset.
(82)
Investointien tuotto (ilmaistuna voittoprosenttina investointien nettokirjanpitoarvosta) noudatti suunnilleen kannattavuuden kehitystä.
d) Kassavirta ja pääoman saanti
(83)
Liiketoiminnan nettokassavirta oli 9,3 miljoonaa euroa positiivinen vuonna 2008. Se kasvoi hieman, 9,8 miljoonaan euroon, vuonna 2009, mutta heikkeni vuonna 2010 vain 1,5 miljoonaan euroon ja oli lopulta tutkimusajanjaksolla negatiivinen, - 4,6 miljoonaa euroa.
(84)
Ei ollut merkkejä siitä, että unionin tuotannonalalla olisi ollut vaikeuksia saada pääomaa, mikä johtuu lähinnä siitä, että osa tuottajista kuuluu isompiin yritysryhmiin.
Taulukko 14
Kassavirta
Otos
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Yksikköä (euroa)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Indeksi (2008 = 100)
100
106
16
-50
Lähde: kyselylomakevastaukset.
e) Investoinnit
(85)
Otokseen valittujen tuottajien vuotuiset investoinnit samankaltaisen tuotteen tuotantoon vähenivät jatkuvasti tarkastelujakson aikana. Suurin pudotus tapahtui vuonna 2009, jolloin investoinnit vähenivät 32 prosenttia, mitä seurasi 25 prosenttiyksikön lasku vuonna 2010 ja edelleen 8 prosenttiyksikön lasku tutkimusajanjaksolla. Kaiken kaikkiaan vuotuiset investoinnit vähenivät 8,3 miljoonasta eurosta vuonna 2008 tutkimusajanjakson 2,9 miljoonaan euroon.
Taulukko 15
Nettoinvestoinnit
Otos
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Yksikköä (euroa)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Indeksi (2008 = 100)
100
68
43
35
Lähde: kyselylomakevastaukset.
5. Vahinkoa koskevat päätelmät
(86)
Makrotaloudellisten tietojen analyysistä käy ilmi, että unionin tuottajien tuotanto ja myynti laskivat merkittävästi tarkastelujaksolla. Samanaikaisesti kysyntä unionin markkinoilla laski, minkä seurauksena unionin tuotannonalan markkinaosuus kasvoi hieman. Tuotantokapasiteetin käyttöaste laski vuoden 2008 jo ennestään alhaisesta 53 prosentista jopa 30 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Myös työllisyys laski 18 prosenttia.
(87)
Samaan aikaan merkitykselliset mikrotaloudelliset indikaattorit osoittavat, että otokseen valittujen unionin tuottajien taloudellinen tilanne heikkeni selvästi. Hinnoissa, kannattavuudessa ja investointien tuotossa on nähtävillä erittäin negatiivinen kehitys vuoden 2008 terveeltä tasolta tutkimusajanjakson huomattaviin tappioihin. Myös kassavirta heikkeni merkittävästi.
(88)
Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
E. SYY-YHTEYS
1. Johdanto
(89)
Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti, oliko polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheuttanut unionin tuotannonalalle vahinkoa siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Muita polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ohella tiedossa olevia tekijöitä, jotka olisivat samaan aikaan voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, tutkittiin sen varmistamiseksi, ettei niiden mahdollisesti aiheuttamaa vahinkoa pidettäisi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamana.
2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(90)
Vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä kasvoi 46 prosenttia samalla kun markkinat supistuivat 40 prosenttia, mikä johti polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuuden kasvuun 2 prosentista 5 prosenttiin.
(91)
Tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyyntituonnin kasvu asianomaisista maista tarkastelujaksolla tapahtui samaan aikaan unionin tuotannonalan kaikkien vahinkoindikaattoreiden paitsi markkinaosuuden laskusuuntauksen kanssa. Unionin tuotannonala menetti 38 prosenttia myynnistään unionissa ja sen myyntihinnat laskivat 11 prosenttia, kun halpa polkumyyntituonti aiheutti hintapainetta unionin markkinoilla.
(92)
Merkittävän alihinnoittelun vuoksi unionin tuotannonala ei pystynyt siirtämään lisääntyneitä tuotantokustannuksia hintoihin, minkä seurauksena kannattavuus laski ja kääntyi negatiiviseksi tutkimusajanjaksolla.
(93)
Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että Venäjältä ja Turkista polkumyynnillä alhaiseen hintaan tapahtunut tuonti aiheuttaa unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa.
3. Muiden tekijöiden vaikutus
3.1 Tuonti muista kolmansista maista
(94)
Tuonti muista kolmansista maista, mukaan lukien maista, joihin sovelletaan polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä, oli merkittävää tarkastelujakson aikana. Muista maista kuin Venäjältä ja Turkista tapahtuneen tuonnin kokonaismarkkinaosuus laski 28 prosentista 23 prosenttiin vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.
(95)
Seuraavassa taulukossa esitetään Eurostatin tietojen perusteella tuontimäärien, hintojen ja markkinaosuuksien kehitys niiden maiden osalta, joihin sovelletaan polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä, sekä muiden kolmansien maiden osalta.
Taulukko 16
Tuonti muista maista
Maa
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Maat, joihin sovelletaan polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä
Määrä (tonnia)
20 614
13 286
9 721
9 784
Markkinaosuus
21 %
24 %
18 %
17 %
Keskimääräinen hinta (euroa)
1 639
1 749
1 468
1 563
Muut kolmannet maat
Määrä (tonnia)
6 705
2 844
4 093
3 608
Markkinaosuus
7 %
5 %
7 %
6 %
Keskimääräinen hinta (euroa)
2 279
2 962
2 319
2 925
Kaikki kolmannet maat yhteensä paitsi Venäjä ja Turkki
Määrä (tonnia)
27 319
16 131
13 814
13 392
Markkinaosuus
28 %
29 %
25 %
23 %
Keskimääräinen hinta (euroa)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Kuten taulukosta käy ilmi, tuonti unionin markkinoille jatkui edelleen niistä kahdeksasta maasta, joihin sovelletaan polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä, vaikka kyseisten maiden markkinaosuus laski 21 prosentista 17 prosenttiin vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Kyseisistä maista tapahtuvan tuonnin keskihinta on yleisesti ottaen alhaisempi kuin asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin keskihinta. Edellä esitetyssä Eurostatin tietoihin perustuvassa taulukossa annetaan tosin keskimääräiset CIF-hinnat ennen tulleja. Vaikka polkumyyntitulli otettaisiinkin huomioon, kyseisen tuonnin hinnat ovat silti edelleen alhaiset ja vastaavat Venäjältä ja Turkista tulevan tuonnin hintoja ja alittavat selvästi unionin tuottajien keskihinnat.
(97)
On kuitenkin todettava, että tarkasteltavana olevan tuotteen eri lajeja on huomattavan paljon, eikä keskihintojen vertailu yleisellä tasolla ole välttämättä tarkoituksenmukainen indikaattori. Samanaikaisesti katsotaan, että nykyisin voimassa olevat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet poistavat kyseisen tuonnin vahingolliset vaikutukset.
(98)
Tästä syystä, ja koska toimenpiteiden kohteena olevista maista tapahtuvan tuonnin markkinaosuus on laskussa, päätellään alustavasti, että kyseisen alhaiseen hintaan tapahtuvan tuonnin mahdolliset kielteiset vaikutukset eivät riitä poistamaan asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja unionin tuotannonalan kärsimän vahingon välistä syy-yhteyttä.
(99)
Muista kolmansista maista tapahtuneen tuonnin markkinaosuus laski hieman tarkastelujaksolla, 7 prosentista vuonna 2008 tutkimusajanjakson 6 prosenttiin. Kyseisen tuonnin keskihinnat ovat yleisesti ottaen korkeampia kuin asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskihinnat mutta jonkin verran matalampia kuin unionin tuottajien keskihinnat.
(100)
Vaikka keskihintojen vertailu yleisellä tasolla ei välttämättä ole tarkoituksenmukainen indikaattori tuotelajien laajan valikoiman vuoksi, kyseisen tuonnin laskusuuntaus huomioon ottaen päätellään alustavasti, että muista kolmansista maista tapahtuvan tuonnin mahdolliset kielteiset vaikutukset eivät myöskään riitä poistamaan asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja unionin tuotannonalan kärsimän vahingon välistä syy-yhteyttä.
3.2 Markkinoiden supistumisen ja talouskriisin vaikutukset
(101)
Vuosien 2008-2009 rahoitus- ja talouskriisi on hyvin todennäköisesti ollut syynä putkien liitososien kulutuksen vähenemiseen. Kulutus putosi yli 40 prosenttia vuosien 2008 ja 2009 välillä ja pysyi yhtä alhaisella tasolla koko tarkastelujakson loppuajan (lukuun ottamatta pientä kasvua tutkimusajanjaksolla). Koska kiinteiden kustannusten osuus unionin tuottajien tuotantokustannuksista on jopa 40 prosenttia, kysynnän, myynnin ja tuotannon vähenemisen seurauksena yksikkökohtaiset tuotantokustannukset kasvoivat merkittävästi korkeammiksi. Tällä on luonnollisesti tärkeä vaikutus unionin tuotannonalan kannattavuuteen.
(102)
Vaikka otetaan huomioon, että tuotannon väheneminen on voinut vaikuttaa unionin tuotannonalan tilanteeseen, varsinkin vuonna 2009 (jolloin väheneminen varsinaisesti tapahtui), on kohtuullista olettaa, että tavallisesti unionin tuotannonala pystyisi korottamaan hintojaan ainakin keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä ja siirtämään näin kustannusten nousua eteenpäin seuraavina vuosina. Unionin hintojen laskun perusteella on kuitenkin selvää, että näin ei tapahtunut, ja katsotaan, että näin ei ole voitu tehdä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin voimakkaan alihinnoittelun vuoksi.
(103)
Edellä mainitut olosuhteet huomioon ottaen päätellään alustavasti, että kysynnän supistumisen aiheuttamat kielteiset vaikutukset eivät riitä poistamaan Venäjältä ja Turkista polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja unionin tuotannonalan kärsimän vahingon välistä syy-yhteyttä.
4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(104)
Päätelmänä todetaan, että Venäjältä ja Turkista polkumyynnillä tapahtuva tuonti on aiheuttanut unionin tuotannonalan kärsimän merkittävän vahingon.
(105)
Myös muita tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, on tarkasteltu. Tältä osin todettiin, että muista kolmansista maista tapahtuva tuonti, mukaan lukien maat, joihin sovelletaan polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä, sekä kysynnän supistumisen vaikutukset ovat osaltaan saattaneet aiheuttaa vahinkoa mutta eivät poista syy-yhteyttä.
(106)
Edellä esitetyn analyysin perusteella, jossa asianmukaisesti erotettiin kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutus unionin tuotannonalan tilanteeseen polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingollisista vaikutuksista, päätellään alustavasti, että asianomaisista maista tuleva polkumyynnillä tapahtuva tuonti on aiheuttanut unionin tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
F. UNIONIN ETU
(107)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti komissio tutki, olisiko vahinkoa aiheuttavaa polkumyyntituontia koskevista alustavista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä todeta, että toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi unionin edun mukaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat, kuten unionin tuotannonalan sekä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojien ja käyttäjien edut.
1. Unionin tuotannonalan etu
(108)
Jos toimenpiteet otetaan käyttöön, on odotettavissa, että hintojen aleneminen ja tappiot lievenevät ja unionin tuotannonalan myyntihinnat alkavat jälleen nousta, minkä seurauksena unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne paranee huomattavasti.
(109)
Jos taas polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä ei toteuteta, yhteisön tuotannonalan tilanne mitä todennäköisimmin heikkenee edelleen. Tällöin unionin tuotannonala mahdollisesti menettää markkinaosuuttaan, koska se ei pysty vastaamaan asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin mukaan määräytyviin markkinahintoihin. Todennäköisiä vaikutuksia olisivat tarpeettomat kustannusleikkaukset ja tuotantolaitosten sulkeminen unionissa, mikä johtaisi merkittäviin työpaikkojen menetyksiin.
(110)
Edellä esitetyt tekijät huomioon ottaen päätellään alustavasti, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto olisi unionin tuotannonalan edun mukaista.
2. Unionin etuyhteydettömien tuojien etu
(111)
Kuten edellä on todettu, vain kaksi etuyhteydetöntä tuojaa toimi täysimääräisesti yhteistyössä tässä tutkimuksessa ja vastasi kyselylomakkeeseen. Vain pieni osa näiden tuojien liikevaihdosta liittyi tarkasteltavana olevan tuotteen jälleenmyyntiin. Näin ollen toimenpiteiden vaikutus olisi todennäköisesti minimaalinen.
3. Käyttäjien etu
(112)
Neljä käyttäjää toimi yhteistyössä tässä menettelyssä ja vastasi kyselylomakkeeseen. Yksikään kyseisistä käyttäjistä ei tuo tarkasteltavana olevaa tuotetta asianomaisista maista, ja kaikki ovat ilmoittaneet, että toimenpiteillä ei olisi vaikutuksia tai vaikutukset olisivat merkityksettömiä.
(113)
Koska yhtään asianomaisista maista tuontia harjoittavaa käyttäjää ei ilmoittautunut ja koska päinvastaista näyttöä ei ole esitetty, voidaan alustavasti päätellä, että toimenpiteiden vaikutus tuotetta käyttävän tuotannonalan kannattavuuteen ja taloudelliseen tilanteeseen olisi jokseenkin rajallinen.
4. Unionin etua koskevat päätelmät
(114)
Voidaan päätellä, että toimenpiteiden käyttöönotto tarkasteltavana olevan tuotteen Venäjältä ja Turkista polkumyynnillä tapahtuvassa tuonnissa antaisi unionin tuotannonalalle mahdollisuuden parantaa tilannettaan lisäämällä myyntimääriään, korottamalla myyntihintojaan ja kasvattamalla voittoaan. Joitain kielteisiä vaikutuksia saattaa ilmetä, kuten kustannusten kasvua tiettyjen tuojien osalta, mutta tällaiset vaikutukset ovat todennäköisesti rajallisia.
(115)
Kaksi turkkilaista yhteistyössä toiminutta viejää väitti, että Turkin kaltaiseen pieneen viejämaahan kohdistuvien toimenpiteiden käyttöönotto jättäisi unionin markkinat käytännössä muutaman tuottajan käsiin ja vaikuttaisi näin kielteisesti kilpailuympäristöön.
(116)
Tässä yhteydessä todetaan, että polkumyyntitullin tarkoituksena ei koskaan ole ehkäistä tai pysäyttää tuontia tutkimuksen kohteena olevista maista. Toimenpiteiden tarkoituksena on varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset kaikille markkinatoimijoille. Samassa yhteydessä todetaan, että unionin markkinoilla toimii yli 20 eurooppalaista valmistajaa, ja tuonti muista kolmansista maista on merkittävää. Näin ollen unionin markkinoiden kilpailuympäristöä koskevat varaukset eivät vaikuta aiheellisilta.
(117)
Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että ei ole olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä Venäjältä ja Turkista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa.
G. VÄLIAIKAISET POLKUMYYNTITOIMENPITEET
(118)
Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön Venäjältä ja Turkista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevat väliaikaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuva tuonti ei pääsisi aiheuttamaan lisävahinkoa unionin tuotannonalalle.
1. Vahingon korjaava taso
(119)
Asianomaisista maista peräisin olevaa tuontia koskevien väliaikaisten toimenpiteiden tason olisi oltava riittävä poistamaan polkumyynti ylittämättä kuitenkaan polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon tasoa. Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsotaan, että toimenpiteillä pitäisi taata unionin tuotannonalalle mahdollisuus kattaa tuotantokustannuksensa ja saada kaiken kaikkiaan sellainen ennen veroja laskettu myyntivoitto, jonka se voisi kohtuudella saada tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin puuttuessa.
(120)
Koska kaikki määritetyt alihinnoittelumarginaalit ovat korkeampia kuin vastaavat polkumyyntimarginaalit ja koska unionin tuotannonala kärsi tappioita tutkimusajanjaksolla, laskennallinen vahingon korjaava taso olisi itsessään aina vieläkin korkeampi. Tämän vuoksi katsottiin, että vahingon tasoa ei ole tarpeen laskea yksityiskohtaisesti.
2. Väliaikaiset toimenpiteet
(121)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti Venäjältä ja Turkista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa olisi otettava käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli alhaisemman tullin säännön mukaisesti niin, että se vastaa polkumyyntimarginaalista ja vahingon korjaavasta tasosta alhaisempaa, eli kaikissa tapauksissa polkumyyntimarginaalin tasoa.
(122)
Yksikään venäläinen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä, joten Venäjälle laskettiin koko maata koskeva polkumyyntimarginaali edellä 21 ja 31 kappaleessa selostetun mukaisesti.
(123)
Turkin osalta yhteistyöhön osallistumisen astetta pidettiin suhteellisen alhaisena, joten jäännöspolkumyyntimarginaalin määrittämiseen käytettiin hyväksyttävää menetelmää, jonka pohjalta saatu marginaali on korkeampi kuin yhdellekään kolmesta yhteistyössä toimineesta yrityksestä määritetty yksilöllinen marginaali, kuten edellä 49 kappaleessa selostetaan.
(124)
Edellä esitetyn perusteella ehdotetut tullit ovat seuraavat:
Maa
Yritys
Väliaikainen polkumyyntitulli
Venäjä
Kaikki yritykset
23,8 %
Turkki
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Kaikki muut yritykset
16,7 %
(125)
Tässä asetuksessa yrityksille vahvistetut yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin nyt tehdyn tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Yksilöllisiä tulleja (toisin kuin koko maata koskevia, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja) voidaan siten soveltaa yksinomaan tuotaessa asianomaisista maista peräisin olevia, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamia tuotteita. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (vaikka kyseessä olisi erikseen mainittuun yritykseen etuyhteydessä oleva yritys), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(126)
Kaikki näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle (4), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa vastaavasti saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(127)
Polkumyyntitullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi kaikkia muita yrityksiä koskevaa tullia olisi sovellettava sekä yhteistyöhön osallistumattomiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että niihin tuottajiin, jotka eivät harjoittaneet vientiä unioniin tutkimusajanjakson aikana.
H. LOPPUSÄÄNNÖKSET
(128)
Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa ne asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi huomattava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat alustavia ja niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen mahdollisista lopullisista toimenpiteistä päätettäessä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli tuotaessa sellaisia Venäjältä ja Turkista peräisin olevia, raudasta tai teräksestä (ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä) valmistettuja putkien liitos- ja muita osia (muut kuin valetut osat, laipat ja kierteitetyt osat), joiden suurin ulkoläpimitta on enintään 609,6 millimetriä ja joita käytetään tyssähitsauksessa tai muihin tarkoituksiin ja jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 ja ex 7307 99 80 (TARIC-koodit 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 ja 7307998098).
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten valmistamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:
Maa
Yritys
Väliaikainen polkumyyntitulli
Taric-lisäkoodi
Venäjä
Kaikki yritykset
23,8 %
-
Turkki
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Kaikki muut yritykset
16,7 %
B999
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen unionissa edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Asianomaiset osapuolet voivat pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus annettiin, sekä esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla komission kuulemiksi yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 20 artiklan soveltamista.
Asianomaiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 1225/2009 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 30 päivänä heinäkuuta 2012.