KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 20. december 2011
om statsstøttesag C 85/01 om ad hoc-foranstaltninger iværksat af Portugal til fordel for RTP
(meddelt under nummer K(2011) 9429)
(Kun den engelske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2012/365/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit (1),
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (2), under henvisning til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
Kommissionen fik gennem tre klager i henholdsvis 1993, 1996 og 1997 fra det private tv-selskab Sociedade Independente de Comunicação, S. A. (SIC) kendskab til, at Portugal havde iværksat en række ad hoc-foranstaltninger og årlige kompensationsordninger til fordel for den offentlige radio- og tv-station, Radiotelevisão Portuguesa, S. A. (RTP).
(2)
Kommissionen underrettede ved brev af 15. november 2001 Portugal om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for en række ad hoc-foranstaltninger til fordel for RTP.
(3)
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (3). Efterfølgende blev det i artikel 1 i Kommissionens beslutning 2005/406/EF af 15. oktober 2003 om ad hoc-foranstaltninger iværksat af Portugal til fordel for RTP (4) afgjort, at visse af disse foranstaltninger, nemlig den statsstøtte, som Portugal har yder til RTP, på et beløb på 68 006 mio. PTE i form af en aftale indgået med socialsikringsmyndighederne i 1993, af kapitaltilførsler i perioden 1994-1997 og af et lån i 1998 er forenelig med fællesmarkedet i henhold til EF-traktatens artikel 86, stk. 2. Desuden blev det i artikel 2 i beslutningen anført, at visse foranstaltninger ikke udgjorde statsstøtte, nemlig fritagelsen for registreringsgebyrer, betalingen for overførslen af nettet til udsendelse af tv-signaler, faciliteter med hensyn til betalingen af den årlige afgift for brug af nettet, protokollen om støtte til filmproduktion, obligationsudstedelsen og omstruktureringsplanen for 1996-2000.
(4)
Den 26. juni 2008 annullerede Retten i Første Instans i sag T-442/03 (5) en del af beslutning 2005/406/EF af to grunde. Den annullerede artikel 2 i denne beslutning, for så vidt som den fastslog, at »fritagelsen fra registreringsgebyrer« ikke udgør statsstøtte. Retten fandt, at det var Kommissionens opgave, i forbindelse med ad hoc-fordelen, der bestod i fritagelsen for registreringsafgifter og honorarer knyttet til RTP's omdannelse til et aktieselskab (i det følgende benævnt »foreløbig fritagelse«), at fastslå, om det var begrundet i den portugisiske retsordens logik, at omdannelse af offentlige virksomheder til aktieselskaber skete ved lov, eller om anvendelsen af en lov i relation til sådanne foranstaltninger udgjorde en undtagelse, der i realiteten havde til formål at tildele de offentlige virksomheder en fordel i forhold til andre virksomheder.
(5)
Hvad angår den permanente fordel, der er et resultat af en tidsmæssigt ubegrænset fritagelse for registreringsgebyrer og andre gebyrer for registrering for enhver indførelse, registrering eller notering for RTP (i det følgende benævnt »permanent fritagelse«), fandt Retten, at selv om det ikke var usandsynligt, at fritagelsen i realiteten ikke var permanent (se præmis 73 og 79 i dommen), ville dette ikke ændre den konklusion, at den generelle karakter af denne fritagelse ikke var blevet påvist af Kommissionen. Retten fandt videre, at selv om omdannelsen af RTP til et aktieselskab muligvis skete, fordi Portugal anså den for nødvendig for, at RTP kunne udføre sin public service-opgave på tilfredsstillende vis, var dette ikke tilstrækkeligt dokumenteret.
(6)
Retten afviste påstandene vedrørende vurderingen i beslutning 2005/406/EF om ikke at kvalificere obligationsudstedelsen fra 1994 og betalingsfaciliteterne for licensafgiften som statsstøtte.
(7)
Med hensyn til statsstøtteforanstaltningernes forenelighed (artikel 1 i beslutning 2005/406/EF) fandt Retten, at Kommissionen ikke kunne påberåbe sig public service-rapporterne og de deri indeholdte oplysninger uden at have en ekstern revision for disse rapporter som krævet af national ret. Kommissionen havde derfor ikke noget grundlag for at konkludere, at statsstøtteforanstaltningerne var forenelige med fællesmarkedet i henhold til artikel 86, stk. 2, i traktaten (nu artikel 106, stk. 2, i TEUF og det »indre marked«) (6). Retten annullerede artikel 1 i beslutning 2005/406/EF.
(8)
Efter dommen afsagt af Retten i Første Instans i sag T-442/03 henledte Kommissionen interesserede parters opmærksomhed på det forhold, at Kommissionens undersøgelse i denne sag var blevet genåbnet og opfordrede tredjeparter til at fremsætte bemærkninger (7).
(9)
Kommissionen modtog bemærkninger fra klageren den 10. marts 2009, som blev fremsendt til Portugal den 8. april 2009. Yderligere bemærkninger blev modtaget den 17. juni 2009 og fremsendt til Portugal den 28. juli 2009. Portugal besvarede begge hold bemærkninger ved brev af 7. og 8. september 2009. Portugal fremsendte yderligere oplysninger til Kommissionen den 23. februar 2010, 4. marts 2010 og 15. april 2010. Kommissionen sendte Portugal en forespørgsel om oplysninger den 10. maj 2010, hvori den især bad om, at der blev gennemført uafhængige eksterne revisioner af rapporterne om public service-forpligtelserne for perioden 1992-1997.
(10)
Portugal besvarede Kommissionens forespørgsel om oplysninger ved brev af 8. juni 2010 og fremsendte de ønskede eksterne revisioner af rapporterne om public service-forpligtelserne ved brev af 12. august 2010. Yderligere oplysninger fra Portugal blev fremsendt ved brev af 29. september 2010. Der blev afholdt et møde med Portugal den 29. marts 2011, og Portugal gav Kommissionen yderligere oplysninger den 17. juni 2011, 25. august 2011 og 26. oktober 2011.
Ved brev registreret den 15. december 2011 accepterede Portugal undtagelsesvist, at denne afgørelse blev vedtaget på engelsk som det autentiske sprog.
(11)
Denne afgørelse vedrører udelukkende de ad hoc-foranstaltninger, der var genstand for beslutningen om at indlede de formelle undersøgelsesprocedurer. Nogle af de foranstaltninger i beslutning 2005/406/EF, der erklæredes ikke at udgøre statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1, i EF-traktaten, er ikke blevet annulleret af Retten i Første Instans i sag T-442/03, og artikel 2 i beslutning 2005/406/EF er derfor blevet endelig. Disse foranstaltninger vedrører betalingen for overførslen af nettet til udsendelse af tv-signaler, faciliteterne med hensyn til betalingen af den årlige afgift for brug af nettet, protokollen om støtte til filmproduktion, obligationsudstedelsen og omstruktureringsplanen for 1996-2000. Kommissionen vil imidlertid som krævet af Retten i Første Instans i sag T-442/03 foretage en ny vurdering med hensyn til den foreløbige og permanente fritagelse for notarialgebyrer, samt gebyrer for registrering og omkostninger i forbindelse med offentliggørelse.
Denne afgørelse fokuserer på den økonomiske forbindelse mellem RTP og Portugal i perioden 1992-1998 med hensyn til aftalen med socialsikringsmyndighederne i 1993, kapitaltilførslerne i perioden 1994-1997 og lånet i 1998. Denne afgørelse kommer ikke ind på spørgsmålene om den retlige vurdering af de årlige kompensationsbetalinger til RTP og deres forenelighed med traktaten, der er blevet behandlet i Kommissionens beslutning af 22. marts 2006 i sag E 14/05 (8). Desuden vedtog Kommissionen den 4. juli 2006 en beslutning vedrørende RTP's finansieringsomstruktureringsaftale, i sag NN 31/06 (9).
(12)
Med henblik på at danne sig et så dækkende »billede« som muligt af de økonomiske forbindelser mellem den portugisiske stat og RTP i den periode, der er omfattet af Kommissionens undersøgelser i denne sag, skal Kommissionen imidlertid ikke blot tage ad hoc-foranstaltningerne i betragtning, men også den økonomiske støtte til RTP gennem årlige kompensationsbetalinger. Denne afgørelse vedrører derfor kun de årlige kompensationsbetalinger, når dette er nødvendigt for Kommissionens vurdering af ad hoc-foranstaltningerne.
II. DETALJERET BESKRIVELSE AF DE PÅGÆLDENDE FORANSTALTNINGER
A. FORANSTALTNINGER TIL FORDEL FOR RTP
A.1. BESKRIVELSE AF RTP SOM MODTAGER AF STATSMIDLERNE
(13)
RTP (på det pågældende tidspunkt Rádio e Televisão Portuguesa, S.A.R.L) blev oprettet som et aktieselskab ved bekendtgørelse af 15. december 1955, efter Portugals beslutning om at oprette et tv-selskab, der ville få tildelt koncessionen til levering af public service-tv (10). Kontrakten for public service-koncessionen blev undertegnet den 16. januar 1956.
(14)
Ved lovdekret nr. 674-D/75 af 2. december 1975 blev RTP nationaliseret. Dette lovdekret omdannede RTP til et aktieselskab under navnet »Radiotelevisão Portuguesa, E.P«, som alle dens forgængers juridiske rettigheder og pligter blev overført til i henhold til lovdekretet.
(15)
Indtil 1980'erne havde RTP en monopolstilling på det nationale tv-marked. Den drev to tv-kanaler, RTP 1 and RTP 2. I 1990'erne begyndte selskabet at få konkurrence fra de private tv-selskaber SIC og TVI, som Portugal havde udstedt driftslicenser til i februar 1992, for at de kunne lancere henholdsvis en tredje og fjerde kanal (11).
(16)
Lov nr. 21/92 af 14. august 1992 omdannede RTP, EP til et aktieselskab under navnet »Radiotelevisão Portuguesa, S. A.« og godkendte dets nye vedtægter.
(17)
RTP udøver sideløbende kommerciel og public service-tv-virksomhed. RTP kan efter loven udøve alle andre former for virksomhed, kommercielle eller industrielle, i tilknytning til tv-aktiviteterne (12).
(18)
RTP udøver sine kommercielle aktiviteter gennem økonomisk deltagelse i andre virksomheder, der juridisk er adskilte fra RTP og besidder en selvstændig struktur og udarbejder selvstændige regnskaber.
A.2. FORANSTALTNINGER (13)
(19)
De årlige kompensationsbetalinger til RTP udgør den vigtigste mekanisme for kompensation til RTP for dets public service-forpligtelser. I tidsrummet mellem 1992 og 1998 modtog RTP 66 495 mio. PTE (ca. 332 mio. EUR) (14) til dækning af omkostningerne i forbindelse med public service-forpligtelserne. Retsgrundlaget for de årlige kompensationsbetalinger er artikel 5 i lov nr. 21/92 (15).
(20)
Tabel 1 viser fordelingen af de årlige kompensationsbetalinger til RTP i perioden 1992-1998, der er omfattet af denne afgørelse.
Tabel 1
Årlige kompensationsbetalinger 1992-1998
(PTE og mio. EUR)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
6 200
7 100
7 145
7 200
14 500
10 350
14 000
26,9 (16) EUR
35,4 EUR
35,6 EUR
35,9 EUR
72,3 EUR
51,6 EUR
69,8 EUR
Kilde: Ministerrådets resolution.
(21)
På det tidspunkt, hvor RTP blev omdannet til et aktieselskab, kan den portugisiske lov om selskabsregistrering beskrives således. Artikel 7, stk. 1, i den portugisiske selskabslov (Código das Sociedades Comerciais), i sin gældende udformning på tidspunktet for omdannelsen af RTP bestemmer, at selskabsvedtægterne (contrato de sociedade) i et handelsselskab skulle formaliseres ved oprettelse for en notar.
I henhold til artikel 18, stk. 5, i selskabsloven skulle selve oprettelsen af et aktieselskab, efter selskabets oprettelse i den korrekte retsform, registreres i selskabsregistret. Registrering var obligatorisk i henhold til artikel 15, stk. 1, og stk. 3, litra a), i lov om selskabsregistret (Código do Registo Comercial) og artikel 166.o i selskabsloven.
I henhold til artikel 70, stk. 1, litra a), i selskabsregisterloven, i sin gældende udformning på daværende tidspunkt, skulle loven om oprettelse af et aktieselskab offentliggøres i Diário da República (se artikel 70, stk. 2 (17)). Offentliggørelsen skal gennemføres ex officio af registerføreren på den interesserede parts regning (se artikel 71, stk. 1, i selskabsregisterloven).
(22)
Ved sin omdannelse til et aktieselskab i 1992 var RTP fritaget for betaling af notarial- og registreringsgebyrer i forbindelse med registreringen af omdannelsen af RTP fra et offentligt selskab til et aktieselskab. Værdien af fritagelserne var 33 mio. PTE (ca. 164 000 EUR). Normalt skal alle juridiske personer i henhold til portugisisk lovgivning betale de afgifter, der pålægges stiftelsen af et selskab og ændring af selskabets vedtægter eller alle andre relevante ændringer af selskabet.
(23)
Artikel 11, stk. 1, i lov nr. 21/92 udgør retsgrundlaget for denne fritagelse for registreringsgebyrer og fastlægger følgende:
»Vedtægterne for RTP SA (…) godkendes hermed og behøver ikke at blive oprettet for notar, ligesom de automatisk registreres fritaget for alle afgifter og gebyrer i den offentliggjorte form i Diário da República (portugisisk statstidende).«
(24)
Bestemmelserne i artikel 11, stk. 1, i lov nr. 21/92 er afledt af anvendelsen af lov nr. 84/88 af 20. juli 1988 om omdannelse af offentlige virksomheder til aktieselskaber. I henhold til artikel 1 i lov nr. 84/88 kan offentlige virksomheder, herunder også nationaliserede, ved lovdekret blive omdannet til aktieselskaber. Det hedder her:
»Offentlige virksomheder … kan ved lovdekret omdannes til aktieselskaber, der ejes af eller overvejende af offentlige enheder i overensstemmelse med forfatningen og med nærværende lov.«
(25)
I henhold til artikel 3, stk. 2, i lov nr. 84/88 om omdannelse af offentlige virksomheder til aktieselskaber skal et sådant lovdekret ligeledes godkende aktieselskabets vedtægter. I medfør af artikel 3, stk. 3, i lov nr. 84/88 træder lovdekretet i stedet for ethvert fornødent registreringsdokument (18).
(26)
I henhold til artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92 er samtlige akter i direkte tilknytning til ændring af juridisk selskabsform fritaget for enhver form for afgift eller gebyr i forbindelse med registrering. Artikel 11, stk. 2, bestemmer:
»Enhver akt om indførelse, registrering og notering for enhver registermyndighed, forvaltning eller ethvert offentligt organ, navnlig aktieselskabsregistret, tinglysningsmyndigheder og motorkontorer, gennemføres ved en anmodning underskrevet af to af selskabets bestyrelsesmedlemmer og fritages for afgifter og gebyrer.«
(27)
Ifølge Portugal var bestemmelsen i artikel 11, stk. 2, afledt af anvendelsen af lovdekret nr. 404/90 (19) og bekræfter, at en bestemmelse, der finder generel anvendelse, kan anvendes på RTP. På grundlag af artikel 1 i denne lov kan selskaber, som inden den 31. december 1993 samarbejdede eller fusionerede, fritages for skat på nødvendig overførsel af anlægsaktiver i forbindelse med fusionen eller samarbejdet. I henhold til artikel 1 i denne lov gælder der ligeledes en fritagelse for gebyrer og andre retsafgifter, som ellers skulle erlægges for sådanne akter.
(28)
Portugal anførte, at RTP ved flere tidligere lejligheder havde betalt notarial- og registreringsgebyrer i forbindelse med visse kapitalforhøjelser og andre aktiviteter efter dets omdannelse til et aktieselskab (20).
(29)
For tidsrummet 1983-1989 havde RTP en gæld til socialsikringsmyndighederne til en værdi af 2 189 mio. PTE i form af manglende indbetaling af forfaldne socialsikringsbidrag. Gælden var opstået som følge af RTP's og socialsikringsmyndighedernes forskellige fortolkninger af bidragspligten for de ansattes overarbejdstimer og for vederlag til udøvende kunstnere.
(30)
Socialsikringsmyndighederne tog udgangspunkt i artikel 2, litra e), i bekendtgørelse nr. 12/83 af 12. februar 1983. For at undgå retssager indgik de to parter et forlig, hvorefter socialsikringsmyndighederne gav afkald på deres krav om morarenter og accepterede en omlægning af gældsafviklingen. Efter indgåelsen af forliget blev bekendtgørelsen aldrig trukket tilbage.
(31)
Den 6. maj 1993 godkendte finansministeriet og socialministeriet i et fælles dekret formelt omlægningen af gælden til 120 månedlige afdrag og eftergivelsen af bøder og skyldige renter på 1 206 mio. PTE (6 mio. EUR).
(32)
Reglerne for betaling af RTP's gæld til socialsikringsmyndighederne under usædvanlige omstændigheder er fastlagt i lovdekret nr. 411/91. I henhold til artikel 2, stk. 1, i dette lovdekret skal godkendelsen være en forudsætning for debitorvirksomhedens overlevelse, og bestemmelserne kan bl.a. bringes i anvendelse, hvis, som anført i artikel 2, litra d) i lovdekretet, debitorvirksomheden »har været besat, medarbejderstyret eller genstand for statslig indgriben«.
(33)
Mellem 1994 og 1997 forhøjede Portugal årligt RTP's kapital. Følgende tabel giver en oversigt over de forskellige kapitalforhøjelser, som beløb sig til 46 800 mio. PTE (233 mio. EUR).
Tabel 2
Kapitalforhøjelser i tidsrummet 1994-1997
(mio. PTE)
År
1994
1995
1996
1997
Kapitalforhøjelse
10 000
12 800
10 000
14 000
Aktiekapital pr. 31. december
22 708
35 508
45 508
59 508
Kilde: RTP's balancer.
(34)
Public service-aftalerne mellem Portugal og RTP indeholder bestemmelser om statens deltagelse i RTP's investeringer, primært i form af kapitalforhøjelser (21).
(35)
Fonden for afvikling af offentlig gæld og RTP indgik i december 1998 en aftale om ansvarlig lånekapital fra fonden for afvikling af offentlig gæld (Fundo de Regularização da Dívida Pública) til RTP. Aftalen fastlægger betingelserne for fondens ydelse af et lån til RTP på 20 000 mio. PTE (99,8 mio. EUR) med henblik på en kapitalforhøjelse.
(36)
Denne fond forvaltes af forvaltningsinstituttet for offentlig långivning (Instituto de Gestão do Crédito Público). Sidstnævnte er ansvarlig for forvaltningen af den portugisiske stats gæld og for gennemførelsen af det centrale långivningsprogram i henhold til loven om regulering af statsgælden (22) og de regler, der fastlægges af den portugisiske regering. Dette institut er under det portugisiske finansministeriums ansvar og tilsyn (23).
(37)
Fra tidspunktet for beløbets frigivelse til RTP påløb en årlig rente svarende til 12-måneders Lisbor-renten, beregnet fra den første dag i hver periode, plus 20 basispoint (24).
(38)
I henhold til aftalen skulle lånet tilbagebetales inden den 31. december 2003 med mulighed for en yderligere forlængelse i et eller to år efter fælles aftale. RTP betalte ikke renter på lånet, da det er fastlagt i aftalen, at skyldige renter vedrørende de første fire afdrag skal kapitaliseres (25).
(39)
Aftalen, der blev indgået i december 1998 mellem fonden for afvikling af offentlig gæld og RTP, var udarbejdet i overensstemmelse med retningslinjerne i et fælles dekret udstedt af medie- og finansministeriet den 17. december 1998.
B. RTP'S ØKONOMISKE SITUATION
(40)
Som det fremgår af følgende tabel, led RTP tab i den periode, som Kommissionen undersøgte. I 1996 forværredes den økonomiske situation så meget, at nettoegenkapitalen blev negativ.
Tabel 3
Økonomiske og finansielle data for RTP i perioden 1993-1998
(mio. PTE)
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Nettooverskud (-tab)
(7 883)
(19 558)
(26 581)
(18 512)
(32 223)
(25 039)
Nettoegenkapital
1 557
8 071
4 269
(4 274)
(20 586)
(50 827)
Aktiver
39 418
42 262
56 078
67 654
62 340
83 843
Finansiel gæld (26)
22 402
26 855
30 258
44 922
44 885
92 775
Kilde: RTP's regnskaber.
C. RTP'S PUBLIC SERVICE-FORPLIGTELSE I PERIODEN 1992-1998
(41)
RTP er forpligtet til at tilvejebringe ydelser i form af public service-tv. De nærmere bestemmelser for definitionen, mandatet og finansieringen af denne public service-forpligtelse er nedfældet i forskellige retsforskrifter.
(42)
Lov nr. 58/90, som regulerer udøvelsen af tv-virksomhed, fastlagde reglerne for private operatører og stadfæstede samtidig statens forpligtelse til at sikre tilvejebringelsen af public service-tv (27). Lov nr. 21/92 om RTP's vedtægter, fastlægger de vigtigste public service-forpligtelser og finansieringen heraf.
(43)
Der redegøres nærmere for disse public service-ydelser og deres finansiering i to aftaler om public service indgået i 1993 og 1996 mellem RTP og den portugisiske stat, (i det følgende benævnt enten den »tidligere public service-aftale« eller den »nye public service-aftale« eller »public service-aftalerne«, når der henvises til begge aftaler) (28).
(44)
Artikel 4 i lov nr. 21/92 fastlægger, at der skal indgås en koncessionsaftale mellem Portugal og RTP, samt de vigtigste public service-forpligtelser, der skal opfyldes inden for rammerne af denne aftale. Artikel 4, stk. 2, i denne lov fastlægger de generelle principper for RTP's udøvelse af koncessionsaktiviteterne (29), mens artikel 4, stk. 3, opstiller public service-forpligtelserne (30).
(45)
Public service-aftalerne bekræfter RTP's public service-forpligtelser. Først og fremmest har RTP generelle forpligtelser og forpligtelser i forbindelse med programindhold (31). RTP skal tilvejebringe public service-tv bestående af to kanaler og forsyne den portugisiske fastlandsbefolkning med en generel dækning. Den første kanal har en mere generel karakter, og programlægningen skal være så generel som muligt. Den anden kanal skal især henvende sig til specifikke seergrupper og forestå en mere kulturel, uddannelsesmæssig og videnskabelig programlægning. En af de to kanaler skal dække de selvstyrende regioner Azorerne og Madeira.
(46)
For det andet opstiller public service-aftalerne specifikke programlægningsforpligtelser for RTP (32). Der fastlægges standarder for programkvalitet (f.eks. pluralisme, upartiskhed i oplysningen osv.) og programindhold (førsteudsendelse af fiktion, sport, børneprogrammer, portugisisk produktion og kultur, nationale nyheder og underholdning). RTP skal give sendetid til bestemte enheder, støtte filmproduktion og andre former for audiovisuel produktion, fremme produktionen af uddannelsesprogrammer, udveksle programmer med de selvstyrende regioner Azorerne og Madeira og fremme samarbejde med andre organer, som inden for EU forestår public service-tv. RTP skal endvidere opfylde specifikke forpligtelser i forbindelse med internationalt samarbejde. F.eks. skal RTP producere og sende programmer til portugisiske samfund i udlandet og til portugisisktalende afrikanske lande samt Macao. RTP skal forestå driften af kanalen RTP Madeira og kanalen RTP Azorerne samt opretholde kontakt med disse kanalers produktionsafdelinger og afdelinger i udlandet.
(47)
For det tredje pålægger aftalerne RTP specifikke forpligtelser. RPT skal f.eks. opbevare audiovisuelle arkiver, forestå teknologisk fornyelse inden for udstyr og aktiviteter, støtte nationalteatret S. Carlos, og tilvejebringe andre ad hoc-ydelser.
(48)
Artikel 5 i lov nr. 58/90 overdrager RTP koncessionen til public service-tv for en periode på 15 år, der kan fornys for en ny periode på 15 år, og dette gælder sendefrekvensen for kanal 1 og 2. I henhold til artikel 4 i lov nr. 21/92 er RTP koncessionshaver af public service-tv. Klausul 1(a) i public service-aftalerne bekræfter, at RTP er leverandøren af public service-tv (33).
(49)
Der er i public service-aftalerne (34) bestemmelser om et tilsynsråd (Conselho de Opinião) bestående af repræsentanter for forskellige opinionssektorer, som kan efterprøve, om RTP opfylder sine generelle og specifikke forpligtelser til public service-tv.
(50)
RTP skal over for finansministeren fremlægge en offentlig forretningsplan og et budget vedrørende opfyldelsen af dets public service-opgave, (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) for det kommende år, ledsaget af udtalelser fra RTP's revisionsudvalg og tilsynsråd. Herudover skal RTP fremlægge en rapport om gennemførelsen af public service-forpligtelserne i det foregående år (Relatório sobre o Cumprimento das Obrigacões do Serviço Público (»public service-rapporter«)), ledsaget af en udtalelse fra RTP's revisionsudvalg (35).
(51)
Finansministeren og et medlem af regeringen med ansvar for kommunikation efterprøver opfyldelsen af public service-aftalerne. Den portugisiske finanskontrol skal revidere finansplanen. Der skal tillige hvert år gennemføres en sagkyndig ekstern revision af public service-rapporterne (36).
(52)
Den nye public service-aftale indeholder ligeledes bestemmelser om Portugals sanktioner i tilfælde af misligholdelse af aftalen, herunder bøder, udlæg, erstatning og opsigelse af aftalen.
(53)
I perioden 1992-1998 gennemførte en uafhængig revisor ekstern revision af alle RTP's årsberetninger.
(54)
RTP havde ligeledes offentliggjort public service-rapporterne for alle årene, med undtagelse af public service-rapporten for 1992, idet pligten til ekstern revision først blev nedfældet i den tidligere public service-aftale fra 1993. Portugal hævder, at en juridisk uafhængig revisor med hensyn til 1995 til 1998 udstedte en positiv og uafhængig udtalelse om public service-rapporterne (37). Portugal argumenterer ligeledes, at alle public service-rapporter i denne periode var ledsaget af en udtalelse fra RTP's revisionsudvalg og af finanskontrollen (Inspecção-Geral de Finanças), som er uafhængig af RTP.
Situationen vedrørende de eksterne revisioner af public service-rapporter kan beskrives som følger:
(55)
Public service-rapporterne fra 1993 og 1994 indeholdt alene en overensstemmelseserklæring udarbejdet af RTP's egen ledelse om, at RTP's public service-forpligtelser var opfyldt.
(56)
For 1995, 1996, 1997 og 1998 indeholdt public service-rapporten overensstemmelseserklæringer fra en ekstern revisor, der er uafhængig af selskabet, Maia, Mesquita & Associados - (Revisor Oficial das Contas) om, at revisionen ikke udviser forhold, der i væsentligt omfang ville påvirke beregningen af kompensationsbetalingerne til RTP, der er omtalt i disse rapporter for de pågældende år.
(57)
I 2010 indsendte Portugal mere omfattende eksterne revisioner af public service-rapporterne for perioden 1992-1997 til Kommissionen. De eksterne revisioner af public service-rapporterne for den pågældende periode blev tilrettelagt af den nationale medietilsynsmyndighed, Entidade Reguladora para a Comunicação Social (ERC). De blev udført for den pågældende periode af Pedro Roque SROC, en ekstern revisor, der er uafhængig af RTP (38). Portugal leverede ligeledes en sammenfattende rapport om revisionsresultaterne for alle årene.
Der fandtes allerede for 1998 en ekstern revision af public service-rapporten. Denne eksterne revision for 1998 blev forestået af den eksterne revisor BDO Binder (»BDO Binder-rapporten«) (39).
(58)
Mandatet til revisionerne for 1992-1997 var for hvert af årene at vurdere, om RTP opfyldte sit mandat som anført i de på det pågældende tidspunkt gældende public service-aftaler, og om der var sammenhæng mellem public service-omkostningerne og kompensationsbetalingerne. De eksterne revisioner anførte public service-forpligtelserne på basis af public service-aftalerne, tog hensyn til de forskellige love om RTP's public service-forpligtelser (f.eks. fjernsynsloven nr. 58/90 af7. september 1990) samt den offentlige forretningsplan og budgettet (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) samt public service-rapporterne. De eksterne revisioner undersøgte, om public service-forpligtelserne var overholdt. Rapporterne opstillede en sammenligning af Portugals kompensationsbetalinger med de omkostninger, der er fastlagt i public service-rapporterne.
(59)
For alle de undersøgte år, dvs. 1992-1997, kom revisionerne til den konklusion, at RTP i det store og hele levede op til sine vigtigste forpligtelser til public service-tv. Revisionerne anfører desuden, at »med hensyn til overensstemmelsen mellem de leverede public service-opgaver og kompensationen af de »reelle og faktiske omkostninger« findes der ingen materielt relevante forhold, der påvirker overholdelsen af den på det pågældende tidspunkt gældende lovgivning negativt«. For alle årene finder den sammenfattende rapport, at Portugals kompensationsbetaling var mindre end de beløb, der er anført i hver enkelt public service-rapport. Revisionerne er offentliggjort på ERC's websted (40). Heller ikke BDO Binder-rapporten peger på nogen overkompensation for den tilvejebragte public service.
(60)
I henhold til artikel 5 i lov nr. 21/92 har RTP ret til at modtage kompensationsbetaling for udøvelsen af public service-tv. Denne ret bekræftes i public service-aftalerne.
(61)
Ud over de årlige kompensationsbetalinger (se betragtning 19 ovenfor) indeholder public service-aftalerne bestemmelser om Portugals finansiering af følgende:
a)
betaling for særlige ydelser omfattet af tjenesteydelsesaftaler, der er indgået eller skal indgås mellem de offentlige myndigheder og RTP (41)
b)
statens deltagelse i samtlige investeringer, som RTP skal iværksætte, navnlig i forbindelse med de nødvendige infrastrukturer for drift af produktions- og udsendelsesafdelinger i de selvstyrende regioner Azorerne og Madeira, i forbindelse med audiovisuelle arkiver, RTP's internationale programmer og andre investeringer, som koncessionshaver af teknologiske årsager må gennemføre (42).
(62)
RTP's fastsættelse af udgifter og indtægter i forbindelse med kompensationsberettigede public service-forpligtelser sker på grundlag af et analytisk udgiftsbogføringssystem. Public service-aftalerne præciserer nærmere de kriterier, der skal anvendes i beregningen af udgifter, der kan betragtes som værende knyttet til hver enkelt public service-forpligtelse (43).
(63)
Inden for rammerne af det i foregående betragtning nævnte analytiske udgiftsbogføringssystem opstiller RTP udgifter og indtægter (f.eks. udgifter til personale og materialer), der skal dække et bestemt antal aktiviteter (f.eks. programforvaltning, direkte og indirekte programudgifter, udsendelses- og distributionsudgifter, markedsføringsudgifter og faste udgifter).
(64)
De direkte udgifter for de forskellige aktiviteter fordeles efter de forskellige udgiftsansvarlige (f.eks. RTP 1, RTP 2, RTPi og RTP África). De indirekte udgifter fordeles på udgiftsansvarlige på grundlag af sammenhængende analytiske kriterier (f.eks. antal sendetimer) (44).
(65)
Det analytiske udgiftsbogføringssystem kan nærmere beskrives som følger:
a)
For public service-aftaler kan kun nettodriftsudgifter kompenseres efter den metode, der er beskrevet i public service-aftalerne. Finansieringsomkostninger, ekstraordinære udgifter og reserver, der ikke er direkte tilknyttet en aktivitet, kan ikke kompenseres (45).
b)
For at kunne beregne kompensationsberettigede nettodriftsudgifter skal RTP fratrække driftsindtægter fra hver public service-forpligtelse.
c)
For så vidt angår den tidligere public service-aftale var det ikke muligt at opnå kompensation for generelle public service-forpligtelser til drift af RTP 1 og RTP 2 og dækningen af de selvstyrende regioner gennem en af kanalerne (46).
d)
For så vidt angår den nye public service-aftale, kan driftsudgifter for RTP 1 og RTP 2 være kompensationsberettiget, dog er det ikke tilladt at kompensere yderligere for uforudsete nettodriftsudgifter for RTP 1 og RTP 2 ud over de planlagte omkostninger (47).
(66)
RTP har i sine årsrapporter om public service-aktivitet oplyst nettoudgifter i forbindelse med sin public service-forpligtelse i overensstemmelse med den i betragtning 60-65 beskrevne udgiftsberegningsmetode. Følgende tabel giver en oversigt over udgifterne fordelt på public service-aktivitet, for hvilken RTP er berettiget til kompensationsbetaling.
Tabel 4
Oplyste og kompensationsberettigede nettoudgifter i tilknytning til public service-tv
(mio. PTE)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Teletekst
112,9
86,8
Drift af RTP Internacional
882,3
1 517,4
1 826,9
1 890,8
2 059,6
3 999,1
3 712,9
RTP África
-
-
-
-
654,7
1 332,0
Direkte udsendelse på RTP 1 vedrørende Madeira og Azorerne
-
-
-
-
-
76,8
295,4
Audiovisuelle arkiver
509,1
241,6
402,7
492,7
184,9
909,4
672,1
Samarbejde med portugisisksprogede afrikanske lande
186,9
128,4
172,2
148,6
144,9
202,4
200,3
Dækningsdifference
406,7
1 312,8
1 314,2
1 050,3
1 050,0
622,6
208,6
Afdelinger/korrespondenter
797,8
658,2
681,1
642,7
583,2
457,2
211,0
Fundação do Teatro Nacional de S. Carlos
50,0
55,0
60,0
60,0
60,0
60,0
Støtte til filmproduktion
215,0
95,0
27,5
156,5
391,1
352,8
Drift af afdelinger i de selvstyrende regioner
3 453,4
3 486,0
3 685,9
3 696,1
3 846,6
3 459,2
2 855,2
Udsendelser for bestemte enheder
482,0
350,6
151,1
94,6
80,8
Sports-tv (48)
- 440,0
Nettodriftsudgifter for RTP 1
16 946,1
11 916,6
Nettodriftsudgifter for RTP 2
9 050,6
10 080,6
8 637,6
Nettodriftsudgifter i alt
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
Kilde: De portugisiske myndigheder og public service-rapporterne.
(67)
Følgende tabel giver en oversigt over RTP's investeringer i udstyr i tilknytning til public service-tv. Den viser sideløbende faktiske investeringer i public service-tv, som de fremstår i årsregnskaberne, og de investeringer, der optræder i public service-rapporterne. De afholdte investeringer i tilknytning til public service-tv var større end de investeringer, der indgår i public service-aftalerne.
Tabel 5
Investeringer i public service-tv
(mio. PTE)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
I alt
Finansielle regnskaber
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Public service-rapporter
2 327,3
98,0
1 975,1
154,4
28,1
4 037,4
6 127,8
14 748,1
Difference
305,3
2 004,0
788,8
838,3
1 452,3
0
-73,6
5 315,1
Kilde: RTP's årsregnskaber og public service-rapporterne.
(68)
Formålet med ad hoc-foranstaltningerne var at kompensere RTP for de public service-forpligtelser, der er pålagt virksomheden, og finansiere virksomhedens investeringer.
(69)
Den portugisiske operatør af public service-tv blev ikke valgt efter et udbud, hvori samtlige interesserede kunne fremlægge det kompensationsbeløb, som de ville kræve for driften af koncessionen for public service-tv. RTP blev udnævnt af regeringen til at forestå ydelser i form af public service-tv.
(70)
Der har siden 1992 været såvel offentlige som private tv-operatører til stede på det portugisiske tv-marked. Ud over RTP har de private operatører, SIC og TVI, licens til drift af tv-kanaler. SIC var den første private operatør, der begyndte radiospredningsaktivitet den 6. oktober 1992. Foranstaltningerne til fordel for RTP kan have til virkning, at konkurrencen fordrejes på det portugisiske tv-marked.
III. BEMÆRKNINGER FRA DIREKTE INTERESSEREDE
(71)
Efter indledningen af Kommissionens undersøgelsesprocedure i denne sag fremsatte flere interesserede parter bemærkninger til de i betragtning 21-39 omtalte foranstaltninger. Følgende betragtninger giver et overblik over de relevante bemærkninger modtaget fra de interesserede parter, kategoriseret efter foranstaltning.
(72)
Kun bemærkninger til de spørgsmål, der fortsat var udestående efter dom afsagt af Retten i Første Instans i sag T-442/03, er omtalt i dette afsnit, nemlig dem der vedrører fritagelserne for notarial- og registreringsgebyrer og offentliggørelsesomkostninger, samt i relation til de øvrige foranstaltninger (aftalen med socialsikringsmyndighederne i 1993, kapitaltilførslerne i perioden 1994-1997 og et lån i 1998), som omtalt i artikel 1 i beslutning 2005/406/EF. Disse bemærkninger fra interesserede parter omfatter holdninger, der blev indsendt efter Kommissionens første beslutning om indledning af proceduren den 15. november 2001 samt de bemærkninger, der blev modtaget efter offentliggørelsen af opfordringen til at fremsætte bemærkninger den 24. december 2008 (49).
(73)
SIC og TVI argumenterede, at fritagelserne for notarial- og registreringsgebyrer udgør en undtagelse fra de regler, der normalt finder anvendelse i henhold til portugisisk ret på enhver ændring af et selskabs vedtægter. SIC bemærkede, at fritagelsen ikke er begrænset i omfang til omdannelsen af RTP i 1992. På grundlag af artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92 er RTP fuldstændigt fritaget for afgifter og gebyrer i forbindelse med alle former for indførelse og registrering.
(74)
TVI bemærker, at RTP også var fritaget for betaling af omkostninger i forbindelse med oprettelse af dokumenter for notar.
(75)
For så vidt angår kapitaltilførslerne i perioden 1994-1997, bemærker SIC, ACT- sammenslutningen af kommercielle tv-selskaber, det italienske kommercielle tv-selskab Mediaset og TVI, at ingen fornuftig investor ville have forhøjet kapitalen i et selskab i RTP's situation. De omtalte kapitaltilførsler skete til et stærkt tabsgivende selskab uden sammenhængende omstruktureringsplan, der kunne genetablere selskabets rentabilitet.
(76)
Med hensyn til lånet i 1998 anfører SIC, at ingen finansieringsinstitution ville have godkendt et sådant lån til RTP i betragtning af, at RTP var »teknisk insolvent« i 1996.
(77)
SIC peger især på de manglende eksterne revisioner, der skulle have fundet sted med regelmæssige mellemrum. Det henviser tillige til fejl, der blev fundet for 1998 som beskrevet i BDO Binder-rapporten for det pågældende år, der er den eneste eksisterende eksterne revision, som Kommissionen skulle have taget i betragtning. Det peger på flere kritikpunkter i BDO Binder-rapporten for 1998, herunder bl.a. en overskridelse af reklametiderne i forbindelse med RTP's tv-udsendelser. SIC peger på, at RTP i henhold til public service-aftalerne skal overholde reklametiderne og kan f.eks. vise et antal minutters reklamer pr. time. I henhold til konklusionerne i BDO Binder-rapporten var dette ikke overholdt for 1998. SIC citerede ligeledes konklusionen i denne rapport om, at der ikke var blevet redegjort for visse aktiver, hvilket SIC synes at tage som bevis for, at de respektive investeringer for disse aktiver ikke er blevet foretaget.
(78)
Efter annulleringen af artikel 1 og en del af artikel 2 i beslutning 2005/406/EF foranlediget af Retten i Første Instans i sag T-442/03, anfører SIC, at Kommissionen i denne afgørelse også skal tage højde for rapporten fra den portugisiske revisionsdomstol (Tribunal de Contas, i det følgende omtalt som revisionsdomstolen) fra juni 2002 (nr. 8/2002), som ifølge SIC havde til formål at undersøge RTP's ledelse og dens levering af public service-tv i forhold til effektivitet og økonomi, og som vedrørte perioden 1997-2000. Denne periode blev imidlertid udvidet til at omfatte 1993. SIC sammenfatter resultaterne ved at understrege, at der manglede en strategi for en definition af RTP's programmer, og bestyrelsens interne retningslinjer for omkostningsgrænser blev ikke overholdt, lige som det udarbejdede årlige budget ikke blev fulgt. SIC anførte ligeledes, at revisionsdomstolen påpeger, at Portugal endnu ikke har specificeret, at tildelingen af statsstøtte er relateret til RTP's faktiske overholdelse af public service-forpligtelsen.
(79)
SIC henviste til den portugisiske revisionsdomstols generelle konklusioner om public service-aftalerne, som tilskynder RTP til at undlade at lade sig lede af effektivitetsovervejelser i styringen af RTP, som falder sammen med en vag og ikke-specifik public service-opgave.
IV. BEMÆRKNINGER FRA PORTUGAL
(80)
Med hensyn til fritagelsen for notarial- og registreringsgebyrer og offentliggørelsesomkostninger bemærker Portugal, at i den udstrækning omdannelsen af den offentlige virksomhed til et aktieselskab (sociedade anónima) skulle ske ved en lovmæssig forskrift, var der ingen grund til at opkræve afgifter og gebyrer i forbindelse med formalisering af oprettelsen af denne omdannelse for notar, eller selskabets registrering og offentliggørelse heraf.
(81)
Omdannelsen af RTP til et aktieselskab blev gennemført i 1992 med det formål at gøre det til et privatretligt selskab og tilnærme dets drift til private virksomheders drift. Det blev fundet nødvendigt at udstyre RTP med de midler og forhold, der satte det i stand til at opfylde sine public service-målsætninger bedst muligt på et mere og mere konkurrencepræget marked. Formålet var at give RTP's virksomhed og styring samme fleksibilitet som den, der gives »normale« privatretlige selskaber. Ifølge Portugal var aktieselskabsformen mindre byrdefuld end de statskontrollerede procedurer, der tidligere fandt anvendelse på RTP som en offentlig virksomhed og gav det således bedre mulighed for at udvikle tv-kanaler og deres programflader.
(82)
Portugal anfører, at omdannelsen af RTP ved lov i 1992, der havde som konsekvens, at »oprettelse for notar« ikke var nødvendig for formaliseringen af denne handling, fulgte karakteren af og logikken i det portugisiske retssystem. I den henseende mindede Portugal om, at RTP havde været oprettet som en offentlig virksomhed i 1975 ved lov, nemlig lovdekret nr. 674-D/75. Derfor skulle sådanne handlinger, som det specifikt hjemles i lov 84/88, der regulerede omdannelsen af offentlige virksomheder til aktieselskaber, ligeledes gennemføres ved lovgivning.
I henhold til artikel 3, stk. 2, i lov nr. 84/88, som er en generel lov om omdannelse af offentlige virksomheder (se ovenfor betragtning 25), skulle den lovmæssige forskrift, der hjemlede omdannelsen af den offentlige virksomhed, godkende aktieselskabets vedtægter i forbindelse med omdannelsen. Dette var desuden i overensstemmelse med princippet om retsakters ækvivalens, i henhold til hvilket lovmæssige forskrifter kun kan ændres, suspenderes eller tilbagekaldes ved lovmæssige forskrifter, der har en ækvivalent rangorden inden for lovhierarkiet. Portugal anfører, at princippet om retsakters ækvivalens er knæsat i den portugisiske forfatning (nu artikel 112, stk. 5, eller artikel 115, stk. 5, i forfatningen på det tidspunkt, hvor RTP blev omdannet i 1992), i henhold til hvilken »ingen lov skal skabe andre kategorier af lovgivning, eller give andre typer lovmæssige forskrifter beføjelse til at fortolke, integrere, ændre, suspendere eller tilbagekalde nogle af dens bestemmelser med nogen ekstern virkning«. Anvendelsen af dette princip på omdannelsen af offentlige virksomheder støttes af retslitteraturen (50). Portugal henviser ligeledes til en række domme fra landets forfatningsdomstol, der gentager den fortolkning, at en lov kun kan fortolkes af en anden lov (51) og ikke af en lovmæssig forskrift med en forskellig eller underordnet rangorden inden for lovhierarkiet.
(83)
Portugal anfører, at omdannelsen af RTP til et aktieselskab ved lov nr. 21/92 blev gennemført under overholdelse af den generelle ordning i portugisisk lovgivning og ikke lovligt havde kunnet gennemføres blot i henhold til privatretten ved oprettelse for notar. Portugal citerer ligeledes adskillige eksempler på andre offentlige virksomheder, der er omdannet til aktieselskaber ved en lovmæssig forskrift (52).
(84)
Portugal refererer til lovdekret nr. 267/76 af 8. april 1976, der for første gang oprettede en general ordning for offentlige virksomheder. Dette lovdekret stadfæstede, at offentlige virksomheder kun kunne oprettes ved et lovdekret, der skal godkende deres vedtægter. Dette fandt ligeledes anvendelse på efterfølgende ændringer af vedtægterne.
(85)
Ydermere henviser Portugal til lov nr. 84/88 af 20. juli 1988 (se betragtning 25 i denne afgørelse), i henhold til hvilken et lovdekret var nødvendigt for at omdanne offentlige virksomheder til aktieselskaber, og at det også skulle godkende den offentlige virksomheds vedtægter. Portugal konkluderer følgelig, at omdannelsen af RTP i 1992 for det første krævede et lovdekret og for det andet, at vedtægterne kun kunne godkendes ved lov og ikke ved notarialakt.
(86)
Desuden krævede lov nr. 58/90 af 7. september 1990, at public service-tv skal tilvejebringes af operatører, der ejes helt eller med majoritet af offentlige enheder, og at sådanne operatørers vedtægter skulle godkendes ved lovdekret.
(87)
Med hensyn til »registreringsgebyrer« bemærker Portugal, at selv om registreringen af vedtægter godkendt ved lov nr. 21/92 var fritaget for sådanne gebyrer, skulle der fortsat gennemføres registreringsformaliteter »ex officio«. Registreringsformaliteter blev fundet nødvendige, idet lov om handelsregistre (Código do Registo Comercial) kræver, at love, der vedrører virksomheder, skal registreres og offentliggøres. Ifølge Portugal er værdien af registreringsgebyrerne 11 000 contos (53), hvilket svarer til 11 000 000 PTE.
(88)
Hvad angår offentliggørelseskravet, understreger Portugal, at eftersom RTP's vedtægter var blevet offentliggjort i Diário da República som et bilag til lov nr. 21/92, som godkendte dem, var dette krav opfyldt.
(89)
For så vidt angår SIC's bemærkninger vedrørende artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92, bemærker Portugal, at den portugisiske lovgiver ikke har afsat specifikke fiskale fordele til offentlige virksomheder ved selskabsomdannelse eller omstrukturering. Fritagelsen var baseret på lovdekret nr. 404/90. Portugal anfører, at RTP ikke var fritaget for betaling af registreringsgebyrer på grundlag af artikel 11, stk. 2, i lovdekret nr. 21/92, andet end ved omdannelsen i 1992. Portugal anfører ligeledes, at klassificeringen af artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92 som en permanent afgiftsfritagelse beroede på en sproglig misforståelse. I stedet for at stipulere, at lovdekretet var tilstrækkeligt for alle juridiske formål og alle handlinger, der var nødvendige for at regulere »situationen« (det vil sige omdannelsen i 1992, vor fremhævning), ville RTP i henhold til artikel 11, stk. 2, være fritaget for alle former for afgifter og gebyrer, hvorved disse handlinger fik retskraft i matrikelregistrene. Det betød ifølge Portugal, at RTP kun var fritaget for registreringsgebyrer i forbindelse med selve omdannelsen i 1992, og altså ikke i forbindelse med aktiviteter derudover. Portugal fremlagde ligeledes dokumentation for flere situationer, hvor RTP har betalt registreringsgebyrer.
(90)
Portugal gør gældende, at grundlaget for den oprindelige aftale mellem socialsikringsmyndighederne og RTP om gældsomlægningen og eftergivelsen af renter har sin oprindelse i en retstvist om forfatningsstridigheden af lovbekendtgørelse nr. 12/83 vedrørende obligatoriske socialsikringsfradrag i tilknytning til vederlag for ekstraordinært arbejde. Aftalen om gældsomlægningen anerkender RTP's fortolkning, hvorefter vederlaget ikke skulle være genstand for socialsikringsfradrag som bekræftet af en sagkyndig i fiskale forhold.
(91)
For det andet bekræfter Portugal, at den portugisiske regerings formelle godkendelse af denne aftale ikke tildeler nogen specifik økonomisk fordel til RTP i forhold til andre virksomheder under lignende omstændigheder efter lovdekret nr. 411/91. Portugal bekræfter, at undtagelsen i artikel 2, stk. 1, litra d), finder anvendelse på RTP, da RTP blev genstand for statslig indgriben og undergik forskellige ændringer inden for rammerne af forvaltningen under en administrativ kommission nedsat af regeringen i 1977 (54). Portugal anfører, at den generelle karakter af undtagelsen understreges af det forhold, at der i medfør af lovdekret nr. 411/91 også var indgået en aftale med en af de interesserede parter.
(92)
Vedrørende lånet bemærker Portugal, at de tekniske vilkår for lånet fastlægger, at den finansielle transaktion bar renter beregnet efter markedsvilkår.
(93)
Portugal påpeger, at kapitaltilførslerne i perioden 1994-1998 udgør et instrument til finansiering af udgifter i tilknytning til udøvelsen af public service-tv sideløbende med kompensationsbetalingerne.
(94)
Ifølge Portugal viste den valgte model for finansiering af RTP's udgifter fra public service-tv sig uegnet og førte til kommercielle tab. For det første blev kompensationsbetalingerne altid beregnet til under det reelt nødvendige beløb til finansiering af public service-tv. For det andet foretog Portugal systematisk betalingerne for sent. RTP var derfor nødt til at ty til bankfinansiering for at dække driftsudgifterne og kunne ikke lade renterne og afskrivningerne herfra indgå i beregningen af udgifter til public service-tv. For det tredje skulle RTP betale moms til staten af kompensationsbetalingerne, hvilket reducerer nettobeløbet.
(95)
Portugal påpeger, at: i) fritagelsen for afgifter og gebyrer (dvs. fritagelsen for notarial- og registreringsgebyrer og offentliggørelsesomkostninger); ii) betalingsfaciliteterne med hensyn til afgifter for brug af tv-nettet; iii) omlægningen af gælden til socialsikringsmyndighederne; iv) betalingen for tv-nettets overførsel; v) protokollen om støtte til filmproduktion; og vi) lånet til RTP i 1998 ikke er omfattet af begrebet statsstøtte. For så vidt angår foreneligheden af de øvrige foranstaltninger, forfægter Portugal det synspunkt, at de bør betragtes som kompensation for udgifter til public service-tv og derfor ikke kan betragtes som statsstøtte (55) eller, subsidiært, at deres forenelighed med fællesskabsretten bør vurderes i lyset af EF-traktatens artikel 86, stk. 2 (nu artikel 106, stk. 2, i TEUF).
(96)
Med hensyn til beregningen af eventuel overkompensation erklærer Portugal følgende:
a)
Medtagelse i 1996 af driftsudgifterne for RTP 2 som kompensationsberettigede public service-udgifter tog udgangspunkt i den nye public service-aftale, hvorefter kompensationsbetaling af driftsudgifter for RTP 2 skulle få virkning fra og med den 1. januar 1996 (56).
b)
Lånet på 20 000 mio. PTE bør ikke betragtes som kompensationsbetaling, da det blev givet på markedsvilkår.
c)
Kapitalforhøjelserne skulle ligeledes finansiere investeringer og ikke blot kompensere berettigede udgifter til public service-tv. Statens forpligtelse til i egenskab af aktionær at deltage i finansieringen af nødvendige investeringer er nedfældet i public service-aftalerne (57).
d)
Kompensationsbetalingerne var momspligtige, hvilket reducerede nettoindbetalingen til RTP.
e)
I henhold til den nye public service-aftale var udgifter til public service-tv kun kompensationsberettigede med indtil det budgetterede beløb.
I betragtning af foregående konkluderer Portugal, at den økonomiske kompensation til RTP for selskabets public service-forpligtelser ikke kan anses som overdreven eller uforholdsmæssig.
(97)
For så vidt angår manglen på eksterne revisioner, påpeger Portugal, at Kommissionen allerede havde taget stilling til RTP's økonomiske situation, der ligeledes omfattede perioden 1992-1998, uden at kræve nogen ekstern revision af public service-aftalen i sine beslutninger af 2006 i sag E 14/05 og NN 31/06, og disse beslutninger var ikke blevet anfægtet af Retten. Portugal anfører, at Kommissionen allerede havde taget højde for revisionsdomstolens rapport 8/2002 i beslutning NN 31/06. Det blev ligeledes understreget, at Kommissionen i beslutning NN 31/06 havde konkluderet, at RTP's økonomiske situation fra 1992 til 1998 var et resultat af den kroniske underfinansiering af dets public service-aktiviteter. I afgørelse NN 31/06 havde Kommissionen baseret sin konklusion på en ekstern rapport, nemlig PriceWaterhouse Cooper-rapporten af 2005 og på RTP's eksternt reviderede årsregnskab, som Portugal anser for at være det eneste relevante regnskab.
(98)
Portugal gentager også, at public service-rapporterne i perioden 1993-1998 var revideret af RTP's selskabsrevisorer (58). Imidlertid fremsendte Portugal senere eksterne revisioner af public service-rapporterne for perioden 1992-1998, sammen med en endelig opsummeringsrapport, der dækker alle disse år. De eksterne revisioner blev forestået af den uafhængige mediemyndighed, Entidade Reguladora para a Comunicação Social, ERC, som bad de eksterne revisorer, Pedro Roque (59), om at udføre de eksterne revisioner.
(99)
Portugal svarede mere detaljeret på nogle af SIC's påstande i forbindelse med specifikke punkter. Med hensyn til SIC's påstand om, at udtalelsen fra tilsynsrådet ifølge BDO Binder-rapporten manglede, understreger Portugal, at udtalelsen ikke omfatter RTP's public service-rapport. Selv om det pågældende organs udtalelse var hjemlet, var det ikke i den tidligere public service-aftale blevet nedfældet som et juridisk bindende krav. Heller ikke i den nye public service-aftale var der opstillet noget krav om dette organs udtalelse om public service-rapporten.
(100)
For så vidt angår SIC's påstande om, at BDO Binder-rapporten for 1998 havde medtaget materielle aktiver for ca. 53 mio. EUR, selv om der ikke eksisterede nogen opgørelse over disse aktiver, har Portugal bekræftet, at der er foretaget investeringer i forhold til disse aktiver. At der ikke oprindeligt var blevet udarbejdet en opgørelse over disse aktiver (selv om der senere, med undtagelse af 4 mio. EUR, kunne redegøres for værdien af disse aktiver, og der kunne udarbejdes en opgørelse med tilbagevirkende kraft), er ikke ensbetydende med, at der ikke var foretaget nogen investeringer. Den eksterne revisor bekræftede saldi og tal, samt transaktioner i forhold til tredjepart.
(101)
For så vidt angår SIC's påstand om, at reklametiderne ifølge BDO Binder-rapporten for 1998 var blevet overskredet, fremhævede Portugal, at dette på ingen måde ville medføre en reduceret økonomisk kompensation. Årsagen hertil er, at de beløb, som RTP modtog i forbindelse med overskridelserne af reklametiderne, lå langt under underfinansieringen for det pågældende år. Under alle omstændigheder bekræfter Portugal, at de samlede reklameindtægter (herunder indtægter i forbindelse med overskridelsen af reklametiderne) blev taget med i betragtning ved beregningen af finansieringsbehovet, dvs. kompensationen for opfyldelsen af public service-forpligtelsen.
(102)
Portugal gør gældende, at rapport 8/2002 fra den portugisiske revisionsdomstol ikke skal indgå i denne afgørelse, da dommen afsagt af Retten i Første Instans i sag T-442/03 kun fandt en objektiv svaghed i de oplysninger, der er indeholdt i public service-rapporterne, som ikke var fulgt op af en ekstern revision. Portugal lægger vægt på, at revisionsdomstolens rapport 8/2002 kun vedrører perioden 1997-2000 og ikke hele den periode, der er omfattet af den igangværende undersøgelse. Perioden 1993-1997 var kun medtaget i rapporten med det formål at give en generel beskrivelse af RTP's økonomiske situation og omstruktureringsbehov, men er ikke selve genstanden for rapporten. Rapportens formål er at bedømme forvaltningen af RTP, statens rolle som aktionær og bestemmelsen om public service-radio- og tv-virksomheden.
Portugal gør gældende, at revisionsdomstolen overskred sit mandat, nemlig at revidere offentlige finanser, og i stedet iværksatte en analyse af de offentlige udgifters effektivitet, også på omkostningssiden. Rapporten har efter Portugals opfattelse ingen relevans, bortset fra at den udgjorde en uafhængig revision af selskabet, bekræftede Portugals regnskaber og ikke opdagede nogen ulovligheder. Portugal anfører, at Kommissionen skal tillægge revisionsdomstolens rapport 20/98 vægt i denne afgørelse og ikke revisionsrapport 8/2002, da revisionsrapport 20/98 dækker RTP's økonomiske og finansielle situation for perioden 1994-1996. 20/98-revisionsrapporten konkluderede, at de kriterier, der er anvendt til at finansiere public service-virksomheden, er mere klart defineret i den nye public service-aftale end under den tidligere public service-aftale, som anfægtes af den senere rapport 8/2002.
V. VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGEN
(103)
For at afgøre, om de ad hoc-foranstaltninger, som Portugal har iværksat til fordel for RTP, udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF skal Kommissionen vurdere, om disse foranstaltninger:
a)
er tildelt af medlemsstaten eller hidrører fra statsmidler
b)
kan fordreje konkurrencevilkårene
c)
begunstiger visse virksomheder eller visse produktioner
d)
påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(104)
I det følgende undersøges 1998-lånets karakter af statsstøtte, afregningen af omlægningen af gæld og eftergivelsen af renter samt kapitaltilførslerne for perioden 1994-1997. Tilsvarende vurderes tilstedeværelsen af statsmidler i fritagelserne for notarial- og registreringsgebyrer og offentliggørelsesomkostninger.
(105)
Der er statsmidler involveret i fritagelsen for notarial- og registreringsgebyrer samt offentliggørelsesomkostninger, da et tab af skatteprovenu svarer til et forbrug af statsmidler i form af skatteudgifter (60).
(106)
For så vidt angår omlægningen af gælden til socialsikringsmyndighederne samt eftergivelsen af renter i tilknytning til de forsinkede betalinger, mener Kommissionen, at den myndighed, der er ansvarlig for socialsikringsordningen, ikke kan betragtes som en virksomhed. Den udfører ikke økonomisk virksomhed, men er et offentligt organ, der varetager administrationen af socialsikringsordninger (61). Endvidere blev tilladelsen til omlægning af gælden ikke besluttet af socialsikringsmyndighederne selv, men ved fælles dekret fra finansministeren og ministeren for sociale anliggender. Med denne tilladelse gav staten faktisk afkald på indtægterne, som ville have beløbet sig til 1 206 mio. PTE i renter på hovedgælden. Det er således klart, at det drejede sig om statsmidler, og at foranstaltningen kan tilskrives staten.
(107)
Kapitalforhøjelserne i RTP blev tilført direkte af staten over statens budget. Det er derfor klart, at en sådan finansiering udgjorde statsmidler i den i artikel 107, stk. 1, i TEUF anførte betydning.
(108)
Kommissionen kan ikke acceptere Portugals påstand om, at der ikke er involveret statsmidler i lånet til RTP. I begrebet statsmidler ligger også fordele, som tildeles af organer, der er udpeget eller oprettet af en medlemsstat til dette formål (62). Låneaftalen af 1998 blev indgået mellem RTP og Fundo de Regularização da Dívida Pública, som er en fond, der forvaltes af forvaltningsinstituttet for offentlig långivning (Instituto de Gestão do Crédito Público). Det fremgår af en lovtekst, at instituttet hører under finansministeriet (63). Det kan således konkluderes, at midler tildelt af Fundo de Regularização da Dívida Pública skal betragtes som statsmidler.
(109)
Foranstaltningen kan endvidere anses for at kunne tilskrives staten direkte, da det var ved fælles dekret af 17. december 1998 udstedt af medie- og finansministeriet, at aftalevilkårene blev fastlagt.
(110)
Fritagelse for notarial- og registreringsgebyrer og offentliggørelsesomkostninger: For så vidt angår fritagelse for notarial- og registreringsgebyrer samt offentliggørelsesomkostninger, skal det afgøres, om foranstaltningen indrømmede en generel afgiftsfritagelse til RTP, og om den specifikt anvendes på RTP. I nedenstående betragtninger sondrer Kommissionen mellem den foreløbige fritagelse, jf. artikel 11, stk. 1, i lov nr. 21/92, og den permanente fritagelse, der er hjemlet i artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92.
(111)
Det er Kommissionens opfattelse, at fritagelsen for notarial- og registreringsgebyrer samt offentliggørelsesomkostninger indebar en fordel for RTP ved at fritage selskabet for gebyrer, som det ellers skulle have afholdt af dets eget budget.
(112)
Denne fordel er også materielt selektiv, i og med at den kun tildeles til RTP, som det også fremgår af artikel 11, stk. 1, i lov nr. 21/92. Det forhold, at loven måske igen bekræfter, således som det anføres af Portugal, anvendelsen af en mere generel lov, nemlig lov nr. 84/88, ændrer ikke noget ved denne konklusion. Lov nr. 84/88 vedrører offentlige virksomheder og giver sådanne virksomheder mulighed for at blive omdannet til aktieselskaber gennem et lovdekret. Men det, at loven henviser til »offentlige virksomheder generelt«, påvirker ikke den materielle selektivitet, der findes i artikel 11, stk. 1, i lov nr. 21/92 til fordel for det specifikke selskab RTP. Under alle omstændigheder udgør en fritagelse, som kun gælder for offentlige virksomheder, ligeledes en materielt selektiv foranstaltning for denne gruppe virksomheder (i forhold til private virksomheder), som RTP tilhører.
(113)
Statsmidler kan imidlertid, selv om de er materielt selektive, ikke falde ind under begrebet selektiv foranstaltning i den i artikel 107, stk. 1, i TEUF anførte betydning, såfremt statsforanstaltningen, i stedet for at afvige fra den normale anvendelse af ordningen, bliver en integreret del af den (64). Det er derfor nødvendigt at undersøge, om foranstaltningen var begrundet i den portugisiske retsordens karakter og opbygning, at omdannelsen af den offentlige virksomhed RTP til et aktieselskab skete ved lov, eller om anvendelsen af en lov, der havde til formål at omdanne RTP, havde til formål at tildele selskabet en fordel i forhold til andre virksomheder. I overensstemmelse med Rettens holdning i sin dom vil Kommissionen i det følgende sondre mellem fritagelsen for notarialomkostninger på den ene side og omkostninger til registrering og offentliggørelse på den anden (65).
(114)
Fritagelse for oprettelse for notar og notarialomkostninger: Det er Kommissionens opfattelse, at omdannelsen af RTP til et aktieselskab og godkendelsen af dets vedtægter ved lov i stedet for ved oprettelse for notar er begrundet i den portugisiske retsordens karakter og logik. Omdannelsen til et aktieselskab skete for at give RTP en mere fleksibel selskabsform og derved stille det på lige fod med private operatører. Når denne omdannelse skete ved lov og ikke ved notarialakt, skyldtes det ikke et forsøg på at omgå kravet om oprettelse for notar, men var et resultat af det generelle princip i portugisisk ret om, at lovmæssige forskrifter kun kan ændres ved tilsvarende lovmæssige forskrifter.
(115)
I henhold til princippet om »retsakters ækvivalens« kan en lov kun omstødes, suspenderes eller ændres ved en lovmæssig forskrift, der er i samme hierarkiske rangorden som oprettelsesakten og ikke ved en lov, der har en lavere rangfølge i lovhierarkiet. Dette princip blev indført i den portugisiske forfatning i 1982, dvs. lang tid inden, at omdannelsen af RTP i 1992 fandt sted. I artikel 115, stk. 5, i den portugisiske forfatning i dens udformning på tidspunktet for omdannelsen af RTP hed det, at ingen lov: »skal skabe andre kategorier af lovgivning, eller give andre typer lovmæssig forskrift beføjelse til at fortolke, integrere, ændre, suspendere eller tilbagekalde nogle af dens bestemmelser på en måde, der frembringer virkninger i relation til tredjeparter.« Eftersom RTP blev nationaliseret i 1975 ved en lovmæssig forskrift, nemlig lovdekret nr. D 674-D/75, kunne selskabets omdannelse igen kun opnås ved et lovdekret, eller ved en lov, der har en tilsvarende eller højere rangfølge end et lovdekret. Der er heller ikke noget, der tyder på, at RTP’s oprindelige nationalisering i 1975 blev gennemført med det formål at omgå anvendelsen på selskaber, der er reguleret af privatretten og skabte en fordel for selskabet.
(116)
Der er intet, der tyder på, at alle de øvrige love, der fandtes inden RTP's omdannelse (se betragtning 84-86 i denne afgørelse) havde til formål at skabe en økonomisk fordel for offentlige virksomheder ved at undgå oprettelse for notar (og de dermed forbundne omkostninger), der finder anvendelse på privatretlige transaktioner. Især afspejlede lov nr. 84/88, som tillod offentlige virksomheder at blive omdannet til aktieselskaber gennem et lovdekret, de forfatningsmæssige og retlige principper, der var gældende på det pågældende tidspunkt.
(117)
Konklusion: Under hensyntagen til disse forhold udgør fritagelsen for kravet om at gennemføre omdannelsen af RTP ved oprettelse for notar (og således afholde de respektive omkostninger) ikke statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
(118)
Fritagelsen for registreringsgebyrer og offentliggørelsesomkostninger: Det er nødvendigt at vurdere, om RTP nød godt af ikke at betale nogen omkostninger i forbindelse med selskabets registrering i handelsregistret og offentliggørelsen af notarialakten. Ifølge den på daværende tidspunkt gældende portugisiske lovgivning skulle en oprettelse for notar, der formaliserede oprettelsen af et privatretligt reguleret selskab og dettes vedtægter, offentliggøres i Diário da República af den registermyndighed, der havde ansvaret for at delagtiggøre tredjepart i indholdet af disse dokumenter. RTP afholdt ikke disse offentliggørelsesomkostninger, idet den obligatoriske offentliggørelse af lov nr. 21/92 i Diário da República sikrede, at selve omdannelsen af RTP samt indholdet af dets nye vedtægter blev bragt til offentlighedens kendskab i det nødvendige omfang.
(119)
Der er ikke nogen indikation af, at Portugal valgte at omdanne RTP til et aktieselskab gennem lov nr. 21/92 med det formål at give RTP en fordel i form af sparede registrerings- og offentliggørelsesomkostninger. Det var snarere det forhold, at en yderligere offentliggørelse af RTP's vedtægter ville have været helt meningsløs, idet kravene til gennemsigtighed og offentlighed allerede var opfyldt gennem offentliggørelsen af lov nr. 21/92 i Diário da República. Hvor der sker registrering med henblik på senere offentliggørelse, og de to foranstaltninger er kædet sammen, er det tvivlsomt, om fritagelsen for registreringsgebyrer også kan begrundes i den portugisiske retsordens karakter og logik og den obligatoriske omdannelse af RTP gennem lovgivning. Portugal bestrider ikke, at en registrering fortsat var påkrævet i henhold til selskabsloven. Som Portugal anførte: »registreringen blev ikke fjernet, det var blot det forhold, at det ikke var nødvendigt med en oprettelse for notar, men at lovdekretet udgjorde et tilstrækkeligt dokument i registreringsøjemed«. Dette følger også af artikel 3, stk. 3, i lov nr. 84/88, (se betragtning 25 i denne afgørelse). Desuden understregede Portugal, at for at RTP i fremtiden skulle kunne registrere alle andre selskabsakter, skulle selve selskabets oprettelse (dvs. resultatet af omdannelsen i 1992 til et aktieselskab) registreres (66). Hvis en registrering imidlertid er nødvendig, ser Kommissionen ikke nogen grund til, hvorfor RTP ikke skulle afholde de dermed forbundne omkostninger.
(120)
Konklusion: Det skal konkluderes, at RTP's fritagelse for kravet om en notarialakt (og dermed notarialomkostninger) samt fritagelsen for kravet om offentliggørelse og de dermed forbundne offentliggørelsesomkostninger i henhold til artikel 11, stk. 1, i lov nr. 21/92, ikke udgør statsstøtte i den i artikel 107, stk. 1, i TEUF anførte betydning.
Fritagelsen for registreringsgebyrer i henhold til artikel 11, stk. 1, i lov nr. 21/92 udgør statsstøtte.
Disse fritagelser ville imidlertid, som omtalt senere i betragtning 160-161 i denne afgørelse, under alle omstændigheder være begrundet som en legitim kompensation for omkostningerne ved at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse i henhold til artikel 106, stk. 2, i TEUF.
(121)
Portugal gør gældende, at artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92 ikke reelt giver RTP en permanent fritagelse, men at den kun havde til formål at dække samme situation som tidligere i forbindelse med den foreløbige fritagelse, nemlig RTP's omdannelse til et aktieselskab i 1992. Portugal gør ligeledes gældende, at RTP ved adskillige lejligheder betalte notarial- og registreringsgebyrer. Imidlertid dækker ordlyden i artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92 enhver yderligere indførelse, registrering eller notering, som i henhold til denne artikel kan udføres gratis i et ubegrænset tidsrum.
(122)
En sådan permanent fritagelse indebærer også en fordel for RTP ved at fritage selskabet for gebyrer, som det ellers skulle have afholdt af dets eget budget. Portugals argument om, at artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92 så vidt vides aldrig har været bragt i anvendelse, og at RTP har betalt alle nødvendige gebyrer, er udsagn, der er relevant i forbindelse med en potential tilbagesøgning af statsstøtte, men det ændrer ikke konklusionen vedrørende bestemmelsens ordlyd.
(123)
Denne fordel er også selektiv, idet lov nr. 21/92 henviser til RTP. Portugal kan ikke gøre gældende, at lov nr. 21/92 blot er udmøntningen af en almindelig regel i portugisisk ret. Især kan artikel 1 og 2 i lovdekret nr. 404/90 ikke anvendes til at bevise den manglende selektivitet, idet lovdekretet omhandler koncentrationer og således ikke dækker denne sag, som vedrører omdannelsen af en offentlig virksomhed til et aktieselskab (67).
(124)
Modsat en foreløbig fritagelse for registreringsgebyrer kan en permanent fritagelse også begrundes i princippet om retsakters ækvivalens, som på grund af den juridiske godkendelsesproces afskaffede kravet om en notarialakt og offentliggørelsen heraf, da RTP blev omdannet i 1992. Overholdelse af den portugisiske retsordens karakter og opbygning kunne accepteres for den foreløbige fritagelses vedkommende, idet specifikt RTP's omdannelse til at aktieselskab kun, som beskrevet, kunne ske gennem et lovdekret. Imidlertid udelukker den brede anvendelse af artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92 ikke, at fritagelse for krav om notarialakter (og dermed omkostninger) ville være mulig for andre situationer end RTP's omdannelse til et aktieselskab i 1992. Det er tilstrækkeligt at anføre, at en permanent fritagelse til fordel for ét selskab (eller én gruppe af selskaber, som f.eks. aktieselskaber) for forskellige registreringsgebyrer aldrig kan falde ind under en retsordens karakter og opbygning (68).
Konklusion: Det skal konkluderes, at den permanente fritagelse til fordel for RTP på grundlag af artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92 udgør statsstøtte i den i artikel 107, stk. 1, i TEUF anførte betydning.
(125)
Aftale med socialsikringsmyndighederne (gældsomlægning og eftergivelse af renter): Efter at have vurderet bemærkningerne fra tredjepart og fra Portugal konkluderer Kommissionen, at den oprindelige aftale mellem den myndighed, der er ansvarlig for socialsikringsordningen, og RTP ikke kan betragtes som en typisk adfærd for en privat operatør. Striden gik på, hvorvidt fortolkningen af visse regler i socialsikringsordningen, som omhandlet i lovbekendtgørelse nr. 12/83, var juridisk korrekt. Aftalen bekræftede RTP's fortolkning på området, hvilket blev støttet af en sagkyndig i fiskale forhold, der nåede til den konklusion, at lovbekendtgørelsen var forfatningsstridig. Lovbekendtgørelsen blev dog ikke trukket tilbage efter aftalens indgåelse. Det må derfor konkluderes, at foranstaltningen anvendtes selektivt på RTP uden at ændre fortolkningen af de nævnte socialsikringsregler i forhold til andre virksomheder.
(126)
Kommissionen kan ikke acceptere Portugals påstand om, at tilladelsen til omlægning af gælden og eftergivelsen af bøder og renter blev givet inden for rammerne af et generelt system, der anvendes på alle virksomheder under lignende omstændigheder på grundlag af lovdekret nr. 411/91, hvorfor dette ikke udgjorde en specifik fordel for RTP.
(127)
Formålet med denne beslutning er at afgøre, om anvendelsen af ordningen på RTP var selektiv uden i øvrigt at tage stilling til den generelle eller selektive karakter af en sådan ordning.
(128)
For at afgøre om omlægningen er en forudsætning for at sikre virksomhedens rentabilitet, stiller lovdekret nr. 411/91 krav om udarbejdelse af en økonomisk-finansiel undersøgelse. RTP udarbejdede aldrig en sådan rentabilitetsundersøgelse i henhold til artikel 2, stk. 3, i lovdekret nr. 411/91.
(129)
Desuden fandt betingelsen i artikel 2, stk. 1, litra d), i lovdekret nr. 411/91 ikke anvendelse på RTP, da gældsomlægningen ikke fandt sted som følge af statens indgriben. Kommissionen accepterer ikke Portugals påstand om, at tidligere statslig indgriben påvirkede debitorvirksomhedens drift, og at RTP blev styret af lovregler på tidspunktet for den statslige indgriben. Selv om RTP var underlagt en særlig forvaltningsordning i 1977 (69), sluttede denne ordning med vedtagelsen af RTP's vedtægter i 1980, hvorimod gælden til socialsikringsmyndighederne kumuleredes i perioden 1983-1989. Kommissionen mener, at RTP's tilladelse til gældsomlægning ikke kan anses for at have fundet sted inden for rammerne af en generel ordning i overensstemmelse med lovdekret nr. 411/91, da RTP ikke opfyldte kriterierne i loven til at få tilladelse til gældsomlægning. Foranstaltningen blev således anvendt selektivt på RTP.
(130)
Ved at tillade gældsomlægningen skulle Portugal endvidere have handlet på samme måde som en offentlig eller privat kreditor, som søger at få tilbagebetalt skyldige beløb, og derfor indgår gældsomlægningsaftaler med henblik på at lette tilbagebetalingen (70). Statens morarentesats bør svare til den sats, som en privat kreditor ville anvende under identiske omstændigheder. Kommissionen mener, at en privat kreditor, der forsøger at indlede et søgsmål for at få tilbagebetalt de skyldige beløb, i det mindste vil opnå den officielle rentesats. Ved ikke at kræve rentebetaling på trods af fuldbyrdelsesordninger handlede Portugal derfor ikke på samme måde, som en privat kreditor ville have gjort for at maksimere rentesatsen. Gælden til socialsikringsmyndighederne kumuleredes endvidere i tidsrummet 1983-1989 og en omlægningsaftale blev først indgået i 1993. En privat kreditor ville under samme omstændigheder ikke have tilladt en lignende gældskumulering gennem et så langt tidsrum uden at indlede en inddrivelsesprocedure. En sådan foranstaltning synes derfor at give en specifik fordel til RTP.
(131)
Kapitalforhøjelser: Efter at have vurderet bemærkningerne fra tredjeparter og Portugal konkluderede Kommissionen, at kapitalforhøjelserne i 1994-1997 gav RTP en økonomisk fordel. Som det fremgår af tabel 3 i betragtning 40 ville ingen privat investor i betragtning af RTP's svage økonomiske situation på tidspunktet for kapitalforhøjelserne have tilført virksomheden kapital, idet det ikke kunne forventes, at virksomheden genfandt nogen form for normal rentabilitet inden for et rimeligt tidsrum. På trods af kapitaltilførslerne forværredes RTP's økonomiske situation. Hverken Portugal eller tredjemand har hævdet, at Portugal handlede som en privat investor på tidspunktet for kapitaltilførslerne til virksomheden.
(132)
1998-lånet: Kommissionen kan ikke acceptere Portugals påstand om, at lånet fra 1998 skulle være ydet på markedsvilkår. For ikke at udgøre statsstøtte skal betingelserne i forbindelse med et lån (nemlig den tilknyttede sikkerhedsstillelse og rentesatsen) afspejle den iboende risiko ved en lånetransaktion til en virksomhed (71). Risikoen, og dermed rentesatsen, er højere, når virksomheden befinder sig i en økonomisk situation, hvor soliditeten er mindre end, hvad en finansieringsinstitution normalt kræver i forbindelse med sin långivning.
(133)
Som det fremgår af tabel 3, betragtning 40, befandt RTP sig på tidspunktet for indgåelsen af låneaftalen i alvorlige økonomiske vanskeligheder, da gælden oversteg værdien af virksomhedens aktiver, og nettobalancen var negativ. Virksomheden var således teknisk insolvent.
(134)
For det første skal det bemærkes, at lånet udgjorde ansvarlig lånekapital, dvs. uden nogen sikkerhed i aktiverne, hvorfor tilbagebetalingen i tilfælde af virksomhedens konkurs skulle prioriteres efter samtlige kreditorer, men før aktionærerne. Fraværet af en hensigtsmæssig garanti på grundlag af aktiverne synes tydeligt at angive, at dette lån ikke blev ydet på markedsvilkår, og at det drejer sig om statsstøtte. I betragtning af RTP's tekniske insolvens på tidspunktet for lånoptagelsen ville ingen finansieringsinstitution have ydet ansvarlig lånekapital til virksomheden, da udsigterne til tilbagebetaling fra RTP var yderst begrænsede. Lånet blev da heller ikke ydet af en privat finansieringsinstitution, men af fonden Fundo de Regularização da Dívida Pública.
(135)
For det andet kan det fremhæves, at rentesatsen for lånet ikke tydeligt afspejler den dermed forbundne risiko. Den er ikke blot under den referencesats, som Kommissionen sædvanligvis anvender for at beregne støtteelementet i ordninger med rentegodtgørelse (72), men en kreditor ville under markedsvilkår - ud over sikkerhedsstillelse - kræve en rentesats, der kunne kompensere for den høje risiko forbundet med tilbagebetalingen.
(136)
I betragtning af at RTP's økonomiske situation var så vanskelig, at virksomheden ikke kunne opnå ansvarlig lånekapital på sædvanlige vilkår, svarer lånet faktisk til et tilskud og udgør en fordel for RTP.
(137)
I lyset af ovenstående mener Kommissionen, at omlægningen af gælden til socialsikringsmyndighederne, kapitaltilførslerne i 1994-1997 og långivningen i 1998 gav en økonomisk fordel i forhold til konkurrenterne, som ikke modtog samme midler.
(138)
Det portugisiske tv-marked blev først åbnet for konkurrence i 1992, men der var dog konkurrenter på markedet i den periode, hvor RTP var genstand for de forskellige foranstaltninger. I februar 1992 blev der udstedt radiospredningslicens til de private tv-selskaber, SIC og TVI, og i oktober 1992 påbegyndte SIC sine udsendelser i Portugal.
(139)
Kommissionen accepterer ikke Portugals påstand om, at aftalen om gælden til socialsikringsmyndighederne ikke skulle være omfattet af begrebet statsstøtte, da selve gælden var skabt inden åbningen af det portugisiske radiospredningsmarked for konkurrence. RTP fik tildelt den økonomiske fordel i maj 1993, efter markedets åbning for konkurrence, hvorfor dette kan have udgjort en økonomisk fordel for RTP.
(140)
I betragtning heraf skal det konkluderes, at Portugals foranstaltninger kan have givet en økonomisk fordel til RTP i forhold til konkurrenterne, som ikke modtog de samme midler, og dermed kan have fordrejet konkurrencen som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
(141)
Statslige foranstaltninger er omfattet af artikel 107, stk. 1, i TEUF i det omfang, de påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Dette er altid tilfældet, når de pågældende aktiviteter er genstand for samhandel mellem medlemsstater. I denne sag udøver modtagervirksomheden, RTP, selv aktiviteter på det internationale marked. Faktisk udveksler RTP gennem Den Europæiske Radiounion (EBU) tv-programmer og deltager i Eurovision-systemet (73). Herudover er RTP i direkte konkurrence med private radiospredningsvirksomheder, der er aktive på det internationale marked og har en international ejerstruktur (74).
(142)
Det kan derfor konkluderes, at Portugals foranstaltninger til fordel for RTP påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
(143)
I lyset af ovenstående må det konkluderes, at ud over eventuelle public service- forpligtelser, der er pålagt RTP, er der tale om statsstøtte som omhandlet artikel 107, stk. 1, i TEUF i forbindelse med følgende foranstaltninger:
-
omlægningen af gælden til socialsikringsmyndighederne
-
kapitaltilførslerne i perioden 1994-1997, og
-
lånet ydet i 1998.
Tilsvarende udgør den foreløbige fritagelse for registreringsgebyrer i henhold til artikel 11, stk. 1, i lov nr. 21/92 og den permanente fritagelse for registreringsgebyrer og andre gebyrer i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92 statsstøtte i den i artikel 107, stk. 1, i TEUF anførte betydning.
(144)
Som nævnt i betragtning 44-48 i denne afgørelse blev RTP imidlertid pålagt en public service-forpligtelse til tv-udsendelse. I sag Altmark Trans GmbH og Regierungspräsidium Magdeburg mod Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, og Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht (»Altmark-sagen«), stadfæstede Domstolen, at statslige foranstaltninger, der kompenserer for public service-omkostninger ikke falder ind under statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1, i EF-traktaten (nu artikel 107, stk. 1, i TEUF), når følgende fire betingelser alle er opfyldt (75):
a)
Den pågældende virksomhed skal faktisk være pålagt at opfylde forpligtelser til offentlig tjeneste, og disse forpligtelser skal være klart definerede.
b)
De kriterier, der er grundlaget for beregningen af kompensationen, skal være fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde.
c)
Kompensationen må ikke overstige, hvad der er nødvendigt for helt eller delvis at dække de udgifter, der er afholdt ved opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne.
d)
Når udvælgelsen af virksomheden ikke gennemføres inden for rammerne af en procedure for tildeling af offentlige kontrakter, skal størrelsen af kompensationen fastlægges på grundlag af en analyse af de omkostninger, som en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkeligt udstyret, ville have ved at opfylde forpligtelserne.
(145)
Når der ses bort fra den første og den tredje betingelse, synes ad hoc-foranstaltningerne (se betragtning 143 i denne afgørelse) ikke at opfylde den anden og fjerde betingelse i Altmark-dommen og det af følgende årsager:
(146)
Det er klart, at finansieringen via aftalen med den myndighed, der er ansvarlig for socialsikringsordningen, og via lånet i 1998 ikke var led i en kompensationsordning efter kriterier fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde (anden betingelse). Derimod var de baseret på ad hoc-beslutninger, der kan tilskrives staten.
(147)
Som omtalt i betragtning 61 i denne afgørelse indeholdt public service-aftalen herudover en specifik mulighed for investeringer i udstyr til public service-aktiviteterne på grundlag af kapitaltilførsler. Public service-aftalerne begrænser ikke investeringerne i de offentlige tjenester og definerer heller ikke klart betingelserne og begrænsningerne for statens deltagelse, idet der kun tages højde for statens eventuelle deltagelse i RTP's investeringer i egenskab af aktionær. Kommissionen mener derfor, at heller ikke kapitaltilførslerne kan vurderes som værende led i en kompensationsordning efter kriterier fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde.
(148)
RTP var klart ikke blevet udvalgt efter et offentligt udbud, der kunne garantere mindst mulige omkostninger. Der foreligger ikke bevis for, at størrelsen af ad hoc-betalingerne blev beregnet med udgangspunkt i en gennemsnitsvirksomheds afholdte omkostninger (fjerde betingelse).
(149)
I betragtning heraf er det klart, at ikke alle betingelser i Altmark-dommen er opfyldt i denne sag. Derfor skal de i betragtning 143 i denne afgørelse anses som statsstøtte i den i artikel 107, stk. 1, i TEUF, anførte betydning.
(150)
Det er Domstolens faste retspraksis, at artikel 106 i TEUF kan tillade undtagelser fra forbuddet mod statsstøtte til virksomheder, der har fået pålagt udførelsen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Altmark-dommen bekræftede indirekte, at statsstøtte, der kompenserer omkostninger afholdt af en virksomhed i udførelsen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, kan betragtes som forenelig med det indre marked, når betingelserne i artikel 106, stk. 2, i TEUF (tidligere EF-traktatens artikel 86, stk. 2, og tidligere omtalt som »fællesmarkedet«) er opfyldt (76).
(151)
Domstolen præciserede, at for at kunne falde ind under undtagelsesbestemmelsen er det nødvendigt, at foranstaltningen samtidigt opfylder principperne om definition, mandat og proportionalitet. Kommissionen mener, at for så vidt angår disse principper, påvirkes samhandelen ikke i en grad, der skader EU's interesser.
(152)
Kommissionens meddelelse om anvendelse af statsstøttereglerne på public service-radio- og tv-virksomhed (»meddelelsen om radio- og tv-virksomhed«) forklarer, hvordan disse principper bør anvendes på radiospredningssektoren (77). Ifølge denne meddelelse om radio- og tv-virksomhed skal Kommissionen vurdere, om (78):
a)
RTP's aktiviteter svarer til en public service-forpligtelse, der klart er defineret af medlemsstaten (definition)
b)
udførelsen af tjenesteydelsen udtrykkeligt af de portugisiske myndigheder er overdraget til RTP (mandat)
c)
finansieringen står i rimeligt forhold til nettoudgifter forbundet med udførelsen af public service.
(153)
Som bekræftet i protokollen om offentlig radio- og tv-virksomhed i medlemsstaterne (Amsterdamprotokollen (79)) og meddelelsen om radio- og tv-virksomhed (80) er det op til medlemsstaterne at definere public service-mandatet for public service-radio- og tv-selskabet. I radio- og tv-sektoren er Kommissionens rolle begrænset til at kontrollere, at der ikke findes klare fejl i definitionen af public service. En sådan fejl vil udgøre misbrug af definitionen på public service.
(154)
I betragtning af radio- og tv-sektorens særlige karakter finder Kommissionen det legitimt med en definition, der pålægger et givet selskab at udbyde et afbalanceret og varieret program i overensstemmelse med de fortolkende bestemmelser i protokollen (81). En sådan definition ville være i overensstemmelse med målsætningen om at opfylde de demokratiske, sociale og kulturelle behov i et givent samfund.
(155)
Som beskrevet i betragtning 44-48 i denne afgørelse er RTP i medfør af lov nr. 21/92 og public service-aftalerne forpligtet til inden for rammerne af generelt public service-tv at tilvejebringe to kanaler med generel dækning. Mens den første kanal skal tilbyde en mere generel programlægning, skal den anden kanal henvende sig til mere specifikke seergrupper. Som beskrevet i betragtning 44 og 45 i denne afgørelse fastlægger lov nr. 21/92 og public service-aftalerne endvidere i detaljer RTP's forpligtelser med hensyn til programindholdet, det internationale samarbejde og visse specifikke forpligtelser.
(156)
Selv om definitionen på RTP's public service-forpligtelser er af kvalitativ karakter og meget bred, i overensstemmelse med Amsterdamprotokollens fortolkningsbestemmelser, finder Kommissionen denne »brede« definition legitim (82). Kommissionen finder således den generelle definition, der er fastlagt for RTP's public service-forpligtelse til at forestå to tv-kanaler med national dækning, en mere generel og en mere fokuseret på specifikke seergrupper, for at være legitim. En sådan definition kan anses for at opfylde de demokratiske, sociale og kulturelle behov i det portugisiske samfund.
(157)
Kommissionen anser ligeledes de forpligtelser, der nærmere fastlægger, hvordan RTP skal opfylde sin public service-forpligtelse til tv-virksomhed, for at være legitime. Disse forpligtelser kan også anses for at være i overensstemmelse med Amsterdamprotokollens tekst og for at opfylde de demokratiske, sociale og kulturelle behov i det portugisiske samfund.
(158)
Selv om Kommissionen anser RTP's public service-opgave for at være legitim, skal det dog efterprøves, hvorvidt definitionen er behæftet med klare fejl.
Kommissionen vil foretage en vurdering af, om den foreløbige og permanente fritagelse for notarial- og registreringsgebyrer og omkostninger til offentliggørelse kan betragtes som en kompensation for en public service-omkostning og vil foretage en yderligere analyse af, om RTP's pligt til at støtte filmproduktion kan anses at ligge inden for RTP's public service-aftale.
(159)
Kommissionen vil først vurdere, om den foreløbige fritagelse for kravet om notarial- (og dermed forbundne omkostninger) og registreringsgebyrer og omkostninger til offentliggørelse i forbindelse med omdannelsen i 1992 til et aktieselskab i henhold til artikel 11, stk. 1, i lov nr. 21/92, samt den permanente fritagelse for forskellige gebyrer i henhold til artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92, kan anses for at være en kompensation for omkostninger, der følger af opfyldelsen af public service-opgaven.
(160)
Foreløbige fritagelser: For det første er det nødvendigt at undersøge, om der legitimt kan kompenseres for de omkostninger, der medgik til RTP's omdannelse til et aktieselskab i 1992 (dvs. omkostninger, der normalt påløber i forbindelse med en notarialakt, dens registrering og offentliggørelse) som public service-omkostninger. Kompensationen antager, som anført ovenfor, form af en fritagelse i henhold til artikel 11, stk. 1, i lov nr. 21/92.
(161)
RTP udførte på omdannelsestidspunktet udelukkende public service-virksomhed (se betragtning 18 i denne afgørelse), mens kommerciel virksomhed blev udført af juridisk adskilte datterselskaber. Omkostningerne i forbindelse med omdannelsen af public service-virksomheden udgjorde derfor automatisk public service-omkostninger, som staten legitimt kunne kompensere. Det er ikke nødvendigt at overveje, om RTP's omstrukturering var juridisk påkrævet eller nødvendig (83). Vurderingen i medfør af artikel 106, stk. 2, i TEUF, og meddelelsen om radio- og tv-virksomhed kræver, at kompensationen ikke overstiger nettoudgifterne ved public service-opgaverne, men kræver ikke en vurdering af, om disse omkostninger, forudsat at de er begrænset til public service-opgaven, kunne have været undgået (84). Det står i overensstemmelse med Amsterdamprotokollen og meddelelsen om radio- og tv-virksomhed i princippet medlemsstaterne frit for at træffe beslutning om opbygningen af deres public service-udbyder, som ikke alene gælder udbyderens tilrettelæggelse af, hvilket indhold der vil blive formidlet, men også under hvilken juridisk form public service-udbyderen vil udføre sin virksomhed. Kommissionens rolle er begrænset til at kontrollere, om medlemsstaten har misbrugt denne frihed. I dette tilfælde er der ikke nogen beviser for, at omdannelsen blev udført med det eneste formål at tildele RTP en fordel. Der er ingen anledning til at betvivle Portugals argument om, at omdannelsen i 1992 blev udført med det formål at give RTP mere fleksibilitet i sin virksomhed i stedet for at blive en statsorganisation med byrdefulde statskontrollerede procedurer. Det skal derfor konkluderes, at fritagelsen for registreringsgebyrer (dvs. notarial- og registreringsgebyrer, omkostninger til offentliggørelse) på tidspunktet for RTP's omdannelse udgør en legitim kompensation for tilvejebringelsen af public service-radio- og tv-virksomhed.
(162)
Permanent fritagelse: Imidlertid kan argumentationen ovenfor (som anført i betragtning 161 i denne afgørelse) ikke anvendes på den permanente fritagelse i artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92, som ikke er tidsbegrænset og derfor er åben til også at dække registreringer og indførelser vedrørende RTP's virksomhed uden for dets public service-opgave (f.eks. når RTP selv ville påbegynde kommerciel virksomhed i stedet for gennem juridisk adskilte datterselskaber).
I betragtning af den brede anvendelse af artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92, både med hensyn til tid (dvs. tidsubegrænset) og karakter (dvs. ikke begrænset til public service-virksomhed), kan en eventuel fremtidig fritagelse for registreringsgebyrer ikke berettiges som en public service-omkostning. Det skal derfor konkluderes, at fritagelsen for gebyrer i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92 ikke er forenelig med det interne marked.
(163)
Mens Portugal argumenterede, at artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92 aldrig har været bragt i anvendelse, og at RTP altid har betalt alle nødvendige registreringsgebyrer efter omdannelsen i 1992, vil dette argument muligvis kunne anvendes i tilfælde af tilbagesøgning, men ændrer ikke det forhold, at denne bestemmelse som sådan yder statsstøtte til RTP, hvilket ikke var berettiget i henhold til artikel 106, stk. 2, i TEUF eller nogen anden bestemmelse i denne traktat.
(164)
Under hensyntagen til betragtning 45 i direktivet om »fjernsyn uden grænser« kan Kommissionen acceptere, at definitionen af public service-forpligtelser for radio- og tv-virksomheder, der udfører public service, indeholder en forpligtelse til i betydeligt omfang at bidrage til investeringer i europæisk audiovisuel produktion, i det omfang filmrettighederne giver mulighed for udsendelse på public service-tv (85).
(165)
Kommissionen finder, at RTP's forpligtelse til at støtte filmproduktion falder ind under public service-tv, da RTP efterfølgende på public service-tv udsender de film, som den har erhvervet rettigheder til.
(166)
Kommissionen kan derfor ikke være enig i de direkte interesserede parters bemærkninger, hvorefter RTP's filmforpligtelser og finansieringen heraf skulle være diskriminerende. De direkte interesserede parter hævdede, at private tv-selskaber også indgår protokoller om støtte til filmproduktion med de portugisiske myndigheder, men at disse ikke indeholder bestemmelser om nogen kompenserende betaling. Kommissionen finder imidlertid, at det er nødvendigt at skelne mellem frivillige aftaler mellem staten og private tv-selskaber på den ene side om støtte til filmproduktion, og en public service-forpligtelse, der er pålagt RTP, til at udsende filmproduktion og finansiere denne på den anden side. Det er klart, at der udtrykkeligt blev pålagt RTP en public service-opgave med hensyn til at støtte visse filmiske produktioner, som efterfølgende skulle udsendes som public service-tv-programmer, hvorimod de private tv-selskaber ikke var blevet pålagt en sådan public service-opgave. Faktisk er RTP blevet brugt af staten som et instrument til at støtte filmproduktionen. Eventuelle fordele fra RTP til filmproduktionen kan udgøre statsstøtte og bør undersøges som sådan. Nærværende afgørelse foregriber på ingen måde en eventuel vurdering af de mulige fordele, som filmproducenterne har nydt.
(167)
I lyset af ovenstående skal det konkluderes, at RTP's samfinansiering af portugisisk filmproduktion, der udsendes på public service-tv-kanalerne, kan anses som en specifik legitim forpligtelse, som er nødvendig for at opfylde RTP's generelle forpligtelser til at forestå public service-tv. Denne forpligtelse udgør således ikke en klar fejl.
(168)
Kommissionen finder imidlertid, at RTP's forpligtelse til at »tilvejebringe andre ubestemte ad hoc-ydelser« (86) ikke er tilstrækkelig præcis til at sætte Kommissionen i stand til på forhånd og med tilstrækkelig grad af retssikkerhed at afgøre, om sådanne ydelser kan anses for at være public service. Selv om Kommissionen finder, at »andre ubestemte ydelser« ikke er præcist defineret, bemærker den, at der ikke er foretaget nogen betalinger under denne bestemmelse i løbet af den undersøgte periode (87).
(169)
I betragtning af ovenstående konkluderer Kommissionen, at RTP's aktiviteter, som beskrevet i lov nr. 21/92 og igen defineret i public service-aftalerne, udgør klart definerede public service-forpligtelser.
Selv om forpligtelsen til at tilvejebringe »andre ubestemte ydelser, der bestemmes på ad hoc-basis« ikke skulle være tilstrækkelig præcis til på forhånd at konkludere, at samtlige ydelser på dette område bør anses for at være public service, blev der ikke foretaget nogen betalinger med henvisning til denne bestemmelse i perioden 1992-1998.
Den permanente fritagelse for registreringsgebyrer og andre gebyrer er ikke begrænset til kompensation for en public service-omkostning og kan derfor ikke begrundes i henhold til artikel 106, stk. 2, i TEUF.
(170)
For det andet er det nødvendigt at vurdere, om public service-forpligtelserne blev pålagt RTP som modtager af statsmidlerne.
(171)
I henhold til meddelelsen om radio- og tv-virksomhed skal Kommissionen efterprøve, om public service-mandaterne blev overdraget RTP gennem en udtrykkelig formel handling (88).
(172)
Som omtalt i betragtning 48 i denne afgørelse blev public service-forpligtelserne klart pålagt RTP på grundlag af forskellige love og aftaler: artikel 5 i lov nr. 58/90, artikel 4, stk. 1, og artikel 5 i lov nr. 21/92 og klausul 1 i den tidligere og nye public service-aftale.
(173)
Kommissionen modtog ingen bemærkninger fra interesserede parter eller fra Portugal om, at public service-forpligtelsen ikke skulle være overdraget RTP gennem en tilstrækkelig formel handling. I overensstemmelse med meddelelsen om radio- og tv-virksomhed og på grundlag af de i betragtning 48 i denne afgørelse omtalte love og aftaler skal det konkluderes, at der ikke er tvivl om, at RTP er forpligtet til at udføre public service-tv, hvorfor public service-mandatet derfor formelt blev pålagt RTP.
(174)
Ikke alene er det nødvendigt, at public service-mandatet pålægges RTP gennem en formel handling; der skal også tages skridt til at sikre, at public service-mandatet tilvejebringes som krævet i lovgivningen og public service-aftaler. Som omtalt i betragtning 49-59 i denne afgørelse blev der oprettet forskellige kontrolmekanismer for at sikre, at RTP opfyldte public service-forpligtelserne som forudset.
(175)
For det første har RTP pligt til at fremlægge rapporter vedrørende opfyldelsen af public service-forpligtelserne og planer ledsaget af udtalelser fra Gabinete de Auditoria. RTP fremlagde public service-rapporter for 1993-1998, som beskrev opfyldelsen af hver enkelt public service-forpligtelse med angivelse af udgifter for hver enkelt forpligtelse på baggrund af et analytisk bogføringssystem.
(176)
For det andet kontrollerede finansministeren og et medlem af regeringen med ansvar for massemedier opfyldelsen af public service-aftalen, ligesom den portugisiske finanskontrol reviderede finansplanen.
(177)
For det tredje skulle der finde en årlig ekstern revision sted. Kommissionen kan ikke acceptere Portugals argument, som blev gentaget efter dommen afsagt af Retten i Første Instans i sag T-442/03, om, at public service-rapporterne rent faktisk blev revideret eksternt, og at der ikke var behov for yderligere foranstaltninger. Situationen inden vedtagelsen af beslutningen af 15. oktober 2003 kan beskrives som følger:
a)
For 1992 eksisterede der ikke nogen public service-rapport, idet forpligtelsen til at levere public service-rapporter og en revision af sådanne rapporter først blev indført med koncessionsaftalen af 1993.
b)
For 1993 og 1994 fandt der ikke nogen ekstern revision sted, blot en udtalelse fra selskabets repræsentanter, nemlig Conselho fiscal da RTP, som blot var en intern meddelelse til selskabet.
c)
For 1995-1998 ledsagede en udtalelse fra en ekstern revisor, der var uafhængig af RTP og dets repræsentanter, rapporterne. Disse udtalelser bekræfter, at RTP opfyldte sime public service-forpligtelser. Der var imidlertid ikke adgang til mere detaljerede public service-rapporter, der førte til disse konklusioner.
(178)
I betragtning af Retten i Første Instans' bemærkninger i sag T-442/03, navnlig præmis 232-256 i dommen, kunne Kommissionen imidlertid ikke udelukkende forlade sig på de (kortfattede) revisionsudtalelser om de public service-rapporter, der er omtalt i betragtning 177 i denne afgørelse, og accepterede i stedet Portugals tilbud om at gennemføre en ekstern revision på basis af de eksisterende public service-rapporter for alle de pågældende år. Det vil sige, at der blev gennemført eksterne revisioner af RTP's overholdelse af public service-forpligtelserne for 1992-1997. For 1992 blev den eksterne revision udført på trods af en manglende public service-rapport. Den eksterne revisor forholdt sig imidlertid til andre dokumenter for at vurdere, om public service-mandatet var blevet opfyldt. Der er ikke udført nogen ekstern revision for 1998, idet der altid eksisterede, hvilket heller ikke blev bestridt af SIC, en ekstern revision i form af BDO Binder-rapporten for 1998, som der henvises til i betragtning 186-188 i denne afgørelse.
(179)
De nye revisioner for 1992-1997 er blevet tilrettelagt af den nationale medietilsynsmyndighed, nemlig Entidade Reguladora para a Comunicação Social (ERC). ERC er en uafhængig forvaltningsmyndighed, som i overensstemmelse med den portugisiske forfatning er ansvarlig for bl.a. at sikre overholdelsen af statutter og regler for massemediernes aktiviteter. Den tilrettelagde revisioner, der skulle gennemføres for perioden 1992-1997 ved at indgå aftale med den eksterne revisor, Pedro Roque, som er uafhængig af RTP.
(180)
I betragtning af den tid, der er gået mellem 1992 og revisionerne af public service-rapporterne i 2010, har det været vanskeligt at vurdere alle oplysningerne. Dette forklarede undersøgelsens længde og den tid, det tog at gennemføre nye revisioner. Imidlertid kunne revisionerne til sidst gennemføres, idet public service-rapporterne allerede (med undtagelse af 1992) eksisterede, og da revisorerne således havde et udgangspunkt for deres revision. Revisionerne for 1992-1997 er blevet fremsendt til Kommissionen.
(181)
De eksterne revisioners mandat er at vurdere og overvåge RTP's public service-radio- og tv-virksomhed og de betalinger, selskabet modtog for denne opgave. De indeholder en beskrivelse af de oplysninger, der skal tages i betragtning. De henviser bl.a. til lov nr. 58/90 (lov om public service-radio- og tv-virksomhed, lov nr. 21/92 om omdannelse af RTP, public service-aftalerne, årsregnskaberne og de eksterne revisioner af årsregnskaberne, den offentlige forretningsplan og budgettet (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público), samt public service-rapporterne for de respektive år (Relatorio sobre o Cumprimento das Obrigacaoes do Servico Publico, RCOSP). Revisionerne omtaler, at på grund af den lange tid, der gik mellem 1992 og 1997 og revisionsaftalen i 2010, var visse dokumenter blevet destrueret, og visse oplysninger gået tabt. Derfor fokuserede revisionsrapporten primært på de tilgængelige rapporter, navnlig public service-rapporterne (89) og de godkendte årsregnskaber.
(182)
På trods af disse tidsmæssige begrænsninger fandt revisorerne, at det var muligt at leve op til deres kontrakt og gennemføre revisionerne samt foretage en vurdering af RTP's overholdelse af public service-forpligtelsen og den kompensation, selskabet havde modtaget. Revisionerne anfører udtrykkeligt, at revisorerne var i stand til at overvinde de vanskeligheder, som var forbundet med den tidsmæssige forskydning og gennemføre revisionerne. Selv om revisorerne eksempelvis fremsatte det forbehold, at de ikke var i stand til at undersøge omkostningsregnskabskriterierne og omkostningsfordelingsmetoderne, havde dette vist sig ikke at være til hinder for at gennemføre revisionen og for at komme med en positiv konklusion. I den sammenfattende rapport hedder det, at: »Alle RTP's udgifter og indtægter er baseret på den præmis, at selskabets virksomhed kun består af levering af public service-tv-virksomhed, og at nærværende revisioner var baseret på årsregnskaber revideret både af selskabets interne revisor og af eksterne revisorer, hvoraf der ikke fremgik andre relevante oplysninger end dem, der beskrives i enkeltheder i årsregnskabet.« (90) Kommissionen havde allerede fastslået (se betragtning 18 i denne afgørelse), at RTP kun havde udøvet public service-virksomhed i de år, der undersøges, hvorimod de kommercielle aktiviteter var gennemført af juridisk adskilte datterselskaber af RTP. Omkostningsfordelingskriterierne er derfor kun relevante for placeringen af omkostningsfordelingen inden for de public service-omkostninger, som RTP har afholdt, og bør ikke have nogen virkning på størrelsen af de samlede public service-omkostninger.
Med hensyn til de finansielle oplysninger fandt Kommissionen, at de eksterne revisorer legitimt kunne påberåbe sig årsregnskabet, der altid var ledsaget af en revisionspåtegning om nøjagtigheden af RTP's regnskaber. Ifølge public service-aftalerne var målet med den eksterne revision af public service-rapporten at verificere, at RTP havde levet op til sine public service-forpligtelser i henhold til selskabets mandat, og at public service-kompensationen er i overensstemmelse med de omkostninger, der medgår til sådanne forpligtelser. Derfor var det, selv om de finansielle oplysninger for leveringen af public service-ydelsen i de år, der blev undersøgt, vedrørte RTP's levering af public service-ydelser, nødvendigt med en yderligere uafhængig vurdering for at fastslå, om de afholdte omkostninger var i overensstemmelse med public service-mandatet.
(183)
De eksterne revisorer bekræfter dette punkt. For 1992-1997 kom revisorerne til den konklusion, at: »RTP havde opfyldt sine radio- og tv-forpligtelser, for så vidt angår kvantitet, således som det er fastlagt i koncessionsaftalen, med særligt fokus på forpligtelsen til indholdet af radio- og tv-virksomheden«. Det er revisorens opfattelse, at »vi ved en analyse af de tilgængelige dokumenter, nemlig rapporterne fra revisoren og det lovpligtige revisionsudvalg, ikke fandt noget, der kunne foranledige os til at konkludere, at de forelagte dokumenter, der vedrørte sammenhængen mellem public service-opgaverne og betalingen af de reelle og faktiske udgifter hertil, indeholder materielt relevante forvridninger, der påvirker deres overensstemmelse med den på det pågældende tidspunkt gældende lovgivning« (91).
(184)
En række revisionsrapporter nævner, at RTP kunne have anmodet om et højere kompensationsbeløb, men ikke havde mulighed herfor på grund af betingelserne i public service-aftalerne, jf. artikel 15, stk. 4, i den tidligere public service-aftale og artikel 19, stk. 3, i den nye public service-aftale af 1996. De enkelte eksterne revisioner for 1994, 1996 og 1997 indeholder udtalelser vedrørende forskellen mellem de høje omkostninger, som RTP rent faktisk har afholdt med henblik på levering af public service-ydelsen og den kompensation, selskabet havde modtaget, og som var mindre end de afholdte omkostninger (92). Den endelige sammenfattende rapport for alle de år, der er blevet revideret, siger udtrykkeligt, at: »for alle årene lå kompensationsbetalingen, der var tildelt og betalt, under de beløb, der var anført i hver RCOPS (Relatório sobre o cumprimento das obrigações de serviço público, public service-rapporterne)« (93).
(185)
Visse revisioner (med undtagelse af revisionerne for 1992 og 1993) anfører, at RTP havde overskredet den lovfæstede reklametid, dvs. selskabet sendte flere reklamer, end det havde tilladelse til i henhold til public service-aftalerne. De indtægter, som RTP modtog for disse reklamer, skal tages med i betragtning, når public service-omkostningerne skal beregnes, i overensstemmelse med meddelelsen om radio- og tv-virksomhed, idet indtægter, som genereres ved public service-virksomheden, herunder reklameindtægter, skal medtages i beregningen af selskabets public service-finansieringsbehov.
Det forhold, at reklametiderne var overskredet, påvirkede ikke revisorens analyse for hele perioden 1992-1997. Public service-kompensationen svarede til de public service-opgaver, som RTP udførte, og der fandt ikke nogen overkompensation sted. Portugal bekræftede ligeledes, at for så vidt angår 1994, 1995 og 1996, blev alle reklameindtægter (herunder dem, der skyldes en overskridelse af den tilladte reklametid) medtaget og reducerede public service-finansieringsbehovet tilsvarende (94). For 1996 blev det i artikel 15 i den nye public service-aftale anført, at med henblik på fastlæggelsen af kompensationen kan overskud af udnyttelsen af kanalerne ikke medtages ved sammenlægning af omkostningerne med det formål at beregne de samlede public service-omkostninger. »Overskuddet« omfatter reklameindtægterne. Portugal bekræftede udtrykkeligt, at reklameoverskuddet blev fratrukket det krævede kompensationsbeløb (95).
(186)
Med hensyn til 1998 gennemførte den eksterne revisor BDO Binder en undersøgelse om forholdet mellem RTP's public service-opgave og de dermed forbundne omkostninger. BDO Binder-rapporten fremsætter flere fremadrettede henstillinger og foreslår en styrkelse af RTP's interne kontrol for at sikre overensstemmelse med interne regler, men omfatter ikke nogen konklusion om, at RTP havde modtaget overkompensation i forbindelse med de public service-opgaver, selskabet havde udført, eller at der ikke kunne fæstes lid til de tal, der var anvendt i den af RTP udarbejdede public service-rapport og anvendt af Kommissionen i beslutning af 15. oktober 2003. Når BDO Binder-rapporten beskæftiger sig med konkrete tal, henviser den til en manglende optegnelse over visse aktiver. Imidlertid synes BDO Binder-rapporten mere at kritisere manglen af en fortegnelse over aktiver (96), end at konkludere, at de respektive investeringer ikke var foretaget, og at der ikke var taget korrekt højde for investeringsværdierne. Som understreget af Portugal var der imidlertid under alle omstændigheder ikke medtaget tal for de respektive investeringer i beregningen af kompensationen, hvilket udelukkede, at afskrivninger på anlægsaktiver kunne kompenseres.
(187)
Med hensyn til overskridelsen af reklametiderne fandt BDO Binder-rapporten, at alle reklameindtægter var medtaget i beregningen af public service-finansieringsbehovet. Igen giver ingen af disse faktorer revisoren anledning til at komme med en negativ udtalelse om RTP's opfyldelse af selskabets public service-forpligtelser, ligesom han ikke peger på nogen forekomst af overkompensation.
(188)
Men det vigtigste for analysen i denne beslutning er konklusionen i BDO Binder-rapporten (som ikke anfægtes af SIC) om, at RTP kunne have krævet 25 mia. PTE for opfyldelsen af sine public service-forpligtelser, men i stedet kun modtog 14 mia. PTE. Med andre ord peger BDO Binder-rapporten ikke på nogen overkompensation, men kommer i stedet til den modsatte konklusion.
(189)
Som anført i beslutning NN 31/06 vedrørende omstruktureringen af RTP har en ekstern revision foretaget af PriceWaterhouse Coopers set nærmere på, om de finansielle oplysninger, som de portugisiske myndigheder har tilvejebragt, var i overensstemmelse med RTP's finansielle regnskaber i perioden 1991-2003, med de beløb, der er medtaget i public service-revisionsrapporterne og med andre informationskilder, som fandtes relevante for at sikre de rapporterede revisioners overensstemmelse (se betragtning 38 i beslutning NN 31/06). PWC-revisionsrapporten godkendte oplysningerne uden væsentlige anmærkninger (betragtning 52 i beslutning NN 31/06). PWC-revisionsrapporten bekræftede specifikt, at de af RTP modtagne beløb som public service-kompensation svarede til de beløb, der var anført i Ministerrådets resolutioner (se betragtning 41 og tabel 39 i beslutning NN 31/06). PWC-revisionsrapporten fremsatte bemærkninger til RTP's generelle underfinansiering. Den fremhævede, at der ud over public service-opgaverne, der kunne kompenseres under public service-aftaler, fandtes public service-opgaver, som RTP udførte, men som der ikke kunne anmodes om kompensation for af staten. Kommissionen konkluderede i beslutning NN 31/06, at PWC-revisionsrapporten derfor korrekt kunne tage udgangspunkt i RTP's finansielle regnskaber og fandt, at RTP reelt var kronisk underfinansieret. I forhold til denne beslutning kan PWC-revisionsrapporten tages som en yderligere indikation, ud over de eksterne revisioner af public service-rapporterne, på, at de af Kommissionen anvendte oplysninger i beslutning 2005/403/EF var korrekte.
(190)
Med hensyn til klagerens argument om, at rapporten (8/2002) fra revisionsdomstolen, Tribunal de Contas, skulle indgå, har Kommissionen rent faktisk taget denne rapport i betragtning som led i sin vurdering i denne afgørelse. For det første skal det bekræftes, som også erkendt af SIC, at revisionsrapport 8/2002 dækker perioden 1997-2000 og derfor kun er relevant for 1997 og 1998. Selv om der i denne rapport er blevet nævnt tal for tidligere år, var de tænkt som en beskrivelse af RTP's generelle finansielle udvikling, men var ikke i sig selv genstand for revisionsdomstolens undersøgelse.
(191)
Hvad der er vigtigst, er, at rapport 8/2002 ikke påpeger nogen uregelmæssigheder i RTP's finansiering eller på nogen overkompensation for 1997-2000 (eller for nogle af de øvrige år). Tværtimod peger rapport 8/2002 forskellige steder på RTP's strukturelle finansielle vanskeligheder. Kommissionen er i overensstemmelse hermed ikke på basis af rapport 8/2002 i stand til at pege på specifikke betalinger, der skulle udgøre overkompensation og ulovlig statsstøtte. Tværtimod bekræfter rapport 8/2002 udtrykkeligt, at RTP's overlevelse, fra 1993 til ultimo 1999, blev sikret gennem en vedvarende og stigende gældsætning af selskabet.
(192)
Som nævnt af klageren kritiserer rapport 8/2002 ved en række lejligheder selskabets ledelse og peger på forskellige tilfælde af ineffektivitet, der kunne have været undgået. Formålet med rapport 8/2002 er defineret som en general gennemgang af RTP's ledelse og tilvejebringelsen af public service-tv i relation til effektivitet og økonomi. Som fremhævet af klageren anførte rapport 8/2002, at RTP havde ufleksible strukturer og for mange personaleniveauer og leverede public service-ydelser på en ineffektiv måde. Rapporten 8/2002 kritiserer ligeledes det alt for vage og generelle koncept for public service-opgaven og public service-aftalerne, der ifølge revisionsdomstolen indbyder til ineffektiv ledelse.
(193)
Imidlertid blev konceptet for RTP's public service-opgave undersøgt af Kommissionen i beslutningen af 15. november 2003. I sag T-442/03 stadfæstede Retten i Første Instans, at den brede definition af RTP's opgaver var acceptabel (97). Med hensyn til den påståede ineffektivitet ønsker Kommissionen at påpege, at dette ikke er et aspekt, der behøver at blive taget under overvejelse i anvendelsen af meddelelsen om radio-/tv-virksomhed.
(194)
Det tredje kriterium, som Kommissionen skal vurdere, består i at afgøre, om finansieringen står i forhold til nettoudgifterne forbundet med public service-forpligtelsen.
(195)
Meddelelsen om radio- og tv-virksomhed beskriver de kriterier, som Kommissionen lægger til grund for sin vurdering af proportionaliteten af statsfinansiering. Den indeholder krav om, at statsstøtten ikke må overskride nettoomkostningerne ved public service-opgaven, og at der ikke sker nogen konkurrenceforvridning, som ikke er nødvendig for at opfylde public service-opgaven (98).
(196)
For det første kræves det i meddelelsen om radio- og tv-virksomhed, at en korrekt beregning af udgifterne til public service-aktiviteterne kræver en hensigtsmæssig fordeling af udgifter og indtægter på public service-aktiviteterne og de kommercielle aktiviteter.
(197)
Som omtalt i betragtning 61-67 i denne afgørelse fastlægger public service-aftalerne den metode til fordeling af udgifter og indtægter, som RTP skal anvende. I denne sag er arbejdet principielt gjort lettere for Kommissionen, idet RTP faktisk har anvendt et analytisk bogføringssystem, der gør det muligt at kvantificere de berettigede udgifter afholdt af virksomheden i forbindelse med udførelsen af hver enkelt af de kompensationsberettigede public service-opgaver.
(198)
Med udgangspunkt i dette system henføres hver enkelt kompensationsberettiget udgiftspost til en aktivitet, og fordeles dernæst på RTP's forskellige kompensationsberettigede public service-forpligtelser på grundlag af objektive bogføringsprincipper.
(199)
Da indtægter fra hver af de kompensationsberettigede public service-funktioner fratrækkes driftsomkostningerne ved public service-opgaven, sikrer systemet, at de årlige kompensationsbetalinger begrænses til nettoudgiften for hver enkelt public service-forpligtelse (se betragtning 65 i denne afgørelse).
(200)
På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen derfor, at kriterierne til beregning af udgiften er fastlagt på en objektiv og gennemsigtig måde.
(201)
Reglerne for udgiftskompensation kan dog undervurdere den faktiske nettoudgift ved RTP's public service-forpligtelse og kan føre til en strukturel underfinansiering af det reelle finansieringsbehov.
(202)
Som omtalt i betragtning 65 og i overensstemmelse med public service-aftalernes metode til beregning af udgifter blev visse public service-udgifter ikke refunderet via årlige kompensationsbetalinger (99). Portugal oplyste endvidere til Kommissionen, at selv om RTP skulle betale moms af de årlige kompensationsbetalinger, kunne disse udgifter ikke tages i betragtning i henhold til bogføringsreglerne (se betragtning 94). Endelig har RTP i sine egne rapporter om public service-forpligtelsen ikke medtaget alle investeringer i udstyr til public service-opgaver, selv om de er medtaget i regnskaberne (se betragtning 67).
(203)
I overensstemmelse med Amsterdamprotokollen er det imidlertid op til medlemsstaterne selv at tilrettelægge deres ordninger for finansiering af public service-tv-virksomheder. I denne sag besluttede Portugal ikke at refundere en del af public service-operatørens afholdte udgifter forbundet med udførelsen af mandatet.
(204)
I denne sag betalte staten ikke blot årlige kompensationsbetalinger til RTP, men ydede også yderligere finansiering i form af kapitalforhøjelser, lån og en aftale med den myndighed, der er ansvarlig for socialsikringsordningen. I overensstemmelse med punkt 57 i meddelelsen om radio- og tv-virksomhed skal Kommissionen undersøge, om samtlige foranstaltninger står i et rimeligt forhold til nettoudgifterne ved public service-opgaven. Kun hvis dette er tilfældet, kan finansieringen af RTP anses for at være forenelig med artikel 106, stk. 2, i TEUF.
(205)
Kommissionen mener også, at de public service-forpligtelser, der er pålagt RTP, men som ikke er berettiget til kompensation, kan anses for at være legitime og for at være public service-forpligtelser, der er klart definerede og formelt overdragede af staten til public service-operatøren. I henhold til statsstøttereglerne kan Portugal således finansiere samtlige nettoudgifter, som RTP afholder i forbindelse med public service-tv.
(206)
Tabel 6 i betragtning 207 viser en oversigt over RTP's public service-udgifter (investeringsudgifter og nettodriftsudgifter) som beregnet i henhold til reglerne for udgiftsbogføring og de modtagne kompensationsbetalinger til investeringer og driftsudgifter.
(207)
Først vises investeringerne i udstyr forbundet med public service-aktiviteterne (tabel 5) og den forudsete kompensation til finansiering af investeringerne (tabel 2). Dernæst vises RTP's nettodriftsudgifter (tabel 4) og den forudsete kompensation for disse udgifter (tabel 1). Endelig viser tabellen den forholdsvise fordel fra ad hoc-støtten som følge af den med socialsikringsmyndighederne indgåede aftale og af lånet fra 1998.
Tabel 6
Oversigt over finansieringsbehov og kompensationsbehov for nettodriftsudgifter ved public service-aktiviteterne i overensstemmelse med bogføringsreglerne
(Mio. PTE)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Sum
Investeringsomkostninger
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Kapitalindsprøjtninger
-0
-0
-10 000,0
-12 800,0
-10 000,0
-14 000,0
-0
-46 800,0
Difference mellem investerings-udgifter og kompensation
2 632,6
2 102,0
-7 236,1
-11 807,3
-8 519,6
-9 962,6
6 054,2
-26 736,8
Driftsudgifter ved public service-aktiviteterne
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
116 456,1
Kompensationsbetalinger
-6 200,0
-7 100,0
-7 145,0
-7 200,0
-14 500,0
-10 350,0
-14 000,0
-66 495,0
Socialsikringsmyndighederne
-
-1 206,0
-
-
-
-
-
-1 206,0
Lån
-20 000,0
-20 000,0
Difference mellem driftsudgifter og kompensation
518,2 (100)
- 346
1 239,1
903,3
2 717,1
27 622,1
-3 898,7
28 755,1
Kilde: Årsregnskaberne og public service-rapporterne.
(208)
Som fremhævet i betragtning 201 og 202 indebar det system for årlige kompensationsbetalinger, som Portugal havde valgt, at de faktiske udgifter ved RTP's public service-opgaver blev undervurderet, og at systemet førte til kumulering af gæld. For at holde RTP i økonomisk balance anvendte Portugal i en anden fase ad hoc-foranstaltninger for at finansiere RTP's udgifter fra public service-opgaverne.
(209)
Som det fremgår af tabel 6 i betragtning 207, overkompenserede kapitaltilførslen public service-investeringerne med 26 736,8 mio. PTE, hvorimod driftsudgifterne blev underkompenseret ved kompensationsbetalingerne og de øvrige ad hoc-foranstaltninger med 28 755,1 mio. PTE. Selv om kapitaltilførslerne grundlæggende skulle finansiere investeringer i udstyr, blev denne kapital også brugt til at tilbagebetale kumuleret gæld.
(210)
Som det fremgår af tabel 6 i betragtning 207, var den samlede kompensation lavere end 2 018,3 mio. PTE for nettoudgifterne ved public service-forpligtelserne (28 755,1 mio. PTE, minus 26 736,8 mio. PTE). Kommissionen konkluderer således, at i overensstemmelse med EU's bestemmelser står statens samlede finansiering i et rimeligt forhold til RTP's nettodriftsudgifter ved public service-forpligtelserne for den undersøgte periodes vedkommende. Denne konklusion ændres ikke, hvis det betænkes, at de 11 000 000 PTE, der følger af fritagelsen for registreringsgebyrer også udgør statsstøtte (se betragtning 119 og 120 i denne afgørelse), i modsætning til Kommissionens oprindelige antagelse. Under hensyntagen til dette beløb ville der fortsat være tale om en underfinansiering af RTP på 2 007,3 mio. PTE.
(211)
Kommissionen mener, at de af RTP modtagne midler var endnu mindre end de samlede nettoudgifter afholdt i forbindelse med udførelsen af mandatet for public service-tv, som staten havde tildelt RTP, når det tages i betragtning, at tabel 6 i betragtning 207 ikke omfatter samtlige udgifter, som RTP afholdt i tilknytning til public service-tv i perioden 1992-1998.
(212)
I henhold til meddelelsen om radio- og tv-virksomhed skal Kommissionen sikre sig, at statens finansiering ikke blot står i et rimeligt forhold til nettoudgifterne ved udøvelsen af public service, men også at der ikke sker nogen konkurrenceforvridning i forbindelse med de kommercielle aktiviteter, der hidrører fra public service-aktiviteterne, og hvis udgifter ikke korrekt modsvares på indtægtssiden, og som ikke er nødvendig for at opfylde public service-opgaven. En sådan konkurrenceforvridning vil foreligge, hvis RTP trykker reklamepriserne på markedet for at nedbringe konkurrenternes indtjening (101). I så tilfælde ville RTP ikke maksimere sine kommercielle indtægter, men unødvendigt øge sit behov for statsfinansiering. I henhold til meddelelsen om radio- og tv-virksomhed vil en påvisning af sådan adfærd ikke blive betragtet som et led i den public service-opgave, der er blevet overdraget selskabet (102).
(213)
I beslutningen om procedurens indledning af 15. november 2001 bekræftede Kommissionen, at hvis der skulle foreligge bevis for en sådan adfærd, ville den tage sådanne fordrejninger i betragtning og det dermed forbundne højere statslige finansieringsbehov i vurderingen af en eventuel overkompensation. I den fase af proceduren bemærkede Kommissionen, at »den ikke på grundlag af de oplysninger, den var i besiddelse af, kunne afgøre, om RTP havde udvist en sådan adfærd« (103).
(214)
Efter opfordringen til at fremsætte bemærkninger på tidspunktet for procedurens indledning i denne sag modtog Kommissionen ingen bemærkninger fra RTP's konkurrenter, som kunne tyde på eller påvise, at RTP udviste konkurrencebegrænsende adfærd på kommercielle markeder, som kunne føre til større finansiering fra statens side, hvilket ville være uforeneligt med traktaten (104).
(215)
I denne sammenhæng mener Kommissionen ikke, at der er tale om en sådan adfærd. Kommissionen konkluderer derfor, at RTP ikke synes at have tyet til konkurrencebegrænsende adfærd på de kommercielle markeder, som skulle have ført til et større behov for statsfinansiering og dermed til en overkompensation.
(216)
På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at aftalen med den myndighed, der er ansvarlig for socialsikringsordningen, kapitaltilførslerne og den ansvarlige lånekapital samt den foreløbige fritagelse for registreringsgebyrer bør betragtes som statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF. Finansieringen af RTP i form af ad hoc-foranstaltninger er imidlertid forenelig med det indre marked efter artikel 106, stk. 2, i TEUF. Den samlede finansiering står i rimeligt forhold til de nettoudgifter, der svarer til de public service-forpligtelser, der klart er defineret og overdraget. Statsfinansieringen påvirker således ikke samhandelen eller konkurrencevilkårene i EU i et omfang, der strider mod den fælles interesse som omhandlet i artikel 106, stk. 2, i TEUF (105).
VI. KONKLUSION
(217)
Kommissionen fastslår, at Portugal ulovligt har iværksat den omhandlede ad hoc-støtte i strid med artikel 108, stk. 3, i TEUF (106). Dette gælder ikke for den foreløbige fritagelse for notarialgebyrer og offentliggørelsesomkostninger i henhold til artikel 11, stk. 1, i lov nr. 21/92, idet disse foranstaltninger ikke anses at udgøre statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
(218)
Som omhandlet i betragtning 143 konkluderer Kommissionen, at aftalen med den myndighed der var ansvarlig for socialsikringsordningen i 1993, kapitaltilførslerne i perioden 1994-1997 og lånet i 1998 udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF. Tilsvarende udgør fritagelsen for registreringsgebyrer i henhold til artikel 11, stk. 1, i lov nr. 21/92 og den permanente fritagelse for gebyrer i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92 statsstøtte. Ad hoc-foranstaltningerne er tildelt under anvendelse af statsmidler og truer med at fordreje konkurrencevilkårene i det indre marked til fordel for RTP og påvirker samhandelen.
Ad hoc-foranstaltningerne opfylder ikke de betingelser, der er opstillet i Altmark-dommen, da de ikke kan anses for at være led i en kompensationsordning efter kriterier fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde. Det står endvidere klart, at RTP ikke blev udvalgt inden for rammerne af en procedure for tildeling af offentlige kontrakter, som kunne sikre et minimalt omkostningsniveau, og at det ikke synes at kunne påvises, at beløbet for ad hoc-betalingerne blev fastlagt på grundlag af en analyse af de omkostninger, som en gennemsnitsvirksomhed ville have haft.
(219)
Fritagelsen i henhold til artikel 106, stk. 2, i TEUF, finder anvendelse på ad hoc-foranstaltningerne med undtagelse af RTP's permanente fritagelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92. Som analyseret kompenserede foranstaltningerne klart definerede public service-forpligtelser, der er tilstrækkeligt overdraget til RTP gennem lov nr. 21/92 og public service-aftalerne. Ad hoc-foranstaltningerne står i rimeligt forhold til nettoudgifterne ved den af RTP udførte public service. Ad hoc-foranstaltningerne fordrejer ikke konkurrencevilkårene i et omfang, der strider mod EU's interesse, da foranstaltningerne står i et rimeligt forhold til nettoudgifterne ved den af RTP udførte public service. RTP udviste heller ikke konkurrencebegrænsende adfærd i sine kommercielle aktiviteter.
(220)
Det er Kommissionens opfattelse, at den permanente fritagelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92, udgør statsstøtte, der ikke er forenelig med det indre marked, da den ikke er en kompensation for udførelsen af en tjeneste af generel økonomisk interesse i medfør af artikel 106, stk. 2, i TEUF. Portugal skal derfor ophæve den pågældende lov. Portugal skal også sikre, at enhver støtte udbetalt til RTP i henhold til denne lov skal tilbagebetales.
(221)
Kommissionen har på baggrund af ovennævnte konklusioner -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Nedenstående ad hoc-foranstaltninger ydet af Portugal til fordel for Radiotelevisão Portuguesa, SA, (RTP), udgør statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1.
a)
Portugals omlægning af gæld på 1 206 mio. PTE til fordel for RTP i form af en aftale med den myndighed, der var ansvarlig for socialsikringsordningen i 1993
b)
kapitalindsprøjtningerne i perioden 1994-1997 på 46 800 mio. PTE
c)
et lån på 20 000 mio. PTE ydet i 1998
d)
en foreløbig fritagelse for registreringsgebyrer i henhold til artikel 11, stk. 1, i portugisisk lov nr. 21/92 til et beløb på 11 000 000 PTE.
2. De i stk. 1 i denne artikel omtalte statsstøtteforanstaltninger er forenelige med det indre marked i henhold til traktatens artikel 106, stk. 2, da de ikke har ført til nogen overkompensation af de nettoudgifter, der er forbundet med de public service-opgaver, der er overdraget RTP.
Artikel 2
Fritagelsen for notarialgebyrer og offentliggørelsesomkostninger i henhold til artikel 11, stk. 1, i portugisisk lov nr. 21/92 udgør ikke statsstøtte.
Artikel 3
1. Den ubegrænsede fritagelse, som RTP er blevet indrømmet for alle gebyrer og honorarer for enhver indførelse, registrering eller notering i medfør af artikel 11, stk. 2, i portugisisk lov nr. 21/92, udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1 i TEUF.
2. Den statsstøtte, der ulovligt er ydet af Portugal, og som udgør en overtrædelse af artikel 108, stk. 3, i TEUF på grundlag af artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92, til fordel for RTP, er uforenelig med det indre marked.
Artikel 4
1. Portugal ophæver den i artikel 3, stk. 1, i denne afgørelse omtalte lov og tilbagesøger enhver statsstøtte modtaget af RTP i henhold til denne bestemmelse, indtil loven er ophævet.
2. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, hvor den blev udbetalt til RTP, og indtil den er tilbagebetalt.
3. Renten beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i forordning (EF) nr. 794/2004 og forordning (EF) nr. 271/2008 om ændring af forordning (EF) nr. 794/2004.
Artikel 5
1. Tilbagesøgningen af støtte, der er tildelt i henhold til den i artikel 3 omhandlede lov, iværksættes omgående og effektivt.
2. Portugal efterkommer denne afgørelse senest fire måneder efter meddelelsen deraf.
Artikel 6
1. Portugal forelægger senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse Kommissionen følgende oplysninger:
a)
en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der er truffet for at ophæve artikel 11, stk. 2, i lov nr. 21/92
b)
det samlede beløb (hovedstol og renter), der skal tilbagesøges hos RTP
c)
en detaljeret beskrivelse af allerede trufne og planlagte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne afgørelse
d)
dokumentation for, at RTP har fået påbud om at tilbagebetale støtten.
2. Portugal skal holde Kommissionen underrettet om fremskridt med hensyn til de trufne nationale foranstaltninger med henblik på gennemførelse af denne afgørelse, indtil tilbagebetalingen af den støtte, der henvises til i artikel 3, er tilendebragt. Portugal meddeler på Kommissionens anmodning straks oplysninger om de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme denne afgørelse. Desuden fremsender Portugal udførlige oplysninger om de støttebeløb og renter, som RTP allerede har tilbagebetalt.
Artikel 7
Denne afgørelse er rettet til Den Portugisiske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2011.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 20 päivänä joulukuuta 2011,
valtiontuesta C 85/01, tapauskohtaisista toimenpiteistä, jotka Portugali on toteuttanut RTP:n hyväksi
(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 9429)
(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2012/365/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan (1),
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on edellä mainitun artiklan mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (2) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1)
Kaupallinen televisioyhtiö Sociedade Independente de Comunicação, S.A., jäljempänä ’SIC’, esitti komissiolle vuosina 1993, 1996 ja 1997 kolme kantelua, joiden mukaan Portugali sovelsi tapauskohtaisia toimenpiteitä ja maksoi vuotuisia korvauksia Portugalin julkiselle yleisradioyhtiölle Radiotelevisão Portuguesa, SA:lle, jäljempänä ’RTP’.
(2)
Komissio ilmoitti Portugalin viranomaisille 15 päivänä marraskuuta 2001 päivätyllä kirjeellään päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, joka koskee kaikkia RTP:n hyväksi toteutettuja tapauskohtaisia toimenpiteitä.
(3)
Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (3). Tapauskohtaisista toimenpiteistä, jotka Portugali on toteuttanut RTP:n hyväksi, 15 päivänä lokakuuta 2003 tehdyn komission päätöksen 2005/406/EY (4) 1 artiklassa todetaan, että osa toimenpiteistä eli 68 006 miljoonan Portugalin escudon valtiontuki, jonka Portugali on myöntänyt RTP:lle sosiaaliturvaviranomaisten kanssa vuonna 1993 tehdyn sopimuksen, vuosina 1994-1997 toteutettujen pääomasijoitusten ja vuonna 1998 myönnetyn lainan muodossa, soveltui yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan nojalla. Lisäksi päätöksen 2 artiklan mukaan valtiontukea eivät olleet toimenpiteet, joilla myönnettiin vapautus rekisteröintimaksuista, maksettiin korvaus televisiolähetysverkosta luopumisesta, sovittiin verkon vuotuista käyttömaksua koskevista järjestelyistä, tehtiin pöytäkirja elokuvatuotannon tukemisesta, laskettiin liikkeeseen joukkovelkakirjoja ja laadittiin rakenneuudistussuunnitelma vuosiksi 1996-2000.
(4)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi 26 päivänä kesäkuuta 2008 asiassa T-442/03 (5) päätöksen 2005/406/EY osittain kahdesta syystä. Päätöksen 2 artikla kumottiin siltä osin, kuin siinä todetaan, että vapautus rekisteröintimaksuista ei ole valtiontukea. Tuomioistuin katsoi, että komission tehtävänä oli tutkia, oliko yrityksen osakeyhtiöksi muuttamiseen liittyviä rekisteröintimaksuja ja palkkioita koskevasta vapautuksesta muodostuvan tapauskohtaisen edun, jäljempänä ’väliaikainen vapautus’, suhteen Portugalin oikeusjärjestelmän sisäisen rakenteen mukaista, että julkisten yritysten muuttaminen osakeyhtiöiksi toteutetaan lainsäädännöllä, vai onko tällaisia toimenpiteitä varten turvautuminen lakiin poikkeus, jonka todellinen tarkoitus siitä johtuvien seuraamusten vuoksi on antaa julkisille yrityksille etua muihin yrityksiin nähden.
(5)
Tuomioistuin katsoi pysyvästä edusta, jota RTP:lle myönnettiin, kun se sai rajoituksetta vapautuksen kaikista rekisteröintimaksuista ja muista maksuista kaikkien kirjaamis-, rekisteröinti- tai merkintätoimien osalta, jäljempänä ’pysyvä vapautus’, että vaikka voi hyvin olla, ettei poikkeus tosiasiallisesti ollut pysyvä (ks. tuomion 73 ja 79 kohta), tämä ei muuta sitä tosiasiaa, että komissio ei ole osoittanut riittävän perustellusti, että vapautus oli luonteeltaan yleinen. Lisäksi tuomioistuin totesi, että vaikka pitäisi paikkansa, että Portugali oli muuttanut RTP:n osakeyhtiöksi, koska piti sitä tarpeellisena, jotta RTP voi täyttää julkisen palvelun tehtävänsä, tätä ei ole riittävästi näytetty toteen.
(6)
Tuomioistuin hylkäsi kanteet siltä osin, kuin ne koskivat päätöksessä 2005/406/EY esitettyä päätelmää, ettei vuoden 1994 joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskua eikä käyttömaksujärjestelyjä luokiteltu valtiontueksi.
(7)
Muiden toimenpiteiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille (päätöksen 2005/406/EY 1 artikla) tuomioistuin totesi, ettei komissio voinut vedota julkista palvelua koskeviin kertomuksiin ja niihin sisältyviin tietoihin ilman kansallisessa lainsäädännössä edellytettyä ulkopuolista tilintarkastusta. Komissio ei tämän vuoksi voinut todeta, että valtiontukitoimenpiteet olisivat soveltuneet yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa (nykyään ’sisämarkkinoille’ SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa) tarkoitetulla tavalla (6). Tuomioistuin kumosi päätöksen 2005/406/EY 1 artiklan.
(8)
Komissio ilmoitti asiassa T-442/03 annetun tuomion jälkeen asianomaisille osapuolille, että komission tutkinta asiassa on aloitettu uudestaan ja pyysi kolmansilta osapuolilta kommentteja (7).
(9)
Komissio sai kantelijalta 10 päivänä maaliskuuta 2009 kommentteja, jotka toimitettiin Portugalille 8 päivänä huhtikuuta 2009. Kantelijalta saatiin 17 päivänä kesäkuuta 2009 lisäkommentteja, jotka toimitettiin Portugalille 28 päivänä heinäkuuta 2009. Portugali vastasi näihin kommentteihin 7 ja 8 päivänä syyskuuta 2009 päivätyillä kirjeillä. Se lähetti komissiolle lisätietoja 23 päivänä helmikuuta 2010, 4 päivänä maaliskuuta 2010 ja 15 päivänä huhtikuuta 2010. Komissio lähetti Portugalille 10 päivänä toukokuuta 2010 tietopyynnön, jossa se pyysi erityisesti, että vuosien 1992-1997 julkista palvelua koskeville kertomuksille tehdään riippumaton ulkopuolinen tilintarkastus.
(10)
Portugali vastasi komission tietopyyntöön 8 päivänä kesäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä ja toimitti pyydetyt julkista palvelua koskevien kertomusten ulkopuoliset tarkastukset 12 päivänä elokuuta 2012 päivätyllä kirjeellä. Portugali toimitti lisätietoja 29 päivänä syyskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Portugalin kanssa pidettiin kokous 29 päivänä maaliskuuta 2011, ja se toimitti komissiolle lisätietoja 17 päivänä kesäkuuta 2011, 25 päivänä elokuuta 2011 ja 26 päivänä lokakuuta 2011.
Portugali suostui poikkeuksellisesti 15 päivänä joulukuuta 2011 päivätyllä kirjeellä siihen, että tämä päätös hyväksytään siten, että todistusvoimainen kieli on englanti.
(11)
Tässä päätöksessä käsitellään ainoastaan muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen piiriin kuuluvia tapauskohtaisia toimenpiteitä. Tuomioistuin ei kumonnut asiassa T-442/03 eräitä toimenpiteitä, joiden ei päätöksessä 2005/406/EY katsottu olevan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, minkä vuoksi päätöksen 2005/406/EY 2 artiklasta on tullut lopullinen. Kyseessä ovat toimenpiteet, joilla maksettiin korvaus televisiolähetysverkosta luopumisesta, sovittiin verkon vuotuista käyttömaksua koskevista järjestelyistä, tehtiin elokuvatuotantoa koskeva pöytäkirja, laskettiin liikkeeseen joukkovelkakirjoja ja laadittiin rakenneuudistussuunnitelma vuosiksi 1996-2000. Kuten tuomioistuin edellytti asiassa T-442/03, komissio arvioi uudelleen väliaikaisen ja pysyvän vapautuksen notariaattikuluista sekä rekisteröintimaksuista ja julkaisukuluista.
Tässä päätöksessä keskitytään RTP:n ja Portugalin taloudelliseen suhteeseen vuosina 1992-1998 sosiaaliturvaviranomaisten kanssa vuonna 1993 tehdyn sopimuksen, vuosina 1994-1997 toteutettujen pääomasijoitusten ja vuonna 1998 myönnetyn lainan osalta. Siinä ei tarkastella asiaa E 14/05 (8) koskevassa 22 päivänä maaliskuuta 2006 tehdyssä komission päätöksessä jo käsiteltyjä kysymyksiä, jotka liittyvät RTP:lle vuosittain maksettujen korvausten oikeudelliseen luokitteluun ja soveltuvuuteen. Lisäksi komissio teki asiassa NN 31/06 (9)4 päivänä heinäkuuta 2006 päätöksen RTP:n rahoituksen rakenteen uudistamisesta.
(12)
Jotta Portugalin valtion ja RTP:n välisistä taloudellisista suhteista komission tutkintamenettelyn kattamalla kaudella saataisiin kokonaiskuva, komission on otettava huomioon tapauskohtaisten toimenpiteiden lisäksi RTP:lle vuotuisena korvauksena myönnetty rahoitustuki. Näin ollen vuotuisia korvauksia tarkastellaan tässä päätöksessä vain siinä määrin, kuin on tarpeen, jotta voidaan selventää komission kantaa tapauskohtaisista toimenpiteistä.
II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA
A. TOIMENPITEET RTP:N HYVÄKSI
A.1 TUENSAAJA RTP:N KUVAUS
(13)
RTP (aiemmin Rádio e Televisão Portuguesa, S.A.R.L) perustettiin osakeyhtiönä 15 päivänä joulukuuta 1955 annetulla lailla, sen jälkeen kun Portugali oli päättänyt perustaa yleisradioyhtiön harjoittamaan julkisen palvelun televisiotoimintaa (10). Julkisen palvelun tarjoamista koskeva sopimus allekirjoitettiin 16 päivänä tammikuuta 1956.
(14)
RTP kansallistettiin 2 päivänä joulukuuta 1975 asetuksella 674-D/75. Kyseisellä asetuksella RTP muutettiin valtionyhtiöksi nimeltä Radiotelevisão Portuguesa, E.P. ja sille siirrettiin kaikki sen edeltäjän lakisääteiset oikeudet ja velvollisuudet.
(15)
RTP oli monopoliasemassa televisiotoiminnan kansallisilla markkinoilla 1980-luvulle asti. Sillä oli kaksi televisiokanavaa, RTP1 ja RTP2. Kilpailu kaupallisten televisioyhtiöiden kanssa alkoi 1990-luvulla, kun Portugali antoi helmikuussa 1992 SIC:lle luvan lähetystoiminnan aloittamiseen kolmannella kanavalla ja kaupalliselle televisioyhtiölle TVI:lle neljännellä kanavalla (11).
(16)
Elokuun 14 päivänä 1992 annetulla lailla 21/92 muutettiin RTP, EP osakeyhtiöksi Radiotelevisão Portuguesa, S. A. ja hyväksyttiin sen uusi yhtiöjärjestys.
(17)
RTP harjoittaa samanaikaisesti yleisradiotoimintaa ja kaupallista toimintaa. Lainsäädännön mukaan se saa harjoittaa televisiotoimintaan liittyvää liike- tai tuotantotoimintaa (12).
(18)
RTP harjoittaa kaupallista toimintaa hankkimalla osakkuuksia muista yhteisöistä, jotka ovat oikeudellisesti RTP:stä erillisiä yksiköitä ja joilla on oma rakenteensa ja kirjanpitojärjestelmänsä.
A.2 TOIMENPITEET (13)
(19)
RTP:lle annetaan korvausta julkisen palvelun velvoitteen täyttämisestä pääasiassa vuotuisilla korvauksilla. Vuosina 1992-1998 RTP sai vuotuisia korvauksia 66 495 miljoonaa Portugalin escudoa (noin 332 miljoonaa euroa (14)), jotta se voisi kattaa julkisen palvelun velvoitteensa täyttämisestä aiheutuvat kulut. Vuotuisten korvausten oikeusperusta on vahvistettu lain nro 21/92 5 §:ssä. (15)
(20)
Taulukossa 1 esitetään RTP:lle myönnettyjen vuotuisten korvausten jakautuminen tämän päätöksen kohteena olevalla kaudella eli vuosina 1992-1998.
Taulukko 1
Vuotuiset korvaukset 1992-1998
(miljoonaa Portugalin escudoa)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
6 200
7 100
7 145
7 200
14 500
10 350
14 000
26,9 miljoonaa euroa (16)
35,4 miljoonaa euroa
35,6 miljoonaa euroa
35,9 miljoonaa euroa
72,3 miljoonaa euroa
51,6 miljoonaa euroa
69,8 miljoonaa euroa
Lähde: Hallituksen päätös.
(21)
RTP:n osakeyhtiöksi muuttamisen aikaan yritysten rekisteröintiä koskeva laki oli Portugalissa seuraavanlainen: yhtiölain (Código das Sociedades Comerciais) 7 §:n 1 momentissa säädettiin, että notaarin oli vahvistettava kauppayhtiön yhtiöjärjestys (contrato de sociedade).
Yhtiölain 18 artiklan 5 kohdan mukaan osakeyhtiön perustamisasiakirja oli yhtiön virallisen perustamisen jälkeen talletettava kaupparekisteriin. Rekisteröinti oli pakollista kaupparekisterilain (Código do Registo Comercial) 15 §:n 1 momentin ja 3 §:n a momentin nojalla sekä yhtiölain 166 §:n nojalla.
Kaupparekisterilain kyseisenä aikana voimassa olleen version 70 §:n 1 momentin a kohdan mukaan osakeyhtiön perustamisasiakirja oli julkaistava Portugalin virallisessa lehdessä (Diário da República; ks. 70 §:n 2 momentti) (17). Asiakirjan julkaisee rekisterinpitäjä viran puolesta ja asianomainen osapuoli maksaa kulut (ks. kaupparekisterilain 71 §:n 1 momentti).
(22)
Kun RTP muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1992, se vapautettiin notariaatti- ja rekisteröintimaksuista, jotka liittyvät yhtiömuodon muuttumiseen valtionyhtiöstä osakeyhtiöksi. Vapautusten arvo oli 33 miljoonaa escudoa (noin 164 000 euroa). Portugalin lain mukaan kaikkien oikeushenkilöiden on tavallisesti suoritettava yhtiön perustamisesta, yhtiöjärjestyksen muuttamisesta tai muista yhtiöön liittyvistä muutoksista kannettavat maksut.
(23)
Rekisteröintimaksuista vapauttamisen oikeusperusta on lain nro 21/92 11 §:n 1 momentti, jossa säädetään seuraavaa:
”Täten hyväksytään RTP SA:n yhtiöjärjestys, jota ei tarvitse erikseen osoittaa oikeaksi, vaan yritys merkitään suoraan kaupparekisteriin ilman veroja ja maksuja, sen jälkeen kun yhtiöjärjestys on julkaistu Portugalin virallisessa lehdessä (Diário da República).”
(24)
Lain nro 21/92 11 §:n 1 momentti johtuu valtionyhtiöiden muuttamisesta osakeyhtiöiksi 20 päivänä heinäkuuta 1988 annetun Portugalin lain nro 84/88 soveltamisesta. Lain nro 84/88 1 §:ssä säädetään, että jopa kansallistetut valtionyhtiöt voidaan muuttaa osakeyhtiöiksi asetuksen nojalla. Siinä todetaan seuraavaa:
”Julkiset yritykset voidaan muuttaa asetuksella valtionyhtiöiden kokonaan tai suurimmaksi osaksi omistamiksi osakeyhtiöiksi perustuslain ja tämän lain mukaisesti.”
(25)
Valtionyhtiöiden muuttamisesta osakeyhtiöiksi annetun lain nro 84/88 3 §:n 2 momentin mukaan osakeyhtiön yhtiöjärjestys on hyväksyttävä tällaisella asetuksella. Lain nro 84/88 3 §:n 3 momentin mukaan asetus katsotaan asiakirjaksi, joka riittää täyttämään kaikki tarvittavat rekisteröintivaatimukset (18).
(26)
RTP vapautettiin lain nro 21/92 11 §:n 2 momentin nojalla kaikista muista rekisteröintiveroista ja -maksuista, jotka liittyvät suoraan yhtiömuodon muuttamista koskeviin asiakirjoihin. Asetuksen 11 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Kaikki kirjaamista, rekisteröintiä ja merkintätoimia koskevat asiakirjat kaikissa rekisteröintiyksiköissä, kaikissa hallintoviranomaisissa tai kaikissa julkisissa elimissä, erityisesti kansallisessa oikeushenkilörekisterissä, kiinteistörekisterissä ja ajoneuvorekisterissä, annetaan yhtiön hallintoneuvoston kahden jäsenen allekirjoittamasta pyynnöstä ja kaikista veroista ja maksuista vapautettuina.”
(27)
Portugalin mukaan 11 artiklan 2 kohta johtuu asetuksen nro 404/90 (19) soveltamisesta ja siinä vahvistetaan, että RTP:hen sovelletaan yleisesti sovellettavaa säännöstä. Kyseisen lain 1 §:n perusteella yrityksille, jotka ovat toteuttaneet yhteistyö- tai sulautumistoimenpiteitä ennen 31 päivää joulukuuta 1993, voitiin myöntää vapautus sellaisen kiinteän omaisuuden myynnistä kannettavasta verosta, joka on tarpeen sulautuman tai yhteistyön toteuttamiseksi. Lisäksi lain 1 §:ssä säädetään vapautuksesta veroluonteisista maksuista ja muista oikeudellisista kuluista, jotka on lainsäädännön nojalla mahdollisesti maksettava tämäntyyppisissä tilanteissa.
(28)
Portugali ilmoitti, että RTP on osakeyhtiöksi muuttamisen jälkeen maksanut useita kertoja tiettyihin pääomasijoituksiin ja muihin toimiin liittyvät notariaatti- ja rekisteröintimaksut (20).
(29)
RTP oli 2 189 miljoonaa escudoa velkaa sosiaaliturvaviranomaisille vuosina 1983-1989, sillä se ei ollut maksanut sosiaaliturvamaksuja. Velka syntyi alun perin RTP:n ja sosiaaliturvaviranomaisten välisestä tulkintaerimielisyydestä, joka koski yhtiön työntekijöiden ylityötunteihin ja taiteilijoille maksettaviin korvauksiin liittyviä sosiaaliturvamaksuja.
(30)
Sosiaaliturvaviranomaisten tulkinta perustui 12 päivänä helmikuuta 1983 annetun toimeenpanoasetuksen nro 12/83 2 §:n e kohtaan. Välttääkseen asian käsittelyn oikeudessa osapuolet tekivät sopimuksen, jonka mukaan sosiaaliturvaviranomaiset luopuivat viivästyskorkojen perimisestä ja hyväksyivät velan uudelleenjärjestelyn. Toimeenpanoasetusta ei kuitenkaan kumottu, kun oikeudelliset erimielisyydet oli saatu sovittua.
(31)
Velan uudelleenjärjestely hyväksyttiin virallisesti 6 päivänä toukokuuta 1993 annetulla valtiovarainministeriön ja sosiaaliministeriön yhteisellä asetuksella. Velka sovittiin maksettavaksi takaisin 120 kuukausierässä. Lisäksi luovuttiin 1 206 miljoonan escudon (6 miljoonan euron) suuruisten sakkojen ja viivästyskorkojen perimisestä.
(32)
RTP:n sosiaaliturvavelan takaisinmaksuun sovellettavat poikkeukselliset ehdot hyväksyttiin asetuksella nro 411/91. Sen 2 §:n 1 momentin mukaan järjestelyjen hyväksyminen on välttämätöntä, jotta voitiin varmistaa velallisen yrityksen elinkelpoisuus. Mainittuja poikkeuksellisia ehtoja voidaan soveltaa asetuksen 2 §:n d kohdan mukaan mm. siksi, että velkaantunut yritys on ollut vallattuna, työntekijöiden johtamana tai valtion toimenpiteiden kohteena.
(33)
Portugali korotti RTP:n pääomaa vuosina 1994-1997 vuosittain. Seuraavassa taulukossa esitetään yhteensä 46 800 miljoonan escudon (233 miljoonan euron) pääomasijoitusten jakautuminen.
Taulukko 2
RTP:n pääoman korottaminen vuosina 1994-1997
(miljoonaa Portugalin escudoa)
vuosi
1994
1995
1996
1997
Pääomankorotus
10 000
12 800
10 000
14 000
Pääoma 31.12.
22 708
35 508
45 508
59 508
Lähde: RTP:n taseet.
(34)
Portugalin ja RTP:n välisissä julkisen palvelun sopimuksissa määrätään, että valtio osallistuu RTP:n toteuttamiin investointeihin mieluiten pääomasijoitusten kautta (21).
(35)
Julkisyhteisöjen lainoituksesta vastaava rahasto (Fundo de Regularização da Dívida Pública) ja RTP tekivät joulukuussa 1998 sopimuksen toissijaisesta lainasta. Lainasopimuksessa vahvistettiin edellytykset, joiden mukaan kyseinen rahasto myönsi RTP:lle 20 000 miljoonan escudon (99,8 miljoonaa euroa) lainan, jolla korotettiin yrityksen pääomaa.
(36)
Julkisista velkajärjestelyistä vastaava laitos (Instituto de Gestão do Crédito Público) johtaa julkisyhteisöjen lainoituksesta vastaavan rahaston toimintaa. Se vastaa Portugalin julkisen velan hoidosta ja keskushallinnon lainaohjelman täytäntöönpanosta ja noudattaa toiminnassaan julkisesta velasta annettua lakia (22) ja Portugalin hallituksen vahvistamia suuntaviivoja. Julkisista velkajärjestelyistä vastaavan laitoksen toimintaa valvoo Portugalin valtiovarainministeriö (23).
(37)
RTP:n oli maksettava varojen haltuunsaamispäivästä lainalle vuotuista korkoa, joka määräytyi kunkin kauden ensimmäisenä päivänä voimassa olleen 12 kuukauden Lisbor-koron mukaan korotettuna 20 peruspisteellä (24).
(38)
Lainasopimuksen mukaan laina oli maksettava takaisin 31 päivään joulukuuta 2003 mennessä, mutta laina-aikaa voitiin jatkaa yhteisellä päätöksellä vielä yhden tai kahden vuoden ajan. RTP ei maksanut korkoa lainasta, koska sopimuksessa määrätään (25), että ensimmäisten neljän takaisinmaksettavan vuosierän mukainen korko liitetään pääomaan.
(39)
Julkisyhteisöjen lainoituksesta vastaavan rahaston ja RTP:n välinen lainasopimus laadittiin joulukuussa 1998 valtiosihteerien (viestintäasiat, valtionvarat) 17 päivänä joulukuuta 1998 tekemään yhteiseen päätökseen sisältyvien suuntaviivojen mukaan.
B. RTP:N TALOUDELLINEN TILANNE
(40)
Kuten seuraavasta taulukosta käy ilmi, RTP tuotti tappiota komission tarkastelun kohteena olevalla kaudella. Vuonna 1996 sen rahoitusasema heikkeni siinä määrin, että sen nettopääoma muuttui negatiiviseksi.
Taulukko 3
RTP:n taloutta ja rahoitusasemaa koskevat tiedot kaudella 1993-1998
(miljoonaa Portugalin escudoa)
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Nettotulos (tappio)
(7 883)
(19 558)
(26 581)
(18 512)
(32 223)
(25 039)
Nettopääoma
1 557
8 071
4 269
(4 274)
(20 586)
(50 827)
Varat
39 418
42 262
56 078
67 654
62 340
83 843
Rahoitusvastuut (26)
22 402
26 855
30 258
44 922
44 885
92 775
Lähde: RTP:n tilinpäätösasiakirjat.
C. RTP:N JULKISEN PALVELUN VELVOITTEET VUOSINA 1992-1998
(41)
RTP on velvoitettu tarjoamaan julkisia yleisradiopalveluja. Yleisradiopalvelujen määritelmästä, toimeksiannosta ja rahoituksesta on säädetty eri laeissa.
(42)
Lailla nro 58/90 (27) säännellään televisiotoiminnan harjoittamista. Siinä vahvistetaan yksityisiin toiminnanharjoittajiin sovellettavat säännöt ja säädetään valtion velvollisuudesta varmistaa julkisten yleisradiopalvelujen tarjoaminen. RTP:n yhtiöjärjestystä koskevalla lailla nro 21/92 määritellään tärkeimmät julkiseen palveluun sisältyvät velvoitteet ja sen rahoitus.
(43)
Julkista palvelua ja sen rahoitusta kuvattiin yksityiskohtaisemmin kahdessa RTP:n ja Portugalin valtion välisessä julkisen palvelun sopimuksessa, jotka allekirjoitettiin vuosina 1993 ja 1996, jäljempänä molempiin sopimuksiin viitatessa ’aiempi julkisen palvelun sopimus’ ja ’uusi julkisen palvelun sopimus’ (28).
(44)
Lain nro 21/92 4 §:ssä säädetään, että Portugalin ja RTP:n välillä on tehtävä toimilupasopimus, ja siinä on täsmennettävä tärkeimmät julkisen palvelun velvoitteet, jotka sopimuksen nojalla on täytettävä. Lain 4 §:n 2 momentissa vahvistetaan pääperiaatteet, joita RTP:n on noudatettava harjoittaessaan toimilupansa mukaista toimintaa (29). Lain 4 §:n 3 momentissa kuvataan yksityiskohtaisesti julkisen palvelun yleisradiotoimintaan liittyviä velvoitteita (30).
(45)
Julkisen palvelun sopimuksissa vahvistetaan RTP:n julkisen palvelun velvoitteet. RTP:n on noudatettava yleisiä velvoitteita ja sen ohjelmasisältöä koskevia velvoitteita (31). Sen on tarjottava julkisia yleisradiopalveluja lähettämällä ohjelmaa vähintään kahdella kanavalla, joiden peittoalue kattaa koko Manner-Portugalin väestön. Ensimmäinen kanava on luonteeltaan yleisempi ja sen ohjelmiston on oltava yleisluontoisempaa. Toinen kanava on suunnattava erityisille kohderyhmille ja sen on tarjottava kulttuuri-, opetus- ja tiedeohjelmia. Jommankumman kanavan ohjelmien edellytetään näkyvän myös Azorien ja Madeiran autonomisilla alueilla.
(46)
Julkisen palvelun sopimuksissa asetetaan RTP:lle myös erityisiä ohjelmistovaatimuksia (32). Niissä vahvistetaan ohjelmien laatua (esimerkiksi moniarvoisuus, tietojen puolueettomuus jne.) ja sisältöä (uudet fiktio-ohjelmat, urheilulähetykset, lastenohjelmat, Portugalin kulttuuria esittelevät ohjelmat, kotimaanuutiset ja viihdeohjelmat) koskevat vaatimukset. RTP:n on varattava lähetysaikaa tietyille yhteisöille, tuettava elokuvateollisuutta ja muita audiovisuaalisen tuotannon muotoja, edistettävä opetusohjelmien tuotantoa, varmistettava ohjelmavaihto Azorien ja Madeiran autonomisten alueiden kanssa ja edistettävä yhteistyötä muiden yhteisöjen kanssa, jotka harjoittavat julkista yleisradiotoimintaa EU:ssa. RTP:n on lisäksi täytettävä kansainväliseen yhteistyöhön liittyvät erityiset ohjelmistovaatimukset. RTP:n on esimerkiksi tuotettava ja lähetettävä ohjelmia ulkomailla asuville portugalilaisyhteisöille ja portugalinkielisiin Afrikan maihin ja Macaoon. RTP:n on varmistettava RTP Madeiran ja RTP Açoresin toiminta sekä pidettävä tuotantoyksikköjä ja toimipisteitä ulkomailla.
(47)
Lisäksi julkisen palvelun sopimuksissa asetetaan RTP:lle erityisvelvoitteita. Sen on esimerkiksi pidettävä audiovisuaalista arkistoa, käytettävä laitteissaan ja toiminnassaan teknisiä innovaatioita, tuettava S. Carlos -kansallisteatteria ja tarjottava myös muita tapauskohtaisesti täsmennettäviä palveluja.
(48)
Lain nro 58/90 5 §:ssä RTP:lle myönnetään 15 vuoden toimilupa yleisradiotoiminnan tarjoamiseksi. Toimilupa voidaan uusia toiseksi 15 vuoden kaudeksi ja se kattaa lähetystaajuudet ensimmäisellä ja toisella televisiokanavalla. Lain nro 21/92 4 §:n mukaan RTP on julkisia yleisradiopalveluja koskevan toimiluvan haltija. Julkisen palvelun sopimusten 1 kohdassa todetaan, että RTP:n tehtävänä on tarjota julkisia yleisradiopalveluja (33).
(49)
Julkisen palvelun sopimuksissa (34) määrätään perustettavaksi neuvoa-antava lautakunta (Conselho de Opinião), joka koostuu eri alojen edustajista. Lautakunta voi toteuttaa toimia varmistaakseen, että RTP täyttää julkista televisiotoimintaa koskevat yleiset ja erityiset velvoitteensa.
(50)
RTP:n on esitettävä valtiovarainministeriölle vuosittain seuraavaa vuotta koskeva julkisen palvelun toimintasuunnitelma ja talousarvio (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) sekä RTP:n tilintarkastusyksikön ja neuvoa-antavan lautakunnan lausunto. Näiden lisäksi sen on toimitettava kertomus edeltävän vuoden julkisen palvelun velvoitteista (Relatório sobre o Cumprimento das Obrigacões do Serviço Público), jäljempänä ’julkista palvelua koskeva kertomus’, jonka liitteenä on RTP:n tilintarkastusyksikön lausunto (35).
(51)
Valtiovarainministerin ja viestinnästä vastaavan hallituksen jäsenen on tarkistettava, että julkisen palvelun sopimuksia noudatetaan. Tilintarkastusviranomaisen on tarkastettava rahoitussuunnitelma. Lisäksi ulkopuolisen erityistilintarkastajan on tarkastettava julkista palvelua koskevat kertomukset vuosittain (36).
(52)
Uudessa julkisen palvelun sopimuksessa määrätään myös seuraamuksista, joita Portugali voi soveltaa, jos sopimusta laiminlyödään. Näitä ovat esimerkiksi sakot, takavarikointitoimet, korvaukset ja toimiluvan irtisanominen.
(53)
Riippumaton tilintarkastaja tarkasti vuosina 1992-1998 RTP:n kaikki vuotuiset tilinpäätökset.
(54)
RTP oli laatinut kaikista vuosista julkista palvelua koskevat kertomukset lukuun ottamatta vuotta 1992, sillä ulkopuolisia tarkastuksia koskeva velvoite mainittiin ensimmäistä kertaa vuonna 1993 tehdyssä aiemmassa julkisen palvelun sopimuksessa. Portugalin mukaan oikeudellisesti itsenäinen tarkastaja antoi riippumattoman puoltavan lausunnon julkista palvelua koskevista kertomuksista vuosilta 1995-1998 (37). Portugalin mukaan kaikkien julkista palvelua koskevien kertomusten liitteenä kyseisellä jaksolla oli RTP:n tilintarkastusyksikön lausunto ja RTP:stä riippumattoman valtion tilintarkastusviranomaisen (Inspecção-Geral de Finanças) tarkastus.
Julkista palvelua koskevien kertomusten ulkopuolisten tarkastusten tilanne esitetään seuraavassa.
(55)
Vuosien 1993 ja 1994 julkista palvelua koskeviin kertomuksiin sisältyi vaatimustenmukaisuusvakuutus, jonka mukaan RTP:n julkisten palvelujen tehtävät oli täytetty, mutta vain RTP:n hallinnon toimesta.
(56)
Vuosien 1995, 1996, 1997 ja 1998 julkista palvelua koskeviin kertomuksiin sisältyi vaatimustenmukaisuusvakuutus, jonka oli myöntänyt riippumaton ulkopuolinen tilintarkastaja yrityksestä Maia, Mesquita & Associados - (Revisor Oficial das Contas). Vakuutuksen mukaan tarkastuksessa ei käynyt ilmi seikkoja, jotka olisivat vaikuttaneet merkittävästi kyseisten vuosien kertomuksissa mainittujen korvausten laskemiseen.
(57)
Portugali toimitti vuonna 2010 komissiolle vuosista 1992-1997 aiempaa kattavammat julkista palvelua koskevien kertomusten ulkopuoliset tarkastukset. Kyseisen jakson ulkopuoliset tarkastukset oli toimittanut kansallinen tiedotusvälineiden sääntelyviranomainen Entidade Reguladora para a Comunicação Social, jäljempänä ’ERC’. Ne suoritti kyseisestä jaksosta RTP:stä riippumaton ulkopuolinen tilintarkastaja Pedro Roque SROC (38). Portugali toimitti myös yhteenvetokertomuksen kaikkien vuosien tarkastustuloksista.
Julkista palvelua koskevista kertomuksista tehtiin ulkopuoliset tarkastukset jo vuodesta 1998. Kyseisen tarkastuksen, jäljempänä ’BDO Binderin raportti’, teki ulkopuolinen tilintarkastaja BDO Binder (39).
(58)
Vuosien 1992-1997 tarkastusten tarkoituksena oli arvioida kunkin vuoden osalta, täyttikö RTP tuolloin voimassa olleiden julkisen palvelun sopimusten mukaiset tehtävänsä ja vastasivatko julkisen palvelun velvoitteen aiheuttamat kustannukset ja korvaukset toisiaan. Ulkopuolisissa tarkastuksissa kartoitettiin julkisen palvelun sopimuksista johtuvat julkisen palvelun velvoitteet, RTP:n julkisen palvelun velvoitteita ohjaavat eri lait (esimerkiksi 7 päivänä syyskuuta 1990 annettu televisiolaki nro 58/90), julkisen palvelun toimintasuunnitelma ja talousarvio (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) sekä julkista palvelua koskevat kertomukset. Ulkopuolisissa tarkastuksissa myös tarkasteltiin, noudatettiinko julkisen palvelun velvoitteita. Tarkastuskertomuksissa vertailtiin Portugalin suorittamia korvauksia ja julkista palvelua koskevissa kertomuksissa vahvistettuja kustannuksia.
(59)
Tarkastuksissa tultiin siihen lopputulokseen, että RTP täytti kaikkina tarkasteltavina vuosina 1992-1997 suurelta osin julkista yleisradiotoimintaa koskevat velvoitteensa. Tarkastuksissa todettiin myös, että toteutettujen julkisen palvelun tehtävien ja todellisten kustannusten korvausten keskinäisessä vastaavuudessa ei ole olennaisia vääristymiä, jotka vaikuttaisivat kyseisenä aikana voimassa olleen lainsäädännön noudattamiseen. Yhteenvetokertomuksessa todettiin kaikkien vuosien osalta, että Portugalin suorittamat korvaukset olivat julkista palvelua koskevissa kertomuksissa ilmoitettuja määriä pienemmät. Tarkastukset on julkaistu ERC:n verkkosivuilla (40). Myöskään BDO Binderin raportissa ei käynyt ilmi, että suoritetusta julkisesta palvelusta olisi maksettu liikaa korvausta.
(60)
Lain nro 21/92 5 §:ssä säädetään RTP:n oikeudesta saada korvausta vastineeksi julkisen palvelun tehtävästään. Tämä oikeus vahvistetaan julkisen palvelun sopimuksissa.
(61)
Vuotuisten korvausten järjestelmän (ks. johdanto-osan 19 kappale) lisäksi julkisen palvelun sopimuksissa määrätään Portugalin tarjoamasta rahoituksesta seuraavaa:
a)
julkishallinnon ja RTP:n välillä tehdyissä tai tehtävissä julkisen palvelun sopimuksissa määritellyistä erityisistä palveluista maksetaan korvausta (41);
b)
valtio osallistuu kaikkiin RTP:n investointeihin ja varsinkin niihin, jotka liittyvät Azoreiden ja Madeiran autonomisilla alueilla sijaitsevien tuotanto- ja lähetysyksiköiden edellyttämiin infrastruktuureihin, audiovisuaalisiin arkistoihin, RTP:n kansainvälisiin lähetyksiin ja muihin teknisiin investointeihin, joita RTP:ltä edellytetään (42).
(62)
RTP käyttää analyyttista kustannuslaskentaa määrittääkseen niihin julkisen palvelun velvoitteisiin, joista se on oikeutettu saamaan korvausta, liittyvät menot ja tulot. Sopimuksissa määritellään kriteerit tukikelpoisten kustannusten laskemiseksi määritettäessä korvausta kustakin julkisen palvelun velvoitteesta (43).
(63)
RTP on kohdentanut menot ja tulot (esim. henkilöstö- ja laitekustannukset) edellä mainitun kustannuslaskentajärjestelmänsä perusteella tiettyyn määrään toimintoja (ohjelmistosuunnittelu, suorat ja välilliset ohjelmasuunnittelukustannukset, jakelukustannukset, lähetyskustannukset, markkinointikustannukset ja yleiskustannukset).
(64)
Eri toimintojen suorat kustannukset jaetaan varojen käyttökohteen mukaan (esimerkiksi RTP 1, RTP 2, RTPi ja RTP África). Välilliset kustannukset kohdennetaan käyttökohteeseen johdonmukaisten analyyttisten kriteerien perusteella (esim. lähetysaika tunteina) (44).
(65)
Analyyttisen kustannustenjakojärjestelmän pääpiirteet ovat seuraavat:
a)
julkisen palvelun sopimusten mukaan ainoastaan nettomääräiset toimintakustannukset voidaan korvata julkisen palvelun sopimuksissa kuvattua menetelmää noudattaen; korvauksen ulkopuolelle jäävät rahoituskulut, poikkeukselliset menot ja varaukset, jotka eivät liity suoraan tiettyyn toimintoon (45),
b)
jotta voidaan laskea korvauskelpoiset toimintakustannukset, RTP:n on vähennettävä julkisen palvelun velvoitteisiin liittyvät tulot,
c)
aiemman julkisen palvelun sopimuksen mukaan korvausta ei maksettu yleisestä julkisen palvelun velvoitteesta hallinnoida RTP 1- ja RTP 2 -kanavia ja lähettää toista näistä kanavista autonomisilla alueilla (46),
d)
uuden julkisen palvelun sopimuksen mukaan RTP 1- ja RTP 2 -kanavien toiminnasta aiheutuneet kustannukset voidaan korvata, mutta ylimääräisiä korvauksia ei makseta, jos RTP 1- ja RTP 2 -kanavien todelliset nettomääräiset toimintakustannukset ovat ennakoituja korkeammat (47).
(66)
RTP on ilmoittanut julkista palvelua koskevissa vuotuisissa kertomuksissaan julkisen palvelun velvoitteen täyttämisestä aiheutuneet nettokustannukset, jotka on laskettu johdanto-osan 60-65 kappaleessa kuvattua kustannuslaskentamenetelmää noudattaen. Seuraavassa taulukossa esitetään yhteenveto julkisen palvelun tehtävistä aiheutuvista kustannuksista, joista RTP voi saada korvausta.
Taulukko 4
Ilmoitetut ja korvauskelpoiset nettokustannukset kutakin julkisen palvelun tehtävää kohden
(miljoonaa Portugalin escudoa)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Tekstitelevisio
112,9
86,8
RTP International -kanavan toiminta
882,3
1 517,4
1 826,9
1 890,8
2 059,6
3 999,1
3 712,9
RTP África -kanavan toiminta
-
-
-
-
654,7
1 332,0
RTP 1 -kanavan suorat lähetykset Madeiralla ja Azoreilla
-
-
-
-
-
76,8
295,4
Audiovisuaaliarkistot
509,1
241,6
402,7
492,7
184,9
909,4
672,1
Yhteistyö portugalinkielisten Afrikan maiden kanssa
186,9
128,4
172,2
148,6
144,9
202,4
200,3
Lähetysaikojen ero
406,7
1 312,8
1 314,2
1 050,3
1 050,0
622,6
208,6
Toimipisteet / kirjeenvaihtajat
797,8
658,2
681,1
642,7
583,2
457,2
211,0
S. Carlos -kansallisteatterisäätiö
50,0
55,0
60,0
60,0
60,0
60,0
Elokuvatuotannon tukeminen
215,0
95,0
27,5
156,5
391,1
352,8
Itsenäisten alueyksiköiden toiminta
3 453,4
3 486,0
3 685,9
3 696,1
3 846,6
3 459,2
2 855,2
Lähetysaika erityisille yhteisöille
482,0
350,6
151,1
94,6
80,8
Sport TV-kanava (48)
- 440,0
RTP 1 -kanavan toiminnasta aiheutuvat nettokulut
16 946,1
11 916,6
RTP 2 -kanavan toiminnasta aiheutuvat nettokulut
9 050,6
10 080,6
8 637,6
Toimintakustannukset yhteensä, netto
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
Lähde: Portugalin viranomaisten toimittamat tiedot ja julkista palvelua koskevat kertomukset.
(67)
Seuraavassa taulukossa esitetään yhteenveto RTP:n investoinneista laitteisiin, joita se käyttää julkisen palvelun toiminnassa. Samalla esitetään tilinpäätöksiin sisältyvät varsinaiset investoinnit julkisen palvelun toimintaan ja julkista palvelua koskevissa kertomuksissa ilmoitetut investoinnit. Julkisen palvelun toimintaan tehdyt varsinaiset investoinnit ovat suuremmat kuin julkista palvelua koskevissa kertomuksissa mainitut investoinnit.
Taulukko 5
Investoinnit julkisen palvelun toimintaan
(miljoonaa Portugalin escudoa)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Yhteensä
Tilinpito
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Julkista palvelua koskevat kertomukset
2 327,3
98,0
1 975,1
154,4
28,1
4 037,4
6 127,8
14 748,1
Erotus
305,3
2 004,0
788,8
838,3
1 452,3
0
-73,6
5 315,1
Lähde: RTP:n tilinpäätökset ja julkista palvelua koskevat kertomukset.
(68)
Tapauskohtaisten toimenpiteiden tarkoituksena on korvata RTP:lle osoitettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvat kustannukset ja rahoittaa sen tekemät investoinnit.
(69)
Portugalissa julkisen palvelun tarjoajaa ei ole valittu kilpailuttamismenettelyllä, jossa kaikille yrityksille olisi annettu mahdollisuus esittää tarjous korvaussummasta, jonka saadessaan ne voisivat tarjota julkista palvelua toimiluvan nojalla. Portugalin hallitus nimitti RTP:n julkisten yleisradiopalvelujen tarjoajaksi.
(70)
Vuodesta 1992 televisiotoiminnan markkinoilla Portugalissa on toiminut sekä kaupallisia että julkisia yrityksiä. RTP:n lisäksi kaupallisilla televisioyhtiöillä SIC:llä ja TVI:llä on kanavatoimilupa. SIC aloitti yleisradiotoiminnan ensimmäisenä yksityisenä yrityksenä 6 päivänä lokakuuta 1992. RTP:n hyväksi toteutetut toimenpiteet saattavat vääristää kilpailua Portugalin televisiotoiminnan markkinoilla.
III ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
(71)
Useat asianomaiset osapuolet kommentoivat johdanto-osan 21-39 kappaleessa tarkoitettuja toimenpiteitä sen jälkeen, kun komissio oli aloittanut tutkintamenettelyn. Seuraavissa johdanto-osan kappaleissa tarkastellaan asianomaisilta osapuolilta saatuja kommentteja kunkin toimenpiteen mukaan.
(72)
Tässä jaksossa käsitellään ainoastaan kysymyksiä, jotka ovat vielä ratkaisematta tuomioistuimen asiassa T-442/03 antaman tuomion jälkeen. Ne liittyvät vapautuksiin notariaatti- ja rekisteröintimaksuista ja julkaisukuluista sekä päätöksen 2005/406/EY 1 artiklassa tarkoitettuihin muihin toimenpiteisiin (sosiaaliturvaviranomaisten kanssa vuonna 1993 tehty sopimus, vuosina 1994-1997 toteutetut pääomasijoitukset ja vuonna 1998 myönnetty laina). Näihin asianomaisten osapuolten kommentteihin sisältyy näkemyksiä, jotka on toimitettu komission 15 päivänä marraskuuta 2001 tekemän ensimmäisen menettelyn aloittamista koskevan päätöksen jälkeen, sekä kommentteja, jotka on saatu 24 päivänä joulukuuta 2008 julkaistun huomautusten esittämistä koskevan kehotuksen jälkeen (49).
(73)
SIC ja TVI esittivät, että vapautukset yrityksen perustamiseen liittyvistä notariaatti- ja rekisteröintimaksuista poikkeavat säännöistä, joita yleensä Portugalin lainsäädännön mukaan sovelletaan yhtiöjärjestyksen muuttamiseen. SIC:n mukaan vapautus ei koske ainoastaan RTP:n muuttamista osakeyhtiöksi vuonna 1992. Lain nro 21/92 11 §:n 2 momentin mukaan RTP on saanut yleisen vapautuksen veroista ja kaikentyyppisistä kirjautumis- ja rekisteröintimaksuista.
(74)
TVI toteaa, että RTP vapautettiin myös maksamasta kustannuksia, jotka liittyvät notaarin vahvistaman asiakirjan julkaisemiseen.
(75)
SIC, ACT (kaupallisten lähetystoiminnan harjoittajien yhdistys), italialainen kaupallinen lähetystoiminnan harjoittaja Mediaset ja TVI esittivät vuosina 1994-1997 tehdyistä pääomasijoituksista, ettei yksikään järkevästi toimiva osakas olisi korottanut RTP:n kaltaisen yrityksen pääomaa. Mainitut pääomasijoitukset tehtiin yritykseen, jolla oli suuri alijäämä eikä johdonmukaista rakenneuudistussuunnitelmaa elinkelpoisuuden palauttamiseksi.
(76)
Lisäksi SIC totesi vuoden 1998 lainasta, että koska RTP oli ”käytännössä konkurssissa” vuonna 1996, yksikään rahoituslaitos ei olisi myöntänyt RTP:lle vastaavaa lainaa.
(77)
Erityisesti SIC toi esiin, ettei ulkopuolisia tarkastuksia ei ollut tehty, vaikka ne olisi pitänyt suorittaa säännöllisin väliajoin. Se viittasi myös vuotta 1998 koskevassa BDO Binderin raportissa kuvattuihin ongelmiin; kyseessä oli ainoa tehty ulkopuolinen tarkastus, mikä komission olisi pitänyt ottaa huomioon. SIC totesi, että kyseisessä raportissa oli kritisoitu useita seikkoja, esimerkiksi mainosten enimmäismäärän ylittymistä RTP:n televisiolähetyksissä. Se muistutti, että julkisen palvelun sopimusten mukaan RTP:n on noudatettava mainosten enimmäismääriä ja esimerkiksi mainosminuutteja on vain rajoitettu määrä tunnissa. BDO Binderin raportin mukaan näitä enimmäismääriä ei noudatettu vuonna 1998. SIC myös viittasi raportissa olleeseen tietoon, jonka mukaan tiettyjä omaisuuseriä ei ollut kirjattu, ja vaikuttaa pitävän tätä todisteena siitä, ettei vastaavia investointeja ole tehty.
(78)
SIC on sitä mieltä, että koska tuomioistuin on asiassa T-442/03 kumonnut päätöksen 2005/406/EY 1 artiklan ja osan 2 artiklasta, komission on otettava tässä päätöksessä huomioon Portugalin tilintarkastustuomioistuimen (Tribunal de Contas) kesäkuussa 2002 julkaisema kertomus, jossa SIC:n mukaan pyrittiin tarkastelemaan puolueettomasti RTP:n hallintoa ja sen julkisen televisiopalvelun tarjoamista tehokkuuden, tuloksellisuuden ja taloudellisuuden kannalta vuosina 1997-2000. Kyseistä tarkastelujaksoa laajennettiin kuitenkin vuoteen 1993. SIC totesi yleisesti raportista, ettei RTP:n ohjelmiston määrittelyyn ollut selkeää strategiaa, eikä sisäisiä ohjeita kustannusrajoista tai laadittua vuosibudjettia noudatettu. SIC myös mainitsi Portugalin tilintarkastustuomioistuimen huomauttaneen, ettei Portugali ollut vielä osoittanut valtiontuen myöntämisen liittyvän siihen, että RTP tosiasiallisesti täyttää sille uskotun julkisen palvelun tehtävän.
(79)
SIC mainitsi Portugalin tilintarkastustuomioistuimen katsovan yleisesti, että julkisen palvelun sopimukset kannustavat RTP:tä jättämään huomiotta tehokkuuden ja tuloksellisuuden hallinnossaan, mihin yhdistyy julkisen palvelun yleisradioyhtiön tehtävien heikko ja epämääräinen hoitaminen.
IV PORTUGALIN HUOMAUTUKSET
(80)
Portugali toteaa notariaatti- ja rekisteröintimaksuista ja julkaisukuluista vapauttamisesta, että koska valtionyhtiön muuttaminen osakeyhtiöksi (sociedade anónima) oli toteutettava säädöksellä, notaarin asiakirjalla vahvistamiseen liittyvien verojen ja veronluonteisten maksujen perimiselle ei ollut perustaa.
(81)
RTP muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1992, jotta siihen voitaisiin soveltaa yksityisoikeutta ja se saataisiin toimimaan enemmän yksityisten toimijoiden tavoin. RTP:lle annettiin tarpeellisiksi katsottuja keinoja ja edellytyksiä, jotta se pystyisi täyttämään julkisen palvelun tavoitteet markkinoilla, jotka olivat yhä avoimemmat kilpailulle. Tavoitteena oli antaa RTP:n toiminnalle ja hallinnolle sama joustavuus, kuin ”tavallisilla” kauppaoikeuden alaisilla yrityksillä oli. Portugalin mukaan osakeyhtiömuoto oli vähemmän hankala kuin valtiontukimenettelyt, joita RTP:hen valtionyhtiönä aiemmin sovellettiin. Samalla helpotettiin televisiokanavien ja niiden ohjelmiston kehittämistä.
(82)
Portugalin mukaan RTP:n muuttaminen lailla vuonna 1992 siten, ettei muutoksesta tarvinnut tehdä notaarin vahvistamaa asiakirjaa, oli Portugalin oikeusjärjestelmän luonteen ja rakenteen mukaista. Portugali muistuttaa, että RTP perustettiin vuonna 1975 valtionyhtiöksi säädöksellä eli asetuksella nro 674-D/75. Valtionyhtiöiden muuttamisesta osakeyhtiöiksi annetussa laissa nro 84/88 vaadittiin nimenomaisesti, että valtionyhtiöt oli muutettava osakeyhtiöiksi säädöksellä.
Valtionyhtiöiden muuttamisesta osakeyhtiöiksi annetun lain (ks. johdanto-osan 25 kappale) nro 84/88 3 §:n 2 momentin mukaan säädöksessä, jolla valtionyhtiö muutetaan osakeyhtiöksi, on hyväksyttävä muutoksen myötä syntyvän osakeyhtiön yhtiöjärjestys. Näin noudatetaan myös säädösten samanarvoisuuden periaatetta, jonka mukaan säädöksiä voidaan muuttaa, lykätä tai kumota ainoastaan säädöksillä, joilla on vastaava asema säädösten hierarkkisessa järjestyksessä. Portugalin mukaan säädösten samanarvoisuuden periaatteesta säädetään Portugalin perustuslaissa (nykyään 112 §:n 5 momentti, RTP:n muuttamisen aikaan vuonna 1992 115 §:n 5 momentti). Sen mukaan yhdessäkään laissa ei saa luoda uusia lainsäädäntöluokkia tai antaa muuntyyppisille säädöksille lainvoimaa, jonka ansiosta sen säännöksiä voidaan tulkita, sisällyttää, muuttaa, lykätä tai kumota. Tämän periaatteen soveltamista valtionyhtiöiden muuttamiseen tuetaan oikeuskirjallisuudessa (50). Portugali viittaa myös useisiin Portugalin perustuslakituomioistuimen tuomioihin (51), joissa vahvistetaan tulkinta, että lakia voidaan tulkita ainoastaan toisella lailla, ei sellaisella säädöksellä, jonka asema säädösten hierarkkisessa järjestyksessä on erilainen ja alempi.
(83)
Portugali on sitä mieltä, että RTP:n muuttaminen osakeyhtiöksi lailla 21/92 toteutettiin Portugalin lain yleisen järjestelmän mukaisesti eikä se olisi ollut lainvoimainen, jos se olisi tehty yksityisoikeuden mukaisesti pelkällä notaarin vahvistamalla asiakirjalla. Portugali esittää myös useita esimerkkejä muista valtionyhtiöistä, jotka on muutettu osakeyhtiöiksi säädöksillä (52).
(84)
Portugali viittaa 8 päivänä huhtikuuta 1976 annettuun asetukseen nro 267/76, jossa vahvistettiin ensimmäisen kerran valtionyhtiöihin sovellettava yleinen järjestelmä. Asetuksen mukaan valtionyhtiöt voitiin perustaa ainoastaan asetuksella, jossa on myös hyväksyttävä niiden yhtiöjärjestys. Tämä koski myös yhtiöjärjestyksen myöhempiä muutoksia.
(85)
Portugali viittaa myös 20 päivänä heinäkuuta 1988 annettuun lakiin nro 84/88 (ks. tämän päätöksen johdanto-osan 25 kappale), jonka mukaan valtionyhtiötä osakeyhtiöksi muutettaessa on tarpeen antaa asetus, jossa on myös hyväksyttävä valtionyhtiön yhtiöjärjestys. Portugali toteaa myös, että RTP:n osakeyhtiöksi muuttamiseksi vuonna 1992 oli ensinnäkin tarpeen antaa asetus ja toiseksi sen yhtiöjärjestys voitiin hyväksyä ainoastaan lailla, ei notaarin vahvistamalla asiakirjalla.
(86)
Lisäksi 7 päivänä syyskuuta 1990 annetussa laissa nro 58/90 edellytettiin, että julkisen palvelun televisiotoimintaa saavat tarjota yksinomaan tai suurimmaksi osaksi julkisten tahojen omistamat toiminnanharjoittajat ja että tällaisten toiminnanharjoittajien yhtiöjärjestys on hyväksyttävä asetuksella.
(87)
Portugali huomauttaa rekisteröintimaksuista, että vaikka lailla nro 21/92 hyväksyttyyn yhtiöjärjestykseen liittyikin vapautus näistä kuluista, rekisteröintimuodollisuudet oli silti täytettävä viran puolesta. Rekisteröintimuodollisuudet katsottiin tarpeellisiksi, koska kaupparekisterilaissa (Código do Registo Comercial) vaaditaan, että kaikki yrityksiin liittyvät toimenpiteet rekisteröidään ja julkaistaan. Portugalin mukaan rekisteröintimaksujen arvo on 11 000 Portugalin contoa eli 11 000 000 escudoa (53).
(88)
Portugali toteaa, että julkistamisvelvollisuuden vaatimus täyttyi, koska RTP:n yhtiöjärjestys hyväksyttiin laissa nro 21/92 ja julkaistiin Diário da Repúblicassa kyseisen lain liitteenä.
(89)
Portugali vastasi SIC:n esittämiin lain nro 21/92 11 §:n 2 momenttia koskeviin kommentteihin, ettei Portugalin laissa ole erityisiä valtionyhtiöiden liiketoimintaan liittyviin muutoksiin tai rakenneuudistustoimiin liittyviä veroetuja. Vapautus perustui asetukseen nro 404/90. Portugali toteaa, ettei RTP ollut lain nro 21/92 11 §:n 2 momentin nojalla vapautettu rekisteröintimaksuista muutoin kuin vuonna 1992, jolloin se muutettiin osakeyhtiöksi. Sen mukaan lain nro 21/92 11 §:n 2 momentissa esitetyn luokittelun pitäminen pysyvänä vapautuksena maksuista johtuu kielellisestä väärinkäsityksestä. Lain 11 §:n 2 momentissa ei säädetty, että asetus kävisi perustaksi kaikkiin oikeudellisiin tarkoituksiin ja kaikkiin säädöksiin, joita tarvittiin ”tilanteen” (eli vuonna 1992 toteutetun osakeyhtiöksi muuttamisen, oma lisäys) säännönmukaistamiseksi. Sen sijaan siinä säädettiin, että RTP vapautettiin maksuista ja palkkioista, joilla kiinteistörekisterin asiakirjat saatettiin voimaan. Portugalin mukaan tämä tarkoitti, ettei RTP ollut vapautettu muista rekisteröintimaksuista, jotka eivät liittyneet vuonna 1992 toteutettuun osakeyhtiöksi muuttamiseen. Portugali myös toimitti asiakirjoja useista tilanteista, joissa RTP oli maksanut rekisteröintimaksut.
(90)
Portugalin mukaan velan uudelleenjärjestelyä ja korkojen ja sakkojen perimättä jättämistä koskevan, sosiaaliturvaviranomaisten ja RTP:n välisen alkuperäisen sopimuksen taustalla on oikeudellinen kiista täytäntöönpanoasetuksen nro 12/83 perustuslainmukaisuudesta. Täytäntöönpanoasetuksessa määrätään pakollisia sosiaaliturvamaksuja, jotka liittyvät ylityökorvauksiin. Sopimuksessa vahvistettiin RTP:n tulkinta, jonka mukaan korvauksesta ei tarvinnut maksaa sosiaaliturvamaksuja. Tulkinnan vahvisti veroasiantuntija.
(91)
Portugali toteaa lisäksi, että hyväksymällä sopimuksen virallisesti Portugalin hallitus ei myöntänyt asetuksella nro 411/91 erityistä taloudellista etua RTP:lle verrattuna muihin samankaltaisissa olosuhteissa toimiviin yrityksiin. Portugalin mukaan 2 §:n 1 momentin d alamomentin poikkeusta sovellettiin RTP:hen, koska valtio oli puuttunut sen toimintaan toimenpiteillä ja se oli kärsinyt vaihtelevista olosuhteista hallituksen vuonna 1977 nimittämän hallintoneuvoston (54) alaisuudessa. Portugali toteaa, että myös yksi asianosaisista osapuolista on toteuttanut järjestelyn asetuksen nro 411/91 nojalla, mikä osoittaa, että poikkeus on luonteeltaan yleinen.
(92)
Portugali toteaa, että lainaan liittyvien teknisten ehtojen perusteella rahoitustoimenpiteestä olisi perittävä markkinakorkoa.
(93)
Portugalin mukaan vuosien 1994-1998 pääomasijoituksilla on yhdessä korvausten kanssa korvattu julkisten yleisradiopalvelujen tarjoamisesta aiheutuneita kustannuksia.
(94)
Portugalin mukaan julkisen palvelun velvoitteesta RTP:lle aiheutuneiden kustannusten korvaamiseen valittu rahoitusmalli osoittautui riittämättömäksi, mikä johti liiketappioiden syntymiseen. Korvaukset laskettiin aina todellista yleisradiotoiminnan rahoitustarvetta alhaisemmiksi. Portugali maksoi korvaukset lisäksi aina myöhässä. RTP:n oli hankittava rahoitusta pankista, jotta se pystyi vastaamaan toimintakustannuksistaan, mutta ei kuitenkaan voinut ottaa huomioon viivästyskorkoja ja lainanlyhennyksiä arvioidessaan julkisen palvelun velvoitteesta aiheutuvia kustannuksia. RTP:n oli myös maksettava korvauksistaan arvonlisäveroa valtiolle, mikä supisti korvausten nettomäärää.
(95)
Portugali esittää, että seuraavat toimenpiteet eivät ole valtiontukea: i) verovapautukset (eli vapautukset notariaatti- ja rekisteröintimaksuista ja julkaisukuluista), ii) lähetysverkon käyttömaksuun liittyvien verojen maksujärjestelyt, iii) sosiaaliturvavelan uudelleenjärjestely, iv) maksu televisiolähetysverkosta luopumisesta, v) pöytäkirja elokuvatuotannon tukemisesta ja vi) RTP:n vuonna 1998 ottama laina. Portugali toteaa muiden toimenpiteiden soveltuvuudesta sisämarkkinoille, että kyse on julkisen palvelun velvoitteen aiheuttamien kustannusten korvaamisesta eikä näin ollen valtiontuesta (55). Vaihtoehtoisesti toimenpiteiden soveltuvuutta unionin lainsäädännön kanssa olisi arvioitava EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan (nykyään SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohta) perusteella.
(96)
Portugali totesi liiallisten korvausten laskutavasta seuraavaa:
a)
RTP 2 -kanavan toimintakulujen katsominen vuonna 1996 korvauskelpoisiksi julkisen palvelun kustannuksiksi perustui uuteen julkisen palvelun sopimukseen, jonka mukaan RTP 2:n toimintakulujen korvaaminen alkoi 1 päivänä tammikuuta 1996 (56),
b)
20 000 miljoonan escudon lainaa ei pitäisi katsoa korvaukseksi, koska se myönnettiin markkinaehdoin,
c)
pääomasijoitusten tarkoituksena on myös rahoittaa investointeja eikä vain kattaa korvauskelpoisia julkisen palvelun kustannuksia; valtion velvollisuus osallistua osakkaan ominaisuudessa välttämättömiksi katsottujen investointien rahoitukseen on kirjattu julkisen palvelun sopimuksiin (57),
d)
korvauksista oli maksettava arvonlisäveroa, mikä alensi RTP:n saaman rahoituksen nettoarvoa,
e)
uuden julkisen palvelun sopimuksen mukaan julkisen palvelun kustannuksista maksetaan korvausta ainoastaan arvioidun määrärahatarpeen verran.
Edellä esitetyn perusteella Portugali päättelee, että RTP:lle julkisen palvelun velvoitteesta maksettuja korvauksia ei pitäisi katsoa liiallisiksi tai sopimattomiksi.
(97)
Portugali toteaa, että komissio oli ottanut jo asioissa E 14/05 ja NN 31/06 tekemissään päätöksissä kantaa RTP:n rahoitustilanteeseen vuosina 1992-1998 ilman, että se olisi vaatinut julkisen palvelun ulkopuolista tarkastamista, eikä tuomioistuin asettanut kyseisiä päätöksiä kyseenalaisiksi. Portugalin mukaan erityisesti komissio otti Portugalin tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen nro 8/2002 huomioon jo päätöksessä NN 31/06. Se korostaa, että komissio totesi päätöksessä NN 31/06 RTP:n taloudellisen tilanteen vuosina 1992-1998 johtuneen julkisen palvelun toimintojen jatkuvasta rahoitusvajeesta. Komission päätelmät päätöksessä NN 31/06 perustuivat ulkopuoliseen raporttiin eli PriceWaterhouse Cooperin raporttiin vuodelta 2005 sekä ulkopuolisen tarkastajan tekemään RTP:n tilinpäätökseen, jota Portugali pitää ainoana asiaan liittyvänä tilinpäätöksenä.
(98)
Portugali muistuttaa myös, että RTP:n omat tilintarkastajat tarkastivat julkista palvelua koskevat kertomukset vuosilta 1993-1998 (58). Portugali kuitenkin toimitti myöhemmin julkista palvelua koskevien kertomusten ulkopuoliset tarkastukset vuosilta 1992-1998 sekä yhteenvetokertomuksen kaikkien vuosien tarkastustuloksista. Ulkopuoliset tarkastukset järjesti riippumaton viestintäviranomainen ERC, joka antoi toimeksiannon Pedro Roquelle (59).
(99)
Portugali vastasi eräisiin yksittäisiin SIC:n väitteisiin muita yksityiskohtaisemmin. SIC katsoi, että BDO Binderin raportin mukaan neuvoa-antavan lautakunnan lausunto puuttui, mutta Portugalin mukaan lausunto ei koskenut RTP:n julkista palvelua koskevaa kertomusta. Vaikka aiemmassa julkisen palvelun sopimuksessa edellytettiin kyseisen tahon lausuntoa, kyseessä ei ollut oikeudellisesti sitova edellytys. Uudessa julkisen palvelun sopimuksessa ei edellytetty kyseisen tahon lausuntoa julkista palvelua koskevasta kertomuksesta.
(100)
SIC:n mukaan vuotta 1998 koskevan BDO Binderin raportin mukaan aineellista omaisuutta oli noin 53 miljoonaa euroa, vaikkei siitä ollut inventoitua tietoa. Portugali vahvisti, että vastaavat investoinnit oli tehty. Se, ettei omaisuutta alun perin inventoitu (vaikka omaisuutta voitiin myöhemmin yksilöidä 4 miljoonan euron arvosta ja se voitiin inventoida takautuvasti) ei tarkoita, ettei investointeja ole tehty. Ulkopuolinen tarkastaja vahvisti taseet, luvut ja kolmansien osapuolten kanssa toteutetut liiketoimet.
(101)
SIC oli esittänyt, että BDO Binderin raportin mukaan mainosajat ylittyivät vuonna 1998. Portugali kuitenkin huomautti, ettei tämä millään lailla johtanut korvausten pienenemiseen, koska RTP:n ylimääräisestä mainosajasta saamat määrät olivat selvästi kyseisen vuoden rahoitusalijäämää pienemmät. Portugali vahvisti, että joka tapauksessa yhteenlasketut mainostulot (myös mainosten enimmäismäärien ylittymisestä saadut tulot) otettiin huomioon laskettaessa rahoitustarvetta eli julkisen palvelun velvoitteen täyttämisestä suoritettavaa korvausta.
(102)
Portugalin mukaan Portugalin tilintarkastustuomioistuimen kertomusta nro 8/2002 ei pitäisi ottaa huomioon tässä päätöksessä, sillä tuomioistuimen asiassa T-442/03 antamassa tuomiossa todettiin ainoastaan, ettei julkista palvelua koskevista kertomuksista tehty ulkopuolista tarkastusta ja että niihin sisältyvissä tiedoissa oli objektiivisia heikkouksia. Portugalin mukaan Portugalin tilintarkastustuomioistuimen kertomus nro 8/2002 ainoastaan koskee vuosia 1997-2000, ei koko tarkasteltavana olevaa ajanjaksoa. Vuosia 1993-1997 käsiteltiin kertomuksessa vain siksi, että voitiin esittää yleinen kuvaus RTP:n taloudellisesta tilanteesta ja rakenneuudistustarpeesta, ei siksi, että ne olisivat varsinaisesti kuuluneet siinä käsiteltäviksi. Kertomuksen tarkoituksena on arvioida RTP:n hallintoa, valtion roolia osakkaana sekä julkiseen lähetystoimintaan liittyvien palveluiden tarjoamista.
Portugali esittää, että Portugalin tilintarkastustuomioistuin ylitti toimivaltansa, johon kuuluu julkisten varojen tarkastaminen, ja ryhtyi analysoimaan julkisten menojen tuloksellisuutta ja kustannustehokkuutta. Portugali katsoo, että kertomuksella on merkitystä ainoastaan riippumattomana yritystä koskevana tarkastuksena, jossa vahvistettiin Portugalin tilinpäätös ja jossa ei löytynyt sääntöjenvastaisuuksia. Portugali katsoo, että komission olisi Portugalin tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen nro 8/2002 sijasta otettava huomioon kertomus 20/98, joka kattaa RTP:n talous- ja rahoitustilanteen vuosina 1994-1996. Kertomuksen 20/98 mukaan julkisten palveluiden rahoittamisessa käytetyt kriteerit on määritelty uudessa julkisen palvelun sopimuksessa selkeämmin kuin aiemmassa, mikä asetetaan kyseenalaiseksi myöhemmin kertomuksessa nro 8/2002.
V TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI
(103)
Jotta voidaan määritellä, ovatko Portugalin RTP:n hyväksi toteuttamat tapauskohtaiset toimenpiteet SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, komission on arvioitava toimenpiteitä seuraavista lähtökohdista:
a)
onko kyse jäsenvaltion toimenpiteistä tai valtion varoista rahoitetuista toimenpiteistä,
b)
ovatko toimenpiteet omiaan vääristämään kilpailua,
c)
suositaanko toimenpiteillä tiettyjä yrityksiä tai tuotannonaloja,
d)
vaikuttavatko toimenpiteet jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(104)
Seuraavassa tarkastellaan vuoden 1998 lainan, velan uudelleenjärjestelyä koskevan sopimuksen ja korkojen perimättä jättämisen sekä vuosina 1994-1997 toteutettujen pääomasijoitusten valtiontukiluonnetta. Samoin arvioidaan valtion varojen käyttämistä vapautuksiin notariaatti- ja rekisteröintimaksuista ja julkaisukuluista.
(105)
Notariaatti- ja rekisteröintimaksuista ja julkaisukuluista myönnetyssä vapautuksessa on kyse valtion varoista, jos verotulojen menetys vastaa verotustukiin käytettyjen valtion varojen määrää (60).
(106)
Sosiaaliturvavelan uudelleenjärjestelystä sekä viivästyskoroista luopumisesta voidaan todeta, että komission mielestä sosiaaliturvajärjestelmästä vastaavia viranomaisia ei voida katsoa yritykseksi. Sosiaaliturvaviranomaiset eivät harjoita taloudellista toimintaa, vaan kyseessä on julkinen yhteisö, jonka tehtävänä on hoitaa sosiaaliturvajärjestelmää (61). Sitä paitsi sosiaaliturvaviranomaiset eivät itse antaneet lupaa velan uudelleenjärjestelyyn, vaan se vahvistettiin valtionvaroista ja sosiaaliturvasta vastaavien valtiosihteerien sekä varaministeriä avustavan alivaltiosihteerin yhteisellä määräyksellä. Luvan myötä valtio luopui tuloistaan, sillä muutoin sen olisi pitänyt periä 1 206 miljoonaa escudoa korkoa maksamattomasta velasta. Näin ollen on ilmeistä, että kyseessä ovat valtion varat ja valtion toimenpide.
(107)
Valtio maksoi RTP:n pääomankorotukset suoraan valtion talousarviosta. On siis selvää, että nämä varat olivat perustamissopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtion varoja.
(108)
Komissio ei voi hyväksyä Portugalin viranomaisten näkemystä siitä, että RTP:lle myönnettyyn lainaan ei olisi liittynyt tuloja valtiolle. Valtion varojen käsite kattaa myös edut, jotka valtion tätä tarkoitusta varten nimeämät tai perustamat elimet myöntävät (62). Vuoden 1998 lainasopimuksen sopimuspuolet olivat RTP ja julkisyhteisöjen lainoituksesta vastaava rahasto, jota julkisista velkajärjestelyistä vastaava laitos hallinnoi. Laitos kuuluu lakisääteisesti valtiovarainministeriön alaisuuteen (63). Näin ollen rahastosta myönnetyt varat on katsottava valtion varoiksi.
(109)
Kyseisen toimenpiteen voidaan katsoa olevan valtion suoraan toteuttama, sillä sopimuksen ehdot määriteltiin viestintäasioista, valtionvaroista ja rahoituksesta vastaavien valtiosihteerien 17 päivänä joulukuuta 1998 tekemässä yhteisessä päätöksessä.
(110)
Vapautus notariaatti- ja rekisteröintimaksuista sekä julkaisukuluista: Tarkasteltaessa vapautusta notariaatti- ja rekisterimaksuista sekä julkaisukuluista olisi määritettävä, onko toimenpiteellä myönnetty yleinen verovapautus, josta RTP hyötyi, vai onko sitä sovellettu yksinomaan RTP:hen. Komissio erottaa seuraavassa toisistaan lain nro 21/92 11 §:n 1 momentissa säädetyn väliaikaisen poikkeuksen ja lain nro 21/92 11 §:n 1 momentissa säädetyn pysyvän poikkeuksen.
(111)
Komissio katsoo, että vapautus notariaatti- ja rekisteröintimaksuvelvoitteesta sekä julkaisukuluista toi RTP:lle edun, kun se vapautettiin maksuista, jotka sen olisi muutoin pitänyt maksaa omasta budjetistaan.
(112)
Etu on myös aineellisesti valikoiva, sillä sitä myönnettiin ainoastaan RTP:lle, kuten lain nro 21/92 11 §:n 1 momentista käy ilmi. Tätä seikkaa ei muuta se, että kyseisessä laissa vahvistetaan yleisemmän lain eli lain nro 84/88 soveltaminen, kuten Portugali mainitsee. Laissa nro 84/88 säädetään, että valtionyhtiöt voidaan muuttaa osakeyhtiöiksi asetuksella. Kuitenkaan se, että laissa viitataan yleisesti valtionyhtiöihin, ei vaikuta lain nro 21/92 11 §:n 1 momentin aineelliseen valikoivuuteen juuri RTP:n hyväksi. Joka tapauksessa myös valtionyhtiöitä koskeva etu olisi aineellisesti valikoiva toimenpide, sillä se koskee vain tiettyä yritysten ryhmää (mutta ei yksityisiä yrityksiä), johon RTP kuuluu.
(113)
Saattaa kuitenkin olla, etteivät valtion toimenpiteet kuulu SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin valikoiviin toimenpiteisiin, jos valtion toimenpide ei poikkea järjestelmän tavanomaisesta soveltamisesta vaan on tälle järjestelmälle ominainen. (64) Tämän vuoksi on tarpeen tarkastella, noudattiko valtionyhtiö RTP:n muuttaminen osakeyhtiöksi lainsäädännön avulla Portugalin oikeusjärjestelmän luonnetta ja rakennetta, vai sovellettiinko tätä lainsäädäntöä muutettaessa RTP:tä osakeyhtiöksi siksi, että sille voitiin näin antaa etu muihin yrityksiin nähden. Samoin kuin tuomioistuin tuomiossaan (65), komissio käsittelee seuraavassa erikseen vapautusta notariaattikuluista sekä vapautusta rekisteröinti- ja julkaisukuluista.
(114)
Vapautus notaarin vahvistaman asiakirjan laatimisesta ja notariaattikuluista: Komissio katsoo, että RTP:n muuttaminen osakeyhtiöksi ja sen yhtiöjärjestyksen muuttaminen lainsäädännöllä, ei notaarin vahvistamalla asiakirjalla, on Portugalin oikeusjärjestelmän rakenteen ja luonteen mukaista. RTP muutettiin osakeyhtiöksi, jotta sille saataisiin joustavampi yhtiömuoto ja tasavertainen kilpailuasema yksityisiin toiminnanharjoittajiin nähden. Sillä, että muutos toteutettiin lainsäädännöllä eikä notaarin vahvistamalla asiakirjalla, ei pyritty kiertämään tällaisen asiakirjan laatimisvaatimusta, vaan se johtui Portugalin lain perusperiaatteesta, jonka mukaan säädöstä voi muuttaa ainoastaan vastaavan tasoisella säädöksellä.
(115)
Säädösten samanarvoisuuden periaatteen mukaisesti laki voidaan kumota tai sitä voidaan lykätä tai muuttaa ainoastaan säädöksellä, jolla on alkuperäistä säädöstä vastaava, ei alempi, asema säädöshierarkiassa. Tämä periaate kirjattiin Portugalin perustuslakiin vuonna 1982, eli kauan ennen kuin RTP muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1992. Portugalin perustuslain 115 §:n 5 kohdassa, sellaisena kuin se oli RTP:n osakeyhtiöksi muuttamisen aikaan, säädettiin, ettei yhdessäkään laissa saa luoda uusia lainsäädäntöluokkia tai antaa muuntyyppisille säädöksille lainvoimaa, jonka ansiosta sen säännöksiä voidaan tulkita, sisällyttää, muuttaa, lykätä tai kumota. RTP kansallistettiin vuonna 1975 lainsäädännön avulla eli asetuksella nro D 674-D/75, joten se voitiin muuttaa osakeyhtiöksi vain vastaavalla asetuksella tai muulla säädöksellä, jonka asema säädösten hierarkkisessa järjestyksessä on sama tai korkeampi. Mikään ei viittaa siihen, että RTP:n alkuperäisen kansallistamisen tarkoituksena vuonna 1975 olisi ollut estää järjestelmän soveltaminen yksityisoikeuden alaisiin yrityksiin ja luoda etu RTP:lle.
(116)
Ei ole todisteita, joiden mukaan ennen RTP:n muuttamista osakeyhtiöksi voimassa olleiden muiden lakien (ks. johdanto-osan 84-86 kappale) tarkoituksena olisi ollut tuottaa valtionyhtiöille taloudellista hyötyä, kun näiden muuttamiseen ei tarvittu yksityisiin liiketoimiin sovellettuja notaarin vahvistamia asiakirjoja. Erityisesti laki nro 84/88, jossa sallittiin valtionyhtiöiden muuttaminen osakeyhtiöiksi asetuksella, heijasti tuolloin voimassa olleita perustuslaillisia ja oikeudellisia periaatteita.
(117)
Päätelmät: Kun otetaan huomioon edellä esitetyt seikat, vapautus vaatimuksesta, jonka mukaan RTP muuttaminen osakeyhtiöksi olisi edellyttänyt notaarin vahvistamaa asiakirjaa (jolloin ei myöskään aiheutunut vastaavia kuluja), ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(118)
Vapautus sekä rekisteröintimaksuista ja julkaisukuluista. On tarpeen arvioida, saiko RTP etua siitä, ettei se maksanut kuluja, jotka liittyivät yrityksen rekisteröintiin kaupparekisteriin ja notaarin vahvistaman asiakirjan julkaisemiseen. Kyseisenä ajankohtana voimassa olleen Portugalin lainsäädännön mukaan kaupparekisteristä vastaavan rekisterinpitäjän oli julkaistava Diário da Repúblicassa notaarin vahvistama asiakirja, jolla vahvistettiin yksityisoikeuden piiriin kuuluvan yrityksen perustaminen ja sen yhtiöjärjestys, jotta kolmannet osapuolet saisivat näiden asiakirjojen sisällön tietoonsa. RTP:n ei tarvinnut maksaa näitä julkaisukuluja, sillä laki nro 21/92 oli julkaistava Diário da Repúblicassa, ja näin RTP:n osakeyhtiöksi muuttamista koskevat asiakirjat ja uuden yhtiöjärjestyksen sisältö tulivat asianmukaisesti julkistetuiksi.
(119)
Ei ole merkkejä siitä, että Portugali olisi muuttanut RTP:n osakeyhtiöksi lailla nro 21/92 antaakseen RTP:lle etua säästyneinä rekisteröinti- ja julkaisukuluina. Pikemminkin tilanne oli sellainen, että RTP:n yhtiöjärjestyksen julkaiseminen toistamiseen olisi ollut täysin hyödytöntä, sillä avoimuus- ja julkisuusvaatimukset oli jo täytetty, kun laki nro 21/92 oli julkaistu Diário da Repúblicassa. Rekisteröinti on tarkoitus julkaista myöhemmin ja rekisteröinti ja julkaisu liittyvät toisiinsa, mutta on kyseenalaista, voidaanko myös vapautusta rekisteröintimaksuista perustella Portugalin oikeusjärjestelmän rakenteella ja luonteella ja RTP:n muuttamisella osakeyhtiöksi lainsäädännön nojalla. Portugali ei kiellä sitä, että rekisteröitymistä edellytettiin edelleen yhtiölaissa. Se totesi, ettei rekisteröinnistä luovuttu vaan ainoastaan notaarin vahvistamaa asiakirjaa ei tarvittu, mutta asetus katsottiin rekisteröintiin riittäväksi asiakirjaksi. Tämä seuraa myös lain nro 84/88 3 §:n 3 momentista (ks. johdanto-osan 25 kappale). Lisäksi Portugali korosti, että tieto RTP:n perustamisesta (eli vuonna 1992 toteutettu muutos osakeyhtiöksi) oli rekisteröitävä, jotta RTP pystyisi myöhemmin rekisteröimään kaikki yritykseen liittyvät asiakirjat (66). Jos rekisteröinti kuitenkin on pakollinen, komissio ei näe, miksi RTP:n ei pitäisi suorittaa siihen liittyviä maksuja.
(120)
Päätelmät: RTP:n vapautus lain nro 21/92 11 §:n 1 kohdassa tarkoitetuista vaatimuksesta laatia notaarin vahvistama asiakirja (sekä samalla vapautus notariaattikuluista) sekä julkaisuvaatimuksesta ja vastaavista julkaisukuluista eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
Vapautus lain nro 21/92 11 §:n 1 kohdassa tarkoitetuista rekisteröintimaksuista on valtiontukea.
Kuten tämän päätöksen johdanto-osan 160 ja 161 kappaleessa todetaan, vapautukset olisivat kuitenkin joka tapauksessa perusteltuja sääntöjenmukaisena korvauksena yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen kustannuksista SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(121)
Portugali katsoo, että lain 21/92 11 §:n 2 momentissa ei varsinaisesti myönnetä pysyvää vapautusta RTP:lle, vaan kyseessä on sama tilanne kuin väliaikaisen vapautuksen osalta eli RTP:n muuttaminen osakeyhtiöksi vuonna 1992. Portugalin mukaan RTP myös maksoi notaarin rekisteröintimaksuja useaan otteeseen. Lain nro 21/92 11 §:n 2 momentin sanamuoto kattaa kaikki kirjaamis-, rekisteröinti- tai merkintätoimet, jotka kyseisen säännöksen mukaan voidaan toteuttaa ilmaiseksi rajattoman jakson ajan.
(122)
Tällainen pysyvä vapautus tarjoaa RTP:lle edun, kun se vapautetaan maksuista, jotka sen muutoin olisi maksettava omasta budjetistaan. Portugali toteaa, että lain nro 21/92 11 §:n 2 momenttia ei sen tiedon mukaan ole koskaan sovellettu ja että RTP on maksanut kaikki tarvittavat maksut. Tämä tieto on oleellinen mahdollista valtiontukea takaisin perittäessä, mutta ei muuta säännöksen sanamuotoa koskevaa tietoa.
(123)
Etu on myös valikoiva, sillä laki nro 21/92 koskee RTP:tä. Portugali ei voi esittää, että laissa nro 21/92 pelkästään sovelletaan Portugalin lain yleistä sääntöä. Asetuksen nro 404/90 1 ja 2 §:ää ei voida käyttää sen osoittamiseen, ettei valikoivuutta ollut, sillä asetus koskee sulautumistoimenpiteitä eikä tätä asiaa, jossa on kyse valtionyhtiön muuttamisesta osakeyhtiöksi (67).
(124)
Toisin kuin väliaikaista vapautusta rekisteröintimaksuista, pysyvää vapautusta ei voida perustella säädösten samanarvoisuudella lainsäädäntömenettelyn vuoksi, sillä RTP vapautettiin osakeyhtiöksi muuttamisen yhteydessä vuonna 1992 velvoitteesta, joka koski notaarin vahvistamaa asiakirjaa ja sen julkaisemista. Portugalin oikeusjärjestelmän luonteen ja rakenteen noudattaminen voitaisiin hyväksyä väliaikaisen poikkeuksen perusteluksi, koska, kuten on osoitettu, RTP voitiin muuttaa osakeyhtiöksi ainoastaan asetuksella. Lain nro 21/92 11 §:n 2 momentti ei kuitenkaan estä sitä, etteivätkö vapautukset notariaattivelvoitteista (ja -kuluista) olisi mahdollisia myös muissa tapauksissa kuin vuonna 1992 toteutetussa RTP:n muuttamisessa osakeyhtiöksi. Pysyvä vapautus eri rekisteröintimaksuista yhden yrityksen (tai tietyn tyyppisten yritysten, esimerkiksi osakeyhtiöiden) eduksi ei koskaan voi olla oikeusjärjestelmän luonteen ja rakenteen mukaista (68).
Päätelmät: Lain nro 21/92 11 §:n 2 momentin mukainen RTP:tä koskeva pysyvä vapautus on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(125)
Sosiaaliturvajärjestely (sosiaaliturvavelan uudelleenjärjestely ja korkojen perimättä jättäminen): Tutkittuaan kolmansien osapuolten ja Portugalin esittämät huomautukset komissio on päätellyt, että alkuperäistä sopimusta sosiaaliturvaviranomaisten ja RTP:n välillä ei voida pitää yksityisen toiminnanharjoittajan tavanomaisena toimintana. Kiista koski kysymystä siitä, voidaanko sosiaaliturvaviranomaisten tulkintaa tietyistä toimeenpanoasetuksen nro 12/83 säännöksistä pitää oikeudellisesti asianmukaisena. Tehdyssä sopimuksessa vahvistettiin RTP:n tulkinta, ja sen tukena oli veroasiantuntijan analyysi, jossa toimeenpanoasetuksen pääteltiin olevan perustuslain vastainen. Toimeenpanoasetusta ei kuitenkaan kumottu sopimuksen jälkeen. On siis todettava, että toimenpidettä sovellettiin valikoivasti RTP:hen ilman, että samalla olisi muutettu sosiaaliturvaviranomaisten tulkintaa säännöksistä muiden yritysten suhteen.
(126)
Komissio ei voi yhtyä Portugalin viranomaisten kantaan, että velan uudelleenjärjestelyä sekä sakoista ja koroista luopumista koskeva lupa olisi annettu osana yleistä järjestelmää, jota sovellettiin asetuksen nro 411/91 nojalla kaikkiin yrityksiin vastaavassa tilanteessa, eikä se näin ollen merkinnyt erityisen edun myöntämistä RTP:lle.
(127)
Tämän päätöksen tarkoituksena on määritellä, sovellettiinko järjestelmää RTP:hen valikoivasti, eikä tarkastella sitä, oliko järjestelmä valikoiva vai yleinen.
(128)
Asetuksessa nro 411/91 edellytetään yrityksen taloudellista tilannetta ja rahoitusasemaa koskevan selvityksen laatimista, jotta voidaan osoittaa, että uudelleenjärjestely on tarpeen yrityksen elinkelpoisuuden varmistamiseksi. RTP ei kuitenkaan tehnyt missään vaiheessa tällaista asetuksen nro 411/91 2 §:n 3 momentin mukaista selvitystä.
(129)
Asetuksen 411/91 2 §:n 1 momentin d alamomentissa asetettua edellytystä ei sovellettu RTP:hen, sillä velan uudelleenjärjestelyä ei toteutettu seurauksena valtion toimenpiteestä. Komissio ei hyväksy Portugalin viranomaisten näkemystä, että valtion toimintahistoria olisi vaikuttanut velallisen yrityksen toimintaan ja että RTP:tä koskivat valtion toimenpiteen aikana lainsäädäntöön perustuvat säännöt. Vaikka RTP olikin erityisen hallintojärjestelmän alainen vuonna 1977 (69), järjestelmä lopetettiin, kun RTP:n yhtiöjärjestys hyväksyttiin vuonna 1980. Sosiaaliturvavelka muodostui kuitenkin vuosina 1983-1989. Komissio katsoo, että RTP:n velan uudelleenjärjestelyn hyväksyminen ei olisi ollut mahdollista asetuksen nro 411/91 mukaisen yleisen järjestelmän puitteissa, sillä RTP ei täyttänyt velan uudelleenjärjestelyn hyväksymiselle laissa asetettuja edellytyksiä. Tämän vuoksi toimenpidettä sovellettiin RTP:hen valikoivasti.
(130)
Salliessaan velan uudelleenjärjestelyn Portugalin olisi pitänyt toimia kuten julkinen tai yksityinen velkoja, joka pyrkii saamaan takaisin sille kuuluvat saatavat ja joka tästä syystä tekee uudelleenjärjestelysopimuksia takaisinmaksun helpottamiseksi (70). Valtion perimän viivästyskoron olisi oltava yhtä suuri kuin yksityisen velkojan vastaavassa tilanteessa perimä korko. Komissio katsoo, että aloittamalla oikeudellisen menettelyn velan takaisinperimiseksi yksityinen velkoja saisi vähintään lakisääteisen koron. Portugali ei siis käytettävissä olevista täytäntöönpanokeinoista huolimatta edellyttänyt koron maksua lainkaan, joten sen ei voida katsoa toimineen kuin yksityinen velkoja, joka olisi pyrkinyt saamaan mahdollisimman korkean koron. Tämän lisäksi sosiaaliturvavelkaa kertyi vuosina 1983-1989, mutta velan uudelleenjärjestelystä sovittiin vasta vuonna 1993. Vastaavissa olosuhteissa yksityinen velkoja ei olisi antanut velkojen kasvaa näin pitkään, vaan olisi aloittanut takaisinperintämenettelyn. Näin ollen vaikuttaa siltä, että toimenpiteellä myönnettiin RTP:lle erityinen etu.
(131)
Pääomankorotukset: Tarkasteltuaan kolmansien osapuolten ja Portugalin esittämiä huomautuksia komissio päättelee, että vuosien 1994-1997 pääomasijoituksilla annettiin RTP:lle taloudellinen etu. Kuten johdanto-osan 40 kappaleessa olevasta taulukosta 3 ilmenee, RTP:n rahoitusasema oli heikko pääomasijoitusten toteuttamisen aikaan. Yksityinen sijoittaja ei olisi sijoittanut pääomaa yritykseen, koska yrityksen ei olisi voitu odottaa tuottavan tavanomaista voittoa kohtuulliseen ajan kuluessa. Huolimatta pääomasijoituksista RTP:n taloudellinen tilanne heikkeni. Portugali ja kolmannet osapuolet eivät ole esittäneet, että Portugali olisi toiminut yksityisen sijoittajan tavoin sijoittaessaan pääomaa yritykseen.
(132)
Vuoden 1998 laina: Komissio on eri mieltä Portugalin kanssa siitä, oliko vuonna 1998 myönnetty laina markkinaehtoinen. Jotta lainassa ei olisi kyse valtiontuesta, sen myöntämisehtojen (lainaan liittyvä takaus ja lainan korko) on kuvastettava riskiä, joka sisältyy lainan myöntämiseen yritykselle (71). Riski ja siten myös korko ovat suuremmat silloin, kun yrityksen rahoitusasema ei tarjoa sellaista vakautta, mitä rahoituslaitos edellyttää myöntääkseen lainan.
(133)
Kuten johdanto-osan 40 kappaleessa olevasta taulukosta 3 ilmenee, lainan myöntämisaikana RTP oli niin suurissa rahoitusvaikeuksissa, että yrityksen velat ylittivät sen varat ja oma nettopääoma oli negatiivinen. Yritys oli käytännössä konkurssissa.
(134)
On syytä korostaa, että kyseinen laina oli huonommassa etuoikeusasemassa eli sillä ei ollut omaisuuseriin perustuvia vakuuksia ja konkurssitilanteessa valtion saatavat korvattaisiin vasta kaikkien muiden velkojien jälkeen mutta ennen osakkaita. Omaisuuseriin perustuvien riittävien vakuuksien puuttuminen osoittaa selvästi, ettei lainaa ole myönnetty markkinaehdoin ja että kyseessä oli valtiontuki. Koska RTP oli käytännössä konkurssissa lainan myöntämisajankohtana, yksikään rahoituslaitos ei olisi myöntänyt sille toissijaista lainaa, sillä oli erittäin epätodennäköistä, että RTP pystyisi maksamaan lainan takaisin. Lainaa ei myöntänytkään yksityinen rahoituslaitos, vaan julkisyhteisöjen lainoituksesta vastaava rahasto.
(135)
Lisäksi voidaan todeta, ettei lainakorko vastannut sen myöntämiseen sisältyvää riskiä. Korko oli alhaisempi kuin viitekorko, jota komissio yleensä käyttää tukiosan laskemiseen korkotukilainaohjelmissa (72). Tavanomainen markkinatoimija vaatisi kuitenkin asianmukaisten vakuuksien lisäksi korkoa, joka kattaisi lainan takaisinmaksun laiminlyöntiä koskevan suuren riskin.
(136)
Koska RTP ei rahoitusasemansa vuoksi olisi saanut toissijaista lainaa tavanomaisissa markkinaolosuhteissa, laina vastaa käytännössä avustuksen myöntämistä ja on RTP:n hyväksi myönnetty etu.
(137)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että sosiaaliturvavelan uudelleenjärjestely, vuosien 1994-1997 pääomasijoitukset ja vuonna 1998 myönnetty laina muodostavat taloudellisen edun verrattuna kilpailijoihin, jotka eivät ole saaneet vastaavia varoja.
(138)
Portugalin televisiomarkkinat avattiin kilpailulle viimeistään vuonna 1992, joten markkinoilla oli kilpailijoita aikana, jona eri toimenpiteet RTP:n hyväksi toteutettiin. Kaupallisille SIC- ja TVI-televisioyhtiöille myönnettiin yleisradiotoimiluvat helmikuussa 1992 ja SIC aloitti lähetykset Portugalissa lokakuussa 1992.
(139)
Komissio ei voi hyväksyä Portugalin kantaa, jonka mukaan sosiaaliturvavelan maksua koskeva sopimus ei kuulu valtiontuen käsitteen soveltamisalaan, koska velka oli syntynyt, ennen kuin Portugalin yleisradiotoiminnan markkinat oli avattu kilpailulle. Rahoitusjärjestely myönnettiin RTP:lle toukokuussa 1993, sen jälkeen kun yleisradiomarkkinat oli avattu kilpailulle. Se oli siis omiaan muodostamaan taloudellisen edun RTP:lle.
(140)
Edellä esitetyn perusteella on katsottava, että Portugalin myöntämät toimenpiteet ovat omiaan muodostamaan RTP:lle taloudellisen edun verrattuna kilpailijoihin, jotka eivät saaneet vastaavia varoja, ja näin ollen toimenpiteet vääristävät kilpailua SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
(141)
Valtion toimenpiteet kuuluvat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos ne vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tällainen vaikutus aiheutuu, jos kyseessä olevalla alalla käydään jäsenvaltioiden välistä kauppaa. Tässä tapauksessa tuensaajayritys RTP harjoittaa toimintaa kansainvälisillä markkinoilla. Se osallistuu televisio-ohjelmien vaihtoon Euroopan yleisradioliiton välityksellä ja kuuluu Eurovisio-järjestelmään (73). Tämän lisäksi RTP kilpailee suoraan sellaisten kaupallisten yleisradioyhtiöiden kanssa, jotka harjoittavat toimintaa kansainvälisillä yleisradiolähetysten markkinoilla ja joiden omistusrakenne on kansainvälinen (74).
(142)
Voidaan siis päätellä, että Portugalin RTP:n hyväksi toteuttamat toimenpiteet vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
(143)
Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että riippumatta RTP:lle asetetuista julkisen palvelun velvoitteista seuraaviin toimenpiteisiin sisältyy SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea:
-
sosiaaliturvavelkojen uudelleenjärjestely,
-
vuosina 1994-1997 toteutetut pääomasijoitukset ja
-
vuonna 1998 myönnetty laina.
Samoin lain nro 21/92 11 §:n 1 momentin mukainen väliaikainen vapautus rekisteröintimaksuista ja lain nro 21/92 11 §:n 2 momentin mukainen pysyvä vapautus rekisteröintimaksuista sekä muista maksuista ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(144)
Kuten tämän päätöksen johdanto-osan 44-48 kappaleessa todetaan, RTP:lle on uskottu yleisradiotoimintaa koskeva velvoite. Tuomioistuin totesi asiassa Altmark Trans GmbH ja Regierungspräsidium Magdeburg vastaan Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, ja Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht, jäljempänä ’Altmark-tuomio’, että valtion toimenpiteet, joilla korvataan julkisen palvelun kustannuksia, eivät ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan (nykyään SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohta) mukaista valtiontukea, kun seuraavat neljä edellytystä täyttyvät (75):
a)
edunsaajayrityksen tehtäväksi on tosiasiassa annettava julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen ja nämä velvoitteet on määriteltävä selvästi,
b)
parametrit, joiden perusteella korvaus lasketaan, on etukäteen vahvistettava objektiivisesti ja läpinäkyvästi,
c)
korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto,
d)
kun julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä vastaavaa yritystä ei valita julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, tarvittavan korvauksen taso on määritettävä tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja riittävillä välineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä.
(145)
Jos ensimmäistä ja kolmatta edellytystä ei oteta huomioon, tapauskohtaiset toimenpiteet (ks. tämän päätöksen johdanto-osan 143 kappale) eivät vaikuta täyttävän toista ja neljättä Altmark-tuomiossa mainittua edellytystä seuraavassa esitettävistä syistä.
(146)
On selvää, että sosiaaliturvajärjestelmästä vastaavien viranomaisten kanssa tehtyyn sopimukseen perustuva rahoitus ja vuoden 1998 laina eivät kuulu korvausjärjestelmään, jossa korvausten taso on etukäteen vahvistettu objektiivisesti ja läpinäkyvästi (toinen edellytys). Pain vastoin ne perustuivat valtion tekemiin tapauskohtaisiin päätöksiin.
(147)
Kuten tämän päätöksen johdanto-osan 61 kappaleessa todetaan, julkisen palvelun sopimuksessa määrättiin mahdollisuudesta pääomasijoituksina toteutettavaan erityisrahoitukseen, jota myönnetään julkiseen palveluun tarvittavia laiteinvestointeja varten. Sopimukset eivät rajoita investointeja julkiseen palveluun eikä niissä myöskään määritellä selvästi valtion osakkuuden edellytyksiä ja rajoituksia, vaan niissä ainoastaan määrätään valtion mahdollisuudesta osallistua RTP:n investointeihin osakkaan ominaisuudessa. Näin ollen komissio katsoo, että pääomasijoitusten ei mahdollisesti myöskään voida katsoa kuuluvan korvausjärjestelmään, jossa korvausten taso on etukäteen vahvistettu objektiivisesti ja läpinäkyvästi.
(148)
RTP:tä ei selvästikään valittu julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, joka olisi varmistanut mahdollisimman alhaiset kustannukset. Mikään ei viittaa siihen, että tapauskohtaiset korvaukset olisi määritetty keskivertoyrityksen kustannuksiin perustuvan analyysin pohjalta (neljäs edellytys).
(149)
Edellä esitetyn perusteella on selvää, etteivät kaikki Altmark-tuomiossa mainitut edellytykset täyty tässä asiassa. Tämän vuoksi tämän päätöksen johdanto-osan 143 kappaleessa esitetyt toimenpiteet on katsottava SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi.
(150)
Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan valtiontuen myöntäminen yrityksille, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja (yleishyödyllisiä palveluja), voi olla sallittua SEUT-sopimuksen 106 artiklan nojalla. Altmark-tuomiossa vahvistetaan epäsuorasti, että yleishyödyllisiä palveluja tarjoavalle yritykselle aiheutuneiden kustannusten korvaamiseksi myönnetyt valtiontuet voivat soveltua sisämarkkinoille, jos ne täyttävät SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohta ja viittaus ’yhteismarkkinoihin’) määrätyt edellytykset (76).
(151)
Tuomioistuin on tehnyt selväksi, että toimenpiteen on täytettävä määrittelemistä, toimeksiantoa ja suhteellisuutta koskevat periaatteet, jotta siihen voidaan soveltaa poikkeusta. Komissio katsoo, että näiden edellytysten täyttyessä kaupan kehitykseen ei vaikuteta unionin edun vastaisella tavalla.
(152)
Komission tiedonannossa valtiontukisääntöjen soveltamisesta yleisradiotoimintaan, jäljempänä ’yleisradiotoiminnasta annettu tiedonanto’ (77), selitetään, miten näitä periaatteita sovelletaan yleisradiotoiminnan alalla. Komission on arvioitava yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon mukaisesti (78)
a)
vastaavatko RTP:n julkisen palvelun tehtävät jäsenvaltion selvästi julkisen palvelun velvoitteiksi määrittelemiä tehtäviä (määritelmä),
b)
onko RTP saanut Portugalin viranomaisilta virallisesti tehtäväkseen tällaisten palvelujen tarjoamisen (toimeksianto),
c)
onko rahoitus oikeassa suhteessa julkisten palvelujen tarjoamisen aiheuttamiin nettokustannuksiin.
(153)
Kuten jäsenvaltioiden julkisen palvelun yleisradiotoiminnasta laaditussa pöytäkirjassa (79), jäljempänä ’Amsterdamin pöytäkirja’, ja yleisradiotoiminnasta annetussa tiedonannossa (80) on todettu, on jäsenvaltioiden tehtävä määritellä julkisen palvelun yleisradioyhtiön tehtävät. Komission tehtävä yleisradiotoiminnan alalla rajoittuu sen varmistamiseen, ettei julkisen palvelun määritelmään sisälly ilmeisiä virheitä. Tällainen virhe olisi julkisen palvelun määritelmän väärinkäyttöä.
(154)
Yleisradiotoiminnan erityispiirteiden vuoksi komissio pitää Amsterdamin pöytäkirjan tulkintasäännösten nojalla sääntöjenmukaisena määritelmää, jonka perusteella tasapainoisen ja vaihtelevan ohjelmiston tarjoaminen annetaan yhden määrätyn yleisradioyhtiön tehtäväksi (81). Tällainen määritelmä on yhdenmukainen yhteiskunnan demokraattisten, yhteiskunnallisten ja kulttuuristen tarpeiden täyttämistä koskevan tavoitteen kanssa.
(155)
Kuten tämän päätöksen johdanto-osan 44-48 kappaleessa todetaan, RTP on lain nro 21/92 ja julkisen palvelun sopimusten nojalla velvoitettu tarjoamaan julkisia yleisradiopalveluja kahdella yleisellä kanavalla. Ensimmäisen kanavan on tarjottava yleisluontoisempia ohjelmia ja toinen kanava on suunnattu erityisille yleisöryhmille. Kuten tämän päätöksen johdanto-osan 44 ja 45 kappaleessa todetaan, laissa nro 21/92 ja julkisen palvelun sopimuksissa määritellään yksityiskohtaisemmin RTP:n velvoitteet ohjelmasisällön ja kansainvälisen yhteistyön suhteen ja asetetaan eräitä muita erityisvelvoitteita.
(156)
Vaikka RTP:n yleisradiotoimintaan liittyvien tehtävien määritelmä perustuu laatuun ja on varsin laaja, komissio katsoo, että tällainen laaja-alainen määritelmä on Amsterdamin pöytäkirjan tulkintasäännösten (82) mukainen. Tämän vuoksi komissio pitää sääntöjenmukaisena yleistä julkisen palvelun määritelmää, jonka mukaan RTP:n tehtävänä on lähettää ohjelmaa kahdella koko maan kattavalla kanavalla, joista toinen on yleisluonteisempi ja toinen keskittynyt enemmän rajattuihin kohdeyleisöihin. Tällaisen määritelmän voidaan katsoa täyttävän Portugalin yhteiskunnan demokraattiset, yhteiskunnalliset ja kulttuuriset tarpeet.
(157)
Komissio pitää sääntöjenmukaisina niin ikään velvoitteita, joissa määritellään yksityiskohtaisesti tapa, jota noudattaen RTP:n on täytettävä yleisradiotoimintaa koskeva julkisen palvelun velvoitteensa. Nämä velvoitteet voidaan katsoa Amsterdamin pöytäkirjassa tarkoitetuiksi Portugalin yhteiskunnan demokraattisiksi, yhteiskunnallisiksi ja kulttuurisiksi tarpeiksi.
(158)
Vaikka komissio pitää RTP:lle annettua julkisen palvelun tehtävää sääntöjenmukaisena, sen on kuitenkin varmistettava, ettei määritelmään sisälly ilmeisiä virheitä.
Komissio arvioi, voidaanko väliaikainen ja pysyvä vapautus notariaatti- ja rekisteröintimaksuista sekä julkaisukuluista katsoa korvaukseksi julkisesta palvelusta aiheutuneista kustannuksista. Se arvioi myös, voidaanko RTP:n velvoitteen tukea elokuvateollisuutta katsoa kuuluvan RTP:n julkisen palvelun tehtäviin.
(159)
Komissio arvioi ensin, voidaanko lain nro 21/92 11 §:n 1 momentin mukainen väliaikainen vapautus velvoitteesta, joka koski notaarin vahvistamaa asiakirjaa (ja siihen liittyviä kustannuksia), rekisteröintimaksuista sekä julkaisukuluista vuonna 1992, kun RTP muutettiin osakeyhtiöksi, sekä lain nro 21/92 11 §:n 1 momentin mukainen pysyvä vapautus useista maksuista katsoa korvaukseksi julkisen palvelun tarjoamisesta aiheutuneista kustannuksista.
(160)
Väliaikaiset poikkeukset. Ensinnäkin on tarpeen tarkastella, voidaanko kustannukset, jotka liittyivät RTP:n muuttamiseen osakeyhtiöksi vuonna 1992 (eli kustannukset, jotka aiheutuvat tavanomaisesti notaarin vahvistamasta asiakirjasta ja sen rekisteröimisestä ja julkaisemisesta), asianmukaisesti korvata julkisesta palvelusta aiheutuneina kustannuksina. Kuten aiemmin on jo todettu, korvaus suoritetaan lain nro 21/92 11 §:n 1 momentin mukaisena vapautuksena.
(161)
RTP tarjosi osakeyhtiöksi muuttamisen aikaan ainoastaan julkisia palveluja (ks. tämän päätöksen johdanto-osan 18 kappale), kun taas kaupallisista toiminnoista vastasivat oikeudellisesti erilliset tytäryritykset. Tämän vuoksi julkisen palvelun yleisradioyhtiön muuttamiseen liittyvät kustannukset olivat automaattisesti julkisen palvelun kustannuksia, jotka valtio voisi asianmukaisesti korvata. Ei ole tarpeen arvioida, oliko RTP:n rakenneuudistus oikeudellisesti sitova tai tarpeellinen (83). SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan ja yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon mukaisessa arvioinnissa tarkistetaan, ettei korvaus ylitä julkisen palvelun velvoitteen aiheuttamia nettokustannuksia, mutta ei sitä, olisiko kyseiset kustannukset, jos ne on rajattu julkisen palvelun tarjoamiseen, voitu välttää (84). Jäsenvaltiot voivat Amsterdamin pöytäkirjan ja yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon mukaisesti päättää julkisen palvelun yleisradioyhtiön organisaatiosta periaatteessa vapaasti. Tämä ei koske pelkästään sisällön jakamisen järjestämistä vaan myös yleisradiotoiminnan harjoittajan oikeudellista muotoa. Komission tehtävänä on ainoastaan valvoa, onko jäsenvaltio väärinkäyttänyt tätä vapautta. Tässä tapauksessa ei ole viitteitä siitä, että RTP muutettiin osakeyhtiöksi siksi, että ainoana tavoitteena oli edun antaminen sille. Ei ole syytä kyseenalaistaa Portugalin perusteluja, joiden mukaan RTP muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1992, koska sen toimintaan haluttiin lisää joustoa sen sijaan, että se olisi jatkanut valtion organisaationa, johon sovellettiin monimutkaisia valtion valvontamenettelyjä. Tämän vuoksi on todettava, että vapautus rekisteröintimaksuista (kustannukset notaarin vahvistamaan asiakirjaan liittyvistä maksuista, rekisteröintimaksut ja julkaisukulut) RTP:n osakeyhtiöksi muuttamisen yhteydessä oli säännönmukainen korvaus yleisradiotoiminnasta.
(162)
Pysyvä vapautus. Edellä esitettyjä perusteita (jotka on esitetty tämän päätöksen johdanto-osan 161 kappaleessa) ei voi kuitenkaan soveltaa lain nro 21/92 11 §:n 2 momentissa tarkoitettuun pysyvään vapautukseen, jolle ei ole aikarajaa ja joka siis kattaa myös muut RTP:n toimintaan liittyvät rekisteröinti- ja merkintätoimet kuin julkisen palvelun tehtävään liittyvät (esimerkiksi kun RTP ottaa kaupallisia toimintoja hoitaakseen itse oikeudellisesti erillisten tytäryritysten sijasta).
Kun tarkastellaan lain nro 21/92 11 §:n 2 momentin laajaa soveltamisalaa sekä ajallisesti (rajoittamaton) että kohteen (ei rajoitettu julkisen palvelun toimintoihin) osalta, tulevia vapautuksia rekisteröintimaksuista ei ole mahdollista perustella julkisesta palvelusta aiheutuneina kustannuksina. Tämän vuoksi on todettava, että lain nro 21/92 11 §:n 2 momentin mukainen vapautus maksuista ei sovellu sisämarkkinoille.
(163)
Portugalin mukaan lain nro 21/92 11 §:n 2 momenttia ei ole koskaan sovellettu ja RTP on aina maksanut kaikki tarvittavat rekisteröintimaksut vuoden 1992 osakeyhtiöksi muuttamisen jälkeen. Tämä näkemys voisi olla oleellinen perinnän yhteydessä, mutta ei muuta sitä tosiasiaa, että kyseisellä säännöksellä myönnetään RTP:lle valtiontukea, joka ei ole perusteltua SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan tai muun SEUT-sopimuksen säännöksen nojalla.
(164)
”Televisio ilman rajoja” -direktiivin johdanto-osan 45 kappaleen perusteella komissio voisi hyväksyä, että yleisradioyhtiöön sovellettava julkisen palvelun määritelmä kattaa velvoitteen osallistua merkittävällä tavalla eurooppalaisen audiovisuaalisen tuotannon investointeihin, jos kyseisiä elokuvia koskevat oikeudet mahdollistavat niiden lähettämisen julkisen palvelun televisiokanavilla (85).
(165)
Komissio katsoo, että RTP:lle asetettu velvoite tukea elokuvatuotantoa kuuluu yleisradiotoimintaan, sillä RTP lähettää julkisen palvelun yleisradioverkossa elokuvia, joiden jakeluoikeudet se on hankkinut.
(166)
Tästä syystä komissio ei voi yhtyä asianomaisten osapuolten huomautuksiin, joiden mukaan elokuvatuotantoa koskevat RTP:n velvoitteet sekä niiden rahoitustapa olisivat syrjiviä. Osapuolet ovat esittäneet, että yksityiset televisioyhtiöt ovat niin ikään tehneet Portugalin viranomaisten kanssa elokuvatuotannon tukemisesta pöytäkirjoja, joissa ei ole sovittu korvauksista. Komissio katsoo kuitenkin, että on tarpeen erottaa toisistaan valtion ja yksityisten televisioyhtiöiden vapaaehtoisesti tekemät sopimukset ja RTP:lle asetettu yleisradiotoimintaan liittyvä velvoite lähettää ja rahoittaa elokuvia. On selvää, että RTP:lle on nimenomaisesti asetettu julkisen palvelun velvoite tukea tietyntyyppisiä elokuvatuotantoja, jotka lähetetään julkisilla yleisradiokanavilla. RTP:stä on itse asiassa tullut valtion väline elokuvatuotannon tukemisessa. RTP:n mahdollisesti elokuvatuotannolle antamat edut saattavat olla valtiontukea ja niitä on arvioitava sen mukaisesti. Tämä päätös ei vaikuta näiden elokuvien tuottajille mahdollisesti myönnettyjen etujen arvioimiseen.
(167)
Edellä esitetyn perusteella on todettava, että RTP:n tarjoama yhteisrahoitus portugalilaisille elokuville, jotka lähetetään julkisilla yleisradiokanavilla, voidaan katsoa sääntöjenmukaiseksi erityisvelvoitteeksi, joka on välttämätön, jotta RTP voisi täyttää yleisradiotoimintaan liittyvien palvelujen tarjoamista koskevat yleiset velvoitteensa. Tämän vuoksi velvoitetta ei voida pitää tehtävän määrittelyyn liittyvänä ilmeisenä virheenä.
(168)
Komissio katsoo kuitenkin, että RTP:lle asetettu velvoite tarjota muita tapauskohtaisesti täsmennettäviä erityisiä palveluja (86) ei ole riittävän täsmällinen, jotta komissio voisi arvioida riittävällä oikeusvarmuudella, voidaanko tällaisia palveluja pitää julkisen palvelun velvoitteen mukaisina. Vaikka tällaisia muita täsmennettäviä palveluja ei ole määritetty selvästi, komissio toteaa, ettei tämän säännöksen nojalla ole suoritettu minkäänlaisia maksuja tarkasteltavalla jaksolla (87).
(169)
Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että RTP:n tehtävät, sellaisina kuin ne on kuvattu laissa nro 21/92 ja määritelty uudelleen julkisen palvelun sopimuksissa, ovat selvästi määriteltyjä julkisen palvelun velvoitteita.
Vaikka velvoite tarjota muita tapauskohtaisesti täsmennettäviä palveluja ei ole riittävän yksityiskohtainen määritelmä, jotta komissio voisi päätellä, että kaikki kyseessä olevat palvelut kuuluvat julkisen palvelun tehtäviin, kyseisen säännöksen nojalla ei ole suoritettu maksuja vuosina 1992-1998.
Pysyvää vapautusta rekisteröintimaksuista ja muista kuluista ei ole kuitenkaan rajattu julkisesta palvelusta aiheutuneiden kustannusten korvaamiseen eikä sen perusteena voida näin ollen käyttää SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohtaa.
(170)
Lisäksi on arvioitava, onko julkisen palvelun velvoite annettu RTP:lle eli valtion varojen saajalle.
(171)
Yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon mukaan komission on varmistettava, että RTP:lle on annettu virallisesti julkisen palvelun tehtävä. (88)
(172)
Kuten tämän päätöksen johdanto-osan 48 kappaleessa todetaan, RTP:lle on selkeästi osoitettu julkisen palvelun velvoitteita useiden lakien ja sopimusten nojalla. Näitä ovat lain nro 58/90 5 §, lain nro 21/92 4 §:n 1 momentti ja 5 § sekä aiemman ja uuden julkisen palvelun sopimuksen 1 kohta.
(173)
Komissio ei ole saanut asianomaisilta osapuolilta tai Portugalilta huomautuksia, joiden mukaan julkisen palvelun tarjoamista ei olisi annettu RTP:lle riittävän selvästi virallisella toimeksiannolla. Yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon mukaisesti ja tämän päätöksen johdanto-osan 48 kappaleessa mainitut lait ja sopimukset huomioon ottaen on todettava olevan ilmeistä, että RTP:n edellytetään täyttävän julkisen palvelun velvoite yleisradiotoiminnan alalla ja RTP:lle on siten virallisesti annettu julkisen palvelun tehtävä.
(174)
Sen lisäksi, että julkisen palvelun tehtävän on oltava virallisesti myönnetty RTP:lle, on selvitettävä, onko julkisia palveluja tarjottu laissa ja julkisen palvelun sopimuksissa edellytetyllä tavalla. Kuten tämän päätöksen johdanto-osan 49-59 kappaleessa on todettu, erilaisia valvontajärjestelyjä oli otettu käyttöön sen varmistamiseksi, että RTP täytti julkisen palvelun velvoitteensa edellytetyllä tavalla.
(175)
RTP:n oli ensinnäkin esitettävä kertomuksia julkisen palvelun tehtävän toteuttamisesta ja laadittava suunnitelmia, joiden liitteenä oli sen oman tilintarkastusyksikön lausunto. RTP laati vuosista 1993-1998 julkista palvelua koskevat kertomukset, joissa kuvattiin kunkin julkisen palvelun velvoitteen täyttämistä ja osoitettiin kunkin velvoitteen täyttämisestä aiheutuneet kustannukset kirjanpidon avulla.
(176)
Toiseksi valtiovarainministeri ja tiedotusvälineistä vastaava hallituksen jäsen tarkastivat julkisen palvelun sopimuksen noudattamisen ja valtion tilintarkastusviranomainen tarkasti rahoitussuunnitelman.
(177)
Kolmanneksi oli suoritettava vuotuinen ulkopuolinen tilintarkastus. Komissio ei voi hyväksyä Portugalin näkemystä, jonka se toisti tuomioistuimen asiassa T-442/03 antaman tuomion jälkeen ja jonka mukaan julkista palvelua koskevien kertomusten tarkastukset teki ulkopuolinen tarkastaja, eikä muita toimia siis tarvittu. Ennen 15 päivänä lokakuuta 2003 tehtyä päätöstä tilanne oli seuraava:
a)
Vuodesta 1992 ei ollut olemassa julkista palvelua koskevaa kertomusta, sillä tällaisen kertomuksen toimittamista ja sitä koskevaa tarkastusta koskeva velvoite tuli voimaan vasta vuonna 1993 tehdyn toimilupasopimuksen myötä.
b)
Vuosina 1993 ja 1994 ei tehty ulkopuolista tarkastusta, vaan yrityksen sisäiset edustajat eli RTP:n veroneuvosto (Conselho fiscal da RTP) antoivat lausunnon.
c)
Vuosista 1995-1998 oli kertomuksiin liitetty RTP:stä ja sen edustajista riippumattoman ulkopuolisen tarkastajan lausunto. Lausunnoissa vahvistetaan, että RTP noudatti julkisen palvelun velvoitteitaan. Muita tähän päätelmään johtavia yksityiskohtaisia julkista palvelua koskevia kertomuksia ei kuitenkaan päästy tarkastelemaan.
(178)
Kun kuitenkin otetaan huomioon tuomioistuimen asiaa T-442/03 koskevat päätelmät ja erityisesti asiaa koskevan tuomion 232-256 kohta, komissio ei voinut luottaa yksinomaan tämän päätöksen johdanto-osan 177 kappaleessa tarkoitettuihin julkista palvelua koskeviin (lyhyisiin) tilintarkastuslausuntoihin, ja se hyväksyi Portugalin ehdotuksen, että ulkopuolinen tarkastus tehdään olemassa olevien julkista palvelua koskevien kertomusten perusteella kaikista asianomaisista vuosista. Tämän vuoksi RTP:n julkisen palvelun velvoitteen täyttämisestä vuosina 1992-1997 tehtiin ulkopuolinen tarkastus. Vuodesta 1992 tehtiin ulkopuolinen tarkastus, vaikka julkista palvelua koskevaa kertomusta ei ollut olemassa. Ulkopuolinen tilintarkastaja kuitenkin perusti arvionsa julkisen palvelun tehtävän täyttämisestä toiseen asiakirjaan. Vuodesta 1998 ei ole tehty ulkopuolista tarkastusta, sillä siitä on jo tehty ulkopuolinen tarkastus eli tämän päätöksen johdanto-osan 186-188 kappaleessa tarkoitettu BDO Binderin raportti vuodelta 1998, mitä SIC ei kiistä.
(179)
Uudet vuosia 1992-1997 koskevat tarkastukset on toimittanut kansallinen tiedotusvälineitä sääntelevä viranomainen ERC. Se on riippumaton hallintoelin, joka vastaa Portugalin perustuslain mukaisesti muun muassa joukkotiedotusvälineiden toiminnan hallintaa koskevien sääntöjen noudattamisesta. Se järjesti vuosia 1992-1997 koskevat tarkastukset, antamalla toimeksiannon RTP:stä riippumattomalle ulkopuoliselle tarkastajalle Pedro Roquelle.
(180)
Kaikkia tietoja on vaikea saada tutustuttavaksi, koska vuoden 1992 ja julkista palvelua koskevien kertomusten tarkastusten toteuttamisvuoden 2010 välillä on kulunut paljon aikaa. Tämä selittää tutkinnan keston ja tarkastusten tekemiseen kuluneen ajan. Tarkastukset saatiin lopulta tehtyä, sillä julkista palvelua koskevat kertomukset olivat jo olemassa (vuotta 1992 lukuun ottamatta), joten tilintarkastajilla oli perusta työlleen. Vuosia 1992-1997 koskevat tarkastukset on toimitettu komissiolle.
(181)
Ulkopuolisten tarkastusten tehtävänä on niissä esitetyn määritelmän mukaan arvioida ja valvoa RTP:n tarjoamaa julkista lähetyspalvelua ja sen tehtävästään saamaa maksua. Tarkastuksissa kuvataan, mitä tietoja on otettu huomioon. Niissä viitataan muun muassa lakiin nro 58/90 (laki yleisradiotoiminnasta), lakiin nro 21/92 RTP:n muuttamisesta osakeyhtiöksi, julkisen palvelun sopimuksiin, vuotuisiin tilinpäätöksiin ja tilinpäätöksiä koskeviin ulkopuolisiin tarkastuksiin, julkisen palvelun toimintasuunnitelmaan ja talousarvioon (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) ja kyseisistä vuosista laadittuihin julkista palvelua koskeviin kertomuksiin (Relatorio sobre o Cumprimento das Obrigacaoes do Servico Publico, RCOSP). Tarkastuksissa mainitaan, että koska vuosien 1992-1997 ja tarkastussopimuksen tekovuoden 2010 välillä on kulunut paljon aikaa, eräät asiakirjat ovat tuhoutuneet eikä tiettyjä tietoja ole ollut saatavilla. Tämän vuoksi tarkastuskertomuksissa keskitytään pääasiassa saatavilla oleviin kertomuksiin, erityisesti julkista palvelua koskeviin kertomuksiin (89) ja varmennettuihin tilinpäätöksiin.
(182)
Huolimatta kuluneen ajan aiheuttamista rajoituksista tarkastajat pystyivät toteuttamaan tehtävänsä eli tekemään tarkastukset ja arvioimaan RTP:n julkisen palvelun velvoitteen täyttämistä ja sen saamaa korvausta. Tarkastuksissa mainitaan nimenomaisesti, että tarkastajat ovat pystyneet voittamaan ajankohtaan liittyvät vaikeudet ja tekemään tarkastukset. Tarkastajat esimerkiksi esittävät varauksen, jonka mukaan kustannuslaskentakriteereitä ja kustannusten jakoa ei voitu tarkastella, mutta tämä ei osoittautunut esteeksi tarkastuksen toteuttamiselle ja myönteisten päätelmien tekemiselle. Yhteenvetokertomuksen mukaan ”kaikki RTP:n menot ja tulot perustuvat olettamukseen, että se toteuttaa ainoastaan julkisen palvelun televisiotoimintaa. Tarkastukset pohjautuivat kirjanpitoon, jonka ovat tarkastaneet sekä yrityksen sisäiset tarkastajat että ulkopuoliset tarkastajat ja josta ei käynyt ilmi muita olennaisia tietoja kuin ne, joita on jo kuvattu yksityiskohtaisesti tilinpäätöksessä” (90). Komissio oli jo todennut (ks. tämän päätöksen johdanto-osan 18 kappale), että RTP oli tarkasteltavina vuosina toteuttanut ainoastaan julkisen palvelun toimintaa, kun taas kaupallisen toiminnan toteuttajina olivat RTP:stä oikeudellisesti erilliset tytäryritykset. Tämän vuoksi voidaan siis tarkastella ainoastaan jakautumiskriteerejä, kun tarkastellaan kustannusten jakautumista RTP:n julkisen palvelun aiheuttamien kustannusten sisällä. Kriteerien ei pitäisi vaikuttaa mitenkään julkisen palvelun kokonaiskustannuksiin.
Komissio totesi rahoitustiedoista, että ulkopuoliset tarkastajat saattoivat perustellusti luottaa vuotuisiin tilinpäätöksiin, joiden liitteenä oli aina RTP:n kirjanpidon oikeellisuutta koskeva tarkastus. Julkisen palvelun sopimusten mukaan julkista palvelua koskevan kertomuksen ulkopuolisen tarkastuksen tarkoituksena on varmistaa, että RTP on täyttänyt julkisen palvelun velvoitteensa sille annetun tehtävän mukaisesti ja että julkisesta palvelusta saatu korvaus vastaa velvoitteiden täyttämisestä aiheutuneita kustannuksia. Vaikka julkisen palvelun tarjoamista koskevat rahoitustiedot tarkasteltuina vuosina liittyivät RTP:n julkisen palvelun tarjoamiseen, oli kuitenkin tarpeen toteuttaa ylimääräinen riippumaton tarkistus, jotta voitiin selvittää, olivatko aiheutuneet kustannukset annetun julkisen palvelun tehtävän mukaisia.
(183)
Ulkopuoliset tarkastajat vahvistavat tämän. Tarkastajat totesivat vuosista 1992-1997, että RTP oli suurelta osin määrällisesti täyttänyt toimilupasopimuksessa vahvistetut yleisradiotoimintaa, erityisesti ohjelmasisältöä, koskevat velvoitteensa. Tarkastuksessa todetaan, että saatavilla olevien asiakirjojen eli tilintarkastajan ja lakisääteisen tarkastuskomitean raporttien tutkimisen yhteydessä ei löytynyt mitään, mikä olisi osoittanut toteutettujen julkisen palvelun tehtävien ja todellisten kustannusten korvausten keskinäisessä vastaavuudessa olevan olennaisia vääristymiä, jotka olisivat vaikuttaneet kyseisenä aikana voimassa olleen lainsäädännön noudattamiseen (91).
(184)
Useissa tarkastuskertomuksissa mainitaan, että RTP olisi voinut pyytää suurempia korvausmääriä, mutta julkisen palvelun sopimusten ehdot estivät tämän (aiemman julkisen palvelun sopimuksen 15 §:n 4 momentti ja vuoden 1996 julkisen palvelun sopimuksen 19 §:n 3 momentti). Vuosia 1994, 1996 ja 1997 koskevat yksittäiset ulkopuoliset tarkastukset sisältävät lausumia erotuksesta RTP:lle julkisen palvelun täyttämisestä tosiasiallisesti aiheutuneiden suurten kustannusten ja sen saaman, aiheutuneita kustannuksia pienemmän korvauksen välillä (92). Lopullisessa kaikkia tarkastettuja vuosia koskevassa yhteenvetokertomuksessa todetaan yksiselitteisesti, että pyydetty ja maksettu korvaus oli kaikkien vuosien osalta julkista palvelua koskevassa kertomuksessa (RCOPS, Relatório sobre o cumprimento das obrigações de serviço público) esitettyjä määriä alhaisempi (93).
(185)
Eräissä tarkastuksissa (lukuun ottamatta vuosia 1992 ja 1993) havaittiin, että RTP ylitti säännönmukaiset mainosten enimmäismäärät eli esitti enemmän mainoksia, kuin julkisen palvelun sopimuksissa sallittiin. Tällainen RTP:n mainostulo on otettava huomioon laskettaessa julkisesta palvelusta aiheutuneita kustannuksia yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon mukaisesti, sillä julkisen palvelun tarjoamisesta saadut tulot, myös mainostulot, olisi otettava huomioon julkiseen palveluun liittyvää yrityksen rahoitustarvetta koskevassa laskelmassa.
Se, että mainosten enimmäismäärät ylittyivät, ei vaikuttanut tarkastajan kokonaisanalyysiin vuosista 1992-1997. Julkisesta palvelusta saatu korvaus vastasi RTP:n toteuttamia julkisen palvelun tehtäviä eivätkä korvaukset olleet liiallisia. Portugali vahvisti myös, että kaikki vuosien 1994, 1995 ja 1996 mainostulot (myös sallitun mainosajan ylittämisestä saadut) otettiin huomioon ja vähennettiin julkisen palvelun rahoitustarpeesta (94). Uuden julkisen palvelun sopimuksen 15 §:ssä määrättiin vuoden 1996 osalta, että korvausta määriteltäessä ei saa ottaa huomioon kanavien käytöstä saatavia tuloja, kun kustannuksia lasketaan yhteen julkisen palvelun kokonaiskustannusten laskemista varten. Tuloihin sisältyvät myös mainostulot. Portugali vahvisti nimenomaisesti, että mainostulot vähennettiin vuotuisesta pyydetystä korvausmäärästä (95).
(186)
Ulkopuolinen tarkastaja BDO Binder toteutti vuotta 1998 koskevan tutkinnan RTP:n julkisen palvelun tehtävästä ja siihen liittyvistä kustannuksista. BDO Binderin raportissa annetaan useita suosituksia tulevaisuutta varten. Siinä ehdotetaan, että RTP:n sisäisiä tarkastuksia lisättäisiin sisäisten sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi, mutta siihen ei sisälly tietoja, joiden mukaan RTP olisi saanut liikaa korvauksia toteuttamistaan julkisen palvelun tehtävistä tai RTP:n laatimassa ja 15 päivänä lokakuuta 2003 tehdyssä komission päätöksessä käytetyssä julkista palvelua koskevassa kertomuksessa käytettyihin numerotietoihin ei voisi luottaa. BDO Binderin raportissa mainitaan konkreettisia numerotietoja käsiteltäessä, ettei tietyistä varoista ole inventoitua tietoa. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että raportissa arvostellaan pikemminkin omaisuuden inventoinnin puutetta (96) kuin sitä, ettei asianomaisia investointeja ollut tehty tai että investointien arvo olisi väärin kirjattu. Kuten Portugali kuitenkin korostaa, vastaavien investointien tietoja ei kuitenkaan ollut sisällytetty korvauksia koskevaan laskelmaan, jonka mukaan kiinteän omaisuuden poistokustannuksia ei voitu korvata.
(187)
BDO Binderin raportissa todettiin mainosaikojen ylittymisestä, että kaikki mainostulot oli otettu huomioon julkisen palvelun rahoitustarvetta laskettaessa. On jälleen syytä toistaa, ettei mikään näistä tekijöistä johtanut tarkastajan kielteiseen lausuntoon RTP:n julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä eikä osoittanut, että korvaukset olisivat olleet liiallisia.
(188)
Kaikkein tärkeintä tämän päätöksen analyysin kannalta on se, että BDO Binderin raportin mukaan RTP olisi voinut veloittaa julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä 25 miljardia escudoa, mutta sai vain 14 miljardia escudoa. SIC ei kiistä tätä. BDO Binderin raportissa ei siis katsota, että korvauksia olisi maksettu liiallisesti, vaan siinä tullaan päinvastaiseen johtopäätökseen.
(189)
Kuten RTP:n rakenneuudistusta koskevassa päätöksessä NN 31/06 todetaan, PriceWaterhouse Coopersin toteuttamassa ulkopuolisessa tarkastuksessa on tarkasteltu, vastasivatko Portugalin viranomaisten toimittamat rahoitustiedot RTP:n tilinpäätöstä vuosilta 1991-2003, julkista palvelua koskevissa kertomuksissa olevia määriä ja tietoja muista lähteistä, jotka oli katsottu merkityksellisiksi toimitettujen tarkastusten oikeellisuuden varmistamiseksi (ks. päätöksen NN 31/06 johdanto-osan 38 kappale). PWC:n tarkastuksessa vahvistettiin tiedot eikä niistä tehty erityisiä huomautuksia (päätöksen NN 31/06 johdanto-osan 52 kappale). PWC:n tarkastuskertomuksessa vahvistettiin nimenomaisesti, että RTP:n julkisesta palvelusta saamat korvausmäärät vastaavat hallituksen päätöksissä mainittuja määriä (ks. päätöksen NN 31/06 johdanto-osan 41 kappale ja taulukko 39). Siinä mainittiin RTP:n yleinen rahoitusvaje ja todettiin, että julkisen palvelun sopimusten mukaisesti korvattavien julkisen palvelun tehtävien lisäksi RTP toteutti sellaisia julkisen palvelun tehtäviä, joista ei voitu pyytää valtiolta korvausta. Komissio totesi päätöksessään NN 31/06, että PWC:n tarkastuskertomus voi tämän vuoksi pitää asianmukaisena perustana RTP:n tilinpäätöksiä ja katsoi, että RTP:llä todella oli jatkuva rahoitusvaje. Tämän vuoksi tässä päätöksessä julkista palvelua koskevien kertomusten ulkopuolisten tarkastusten lisäksi voidaan ottaa huomioon PWC:n tarkastuskertomus ja vahvistaa, että komission päätöksessä 2005/403/EY perustana käytetyt tiedot olivat oikeita.
(190)
Kantelija on esittänyt, että Portugalin tilintarkastustuomioistuimen kertomus nro 8/2002 olisi otettava huomioon. Komissio kuitenkin on jo tarkastellut kyseistä kertomusta tätä päätöstä varten tekemässään arviossa. Ensin on huomautettava, että kuten SIC myöntääkin, tarkastuskertomus nro 8/2002 kattaa vuodet 1997-2000, joten se on merkityksellinen vain vuosien 1997 ja 1998 osalta. Aiempia vuosia koskevat määrät on mainittu kertomuksessa, mutta niiden tarkoituksena oli kuvata RTP:n yleistä taloudellista kehitystä eikä olla itse tilintarkastustuomioistuimen tutkinnan kohteena.
(191)
Tärkein huomio on, ettei kertomuksessa nro 8/2002 mainita sääntöjenvastaisuuksista RTP:n rahoituksessa tai vuosina 1997-2000 (tai muina vuosina) maksetuista liiallisista korvauksista. Kertomuksessa nro 8/2002 päinvastoin mainitaan useita kertoja RTP:n rakenteelliset taloudelliset vaikeudet. Tämän vuoksi komissio ei pysty osoittamaan kertomuksen nro 8/2002 perusteella maksuja, jotka edustaisivat liiallisia korvauksia ja sääntöjenvastaista valtiontukea. Sen sijaan kertomuksessa nro 8/2002 vahvistetaan nimenomaisesti, että RTP pysyi vuodesta 1993 vuoden 1999 loppupuolelle asti toiminnassa yrityksen jatkuvan ja lisääntyvän velkaantumisen ansiosta.
(192)
Kuten kantelija mainitsee, kertomuksessa nro 8/2002 arvostellaan yrityksen johtoa useaan otteeseen ja tuodaan esiin tehottomuutta, joka olisi ollut vältettävissä. Kertomuksen nro 8/2002 tarkoitukseksi on määritelty RTP:n johdon sekä yleisradiotoiminnan tehokkuuden, tuloksellisuuden ja taloudellisuuden yleinen tarkastelu. Kuten kantaja huomauttaa, kertomuksen nro 8/2002 mukaan RTP:n rakenteet olivat joustamattomat, sillä oli liikaa henkilöstöä ja se tarjosi julkista palvelua tehottomasti. Kertomuksessa nro 8/2002 arvostellaan julkisen palvelun tehtävän käsitteen epämääräisyyttä ja yleisluontoisuutta sekä julkisen palvelun sopimuksia, jotka Portugalin tilintarkastustuomioistuimen mukaan ruokkivat johdon tehottomuutta.
(193)
Komissio on kuitenkin tutkinut RTP:n julkisen palvelun tehtävän käsitettä 15 päivänä marraskuuta 2003 tekemässään päätöksessä. Yhteisöjen tuomioistuin katsoi asiassa T-442/03 antamassaan tuomiossa, että RTP:n tehtävän laajuus oli hyväksyttävissä (97). Komissio huomauttaa, ettei tehottomuus ole seikka, joka huomioitaisiin yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon soveltamista tarkasteltaessa.
(194)
Komission on myös arvioitava, oliko myönnetty rahoitus oikeassa suhteessa julkisen palvelun nettokustannuksiin.
(195)
Yleisradiotoiminnasta annetussa tiedonannossa kuvataan perusteita, joiden mukaan komissio arvioi valtion rahoituksen suhteellisuutta. Siinä edellytetään, että valtiontuki ei ylitä julkisen palvelun tehtävien nettokustannuksia eikä markkinoilla esiinny vääristymistä, joka ei ole välttämätöntä julkisen palvelun tehtävien täyttämiseksi (98).
(196)
Jotta julkisen palvelun tehtävien aiheuttamat kustannukset voidaan määritellä asianmukaisesti, yleisradiotoiminnasta annetussa tiedonannossa edellytetään, että julkisen palvelun ja kaupallisen toiminnan tulot ja menot on erotettu toisistaan asianmukaisesti.
(197)
Kuten tämän päätöksen johdanto-osan 61-67 kappaleessa todetaan, julkisen palvelun sopimuksissa määritellään kustannusten ja tulojen kohdentamismenetelmä, jota RTP:n on noudatettava. Komission tehtävää helpottaa tässä asiassa se, että RTP:n on pitänyt soveltaa kirjanpitojärjestelmää, jonka avulla voidaan laskea yritykselle jokaisen korvauskelpoisen julkisen palvelun tehtävän suorittamisesta aiheutuneet korvauskelpoiset kustannukset.
(198)
Järjestelmän perusteella jokainen menoerä on kohdennettu objektiivisten kirjanpitoperiaatteiden mukaan tiettyyn toimintaan ja jaettu sen jälkeen RTP:n korvauskelpoisten julkisen palvelun tehtävien mukaan.
(199)
Koska kustakin korvauskelpoisesta julkisen palvelun tehtävästä saadut tulot vähennetään toimintakustannuksista, järjestelmällä varmistetaan, että vuotuiset korvaukset on rajattu kunkin julkisen palvelun velvoitteen aiheuttamiin nettokustannuksiin (ks. tämän päätöksen johdanto-osan 65 kappale).
(200)
Komissio katsoo tämän vuoksi, että kustannusten määrittämisessä käytetyt muuttujat on vahvistettu objektiivisesti ja läpinäkyvästi.
(201)
Kustannusten korvaamista koskevissa säännöissä saatetaan kuitenkin aliarvioida RTP:n julkisen palvelun todelliset kustannukset, mikä aiheuttaa rakenteellista rahoitusvajetta todellisiin rahoitustarpeisiin verrattuna.
(202)
Kuten johdanto-osan 65 kappaleessa todetaan, sopimuksissa määritellyn kustannuslaskentatavan mukaan tietyt julkisen palvelun kustannukset eivät kuulu vuotuisten korvausten piiriin (99). Lisäksi Portugali ilmoitti komissiolle, että vaikka RTP:n edellytetään maksavan arvonlisäveroa saamistaan vuotuisista korvauksista, kustannuslaskentasääntöjen mukaan näitä kustannuksia ei voida ottaa huomioon (ks. johdanto-osan 94 kappale). RTP ei ole myöskään sisällyttänyt julkista palvelua koskeviin kertomuksiinsa kaikkia laiteinvestointeja julkisen palvelun toimintaan, vaikka ne on kirjattu tilinpäätöksiin (ks. johdanto-osan 67 kappale).
(203)
Amsterdamin sopimukseen liitetyn pöytäkirjan määräysten mukaisesti on kuitenkin jäsenvaltion tehtävä järjestää julkisen palvelun yleisradioyhtiöiden rahoitus. Portugali päätti tässä asiassa, ettei se korvaa osaa kustannuksista, joita palvelujen tarjoajalle aiheutui tehtäviensä toteuttamisesta.
(204)
Valtio maksoi vuotuisia korvauksia RTP:lle ja myönsi lisäksi ylimääräistä rahoitusta pääomasijoituksien, lainojen ja sosiaaliturvajärjestelmästä vastaavien viranomaisten kanssa tehdyn sopimuksen muodossa. Yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon 57 kohdan mukaan komission on kuitenkin varmistettava, että kaikki rahoitustoimenpiteet ovat oikeassa suhteessa julkisen palvelun velvoitteiden aiheuttamiin nettokustannuksiin. Vasta sen jälkeen RTP:n rahoitus voidaan katsoa SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan mukaiseksi.
(205)
Komissio katsoo myös, että sellaiset RTP:lle annetut julkisen palvelun velvoitteet, jotka eivät oikeuta korvaukseen julkisen palvelun sopimusten nojalla, voidaan katsoa sääntöjenmukaisiksi ja selvästi määritellyiksi julkisen palvelun velvoitteiksi, jotka valtio on virallisesti antanut palvelun tarjoajan tehtäviksi. Tämän vuoksi Portugali voi yhteisön valtiontukisääntöjen mukaisesti rahoittaa kaikki RTP:n julkisen palvelun velvoitteesta aiheutuneet nettokustannukset.
(206)
Johdanto-osan 207 kappaleessa olevassa taulukossa 6 esitetään yhteenveto RTP:lle aiheutuneista julkisen palvelun kustannuksista (investointi- ja toimintakustannukset) laskettuina sovellettavien kustannuslaskentasääntöjen mukaisesti sekä korvauksista, jotka se on saanut investointien ja toimintakustannusten perusteella.
(207)
Aluksi esitetään julkisen palvelun toimintaan liittyvät laiteinvestoinnit (taulukko 5) ja näiden investointien korvaamiseksi tarkoitettu rahoitus (taulukko 2). Toiseksi esitetään RTP:n nettomääräiset toimintakustannukset (taulukko 4) ja näiden kustannusten kattamiseksi tarkoitetut korvaukset (taulukko 1). Lopuksi taulukossa tarkastellaan etuja, jotka liittyvät sosiaaliturvaviranomaisten kanssa tehtyyn sopimukseen ja vuoden 1998 lainaan sisältyviin tapauskohtaisiin tukiin.
Taulukko 6
Yhteenveto rahoitustarpeista ja julkisen palvelun toimintakustannusten korvaamisesta laskentasääntöjen mukaan
(miljoonaa escudoa)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Yhteensä
Investointikustannukset
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Pääomasijoitukset
-0
-0
-10 000,0
-12 800,0
-10 000,0
-14 000,0
-0
-46 800,0
Investointikustannusten ja korvausten erotus
2 632,6
2 102,0
-7 236,1
-11 807,3
-8 519,6
-9 962,6
6 054,2
-26 736,8
Julkisen palvelun toimintakustannukset
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
116 456,1
Korvaukset
-6 200,0
-7 100,0
-7 145,0
-7 200,0
-14 500,0
-10 350,0
-14 000,0
-66 495,0
Sosiaaliturva
-
-1 206,0
-
-
-
-
-
-1 206,0
Laina
-20 000,0
-20 000,0
Toimintakustannusten ja korvausten erotus
518,2 (100)
- 346
1 239,1
903,3
2 717,1
27 622,1
-3 898,7
28 755,1
Lähde: Rahoitusselvitys ja julkista palvelua koskevat kertomukset.
(208)
Kuten todettiin johdanto-osan 201 ja 202 kappaleessa, Portugalin valitsema vuotuisten korvausten järjestelmä merkitsee, että RTP:lle sen julkisen palvelun tehtävistä todellisuudessa aiheutuneet kustannukset on arvioitu liian pieniksi. Järjestelmä johti velkojen kasautumiseen. Säilyttääkseen RTP:n rahoitustasapainon Portugali toteutti toisessa vaiheessa tapauskohtaisia toimenpiteitä rahoittaakseen RTP:lle julkisen palvelun velvoitteesta aiheutuneet kustannukset.
(209)
Kuten johdanto-osan 207 kappaleessa olevasta taulukosta 6 ilmenee, pääomasijoituksia oli julkisen palvelun tehtyihin investointeihin nähden 26 736,8 miljoonaa escudoa liikaa, mutta myönnetyt korvaukset ja muut tapauskohtaiset tuet alittivat toimintakustannukset 28 755,1 miljoonalla escudolla. Vaikka pääomasijoitusten tarkoituksena oli lähtökohtaisesti rahoittaa laiteinvestointeja, niitä käytettiin myös kerääntyneiden velkojen maksuun.
(210)
Kuten myös johdanto-osan 207 kappaleessa olevasta taulukosta 6 ilmenee, kokonaiskorvaus oli 2 018,3 miljoonaa escudoa pienempi kuin julkisen palvelun velvoitteen aiheuttamat nettokustannukset (28 755,1 - 26 736,8 miljoonaa escudoa). Näin ollen komissio päättelee unionin sääntöjen nojalla, että valtion myöntämä kokonaisrahoitus on oikeassa suhteessa RTP:lle julkisen palvelun velvoitteista aiheutuneisiin nettokustannuksiin tarkasteltavalla kaudella. Tämä tilanne ei muutu, vaikka rekisteröintimaksuista saadusta vapautuksesta johtuvat 11 000 000 escudoa katsottaisiin valtiontueksi (ks. tämän päätöksen johdanto-osan 119 ja 120 kappale), toisin kuin komissio alun perin oletti. Jos kyseinen määrä otettaisiin huomioon, RTP:n rahoitusvaje olisi edelleen 2 007,3 miljoonaa escudoa.
(211)
Komissio katsoo, että RTP:n saamat varat ovat todennäköisesti alittaneet valtion sille antamista julkisen palvelun tehtävistä aiheutuneet yhteenlasketut nettokustannukset, kun otetaan huomioon, että johdanto-osan 207 kappaleessa olevaan taulukkoon 6 ei sisälly kaikkia RTP:n julkisen palvelun kustannuksia vuosina 1992-1998.
(212)
Komission on varmistettava yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon mukaisesti, että valtion myöntämä rahoitus on oikeassa suhteessa julkisen palvelun tarjoamisen aiheuttamiin nettokustannuksiin. Sen on samalla varmistettava, että julkisen palvelun toiminnasta johtuva kaupallinen toiminta, jonka osalta tuloja ja menoja ei voida täsmäyttää asianmukaisesti, ei aiheuta markkinoilla vääristymiä, jotka eivät ole välttämättömiä julkisen palvelun tarjoamisen kannalta. Jos RTP alentaisi mainoshintoja markkinoilla supistaakseen kilpailijoidensa tuloja, olisi kyse vääristymisestä (101). Tällöin RTP ei maksimoisi liiketoimintansa tuloja ja lisäisi aiheettomasti valtion rahoituksen tarvetta. Yleisradiotoiminnasta annetun tiedonannon mukaan tällaisen menettelytavan ei voida katsoa kuuluvan yleisradioyhtiölle annettuun julkisen palvelun tehtävään (102).
(213)
Tutkintamenettelyn aloittamisesta 15 päivänä marraskuuta 2001 tekemässään päätöksessä komissio totesi, että jos käy ilmi, että tällaista menettelytapaa on käytetty, se ottaa huomioon nämä vääristymät ja mahdollisen lisääntyneen rahoitustarpeen arvioidessaan, onko liiallisia korvauksia maksettu. Komissio totesi kyseisessä menettelyn vaiheessa, että se ei hallussaan olevien tietojen perusteella pysty päättelemään, onko RTP toiminut näin (103).
(214)
Se ei ole kuitenkaan saanut tässä asiassa RTP:n kilpailijoilta huomautuksia, jotka olisivat osoittaneet tai todistaneet, että RTP olisi toiminut markkinoilla kilpailun vastaisella tavalla, joka voisi johtaa perustamissopimuksen vastaiseen lisääntyneeseen julkisen rahoituksen kasvuun (104).
(215)
Komissio katsoo näin ollen, ettei tällaisesta toiminnasta ole minkäänlaista näyttöä. Komissio päättelee tämän vuoksi, ettei vaikuta siltä, että RTP olisi käyttänyt kaupallisen toiminnan markkinoilla kilpailunvastaisia menettelytapoja, jotka olisivat johtaneet kasvaneeseen valtion rahoituksen tarpeeseen tai että RTP:lle olisi myöskään tämän menettelytavan vuoksi myönnetty liiallisia korvauksia.
(216)
Komissio katsoo tämän vuoksi, että sosiaaliturvajärjestelmästä vastaavien viranomaisten kanssa tehty sopimus, pääomasijoitukset ja toissijainen laina on katsottava SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi. RTP:lle tapauskohtaisina toimenpiteinä myönnetty rahoitus soveltuu kuitenkin sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan nojalla. Kokonaisrahoitus on oikeassa suhteessa selkeästi määritellyistä ja toimeksiannetuista julkisen palvelun velvoitteista aiheutuviin nettokustannuksiin. Tämän vuoksi valtiontuki ei ole vaikuttanut unionin kauppa- ja kilpailuolosuhteisiin sellaisessa laajuudessa, että se olisi unionin edun vastaista SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla (105).
VI PÄÄTELMÄT
(217)
Komissio toteaa, että Portugali on myöntänyt tapauskohtaisia tukia sääntöjenvastaisesti ja rikkonut siten SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa (106). Tämä ei koske lain nro 21/92 11 §:n 1 momentin mukaista väliaikaista vapautusta notariaatti- ja julkaisumaksuista, sillä näitä toimenpiteitä ei katsoa SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi.
(218)
Kuten johdanto-osan 143 kappaleessa todetaan, komissio katsoo, että sosiaaliturvaviranomaisten kanssa vuonna 1993 tehty sopimus, vuosina 1994-1997 toteutetut pääomasijoitukset ja vuonna 1998 myönnetty laina ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Samoin vapautus rekisteröintikuluista lain nro 21/92 11 §:n 1 momentin nojalla ja pysyvä vapautus maksuista lain nro 21/92 11 §:n 2 momentin nojalla ovat valtiontukea. Tapauskohtaiset toimenpiteet myönnettiin valtion varoista, ne uhkasivat vääristää kilpailua sisämarkkinoilla suosimalla RTP:tä ja ne vaikuttivat kauppaan.
Tapauskohtaiset toimenpiteet eivät täytä Altmark-tuomiossa mainittuja edellytyksiä, koska niiden ei voida katsoa olevan osa korvausjärjestelmää, jonka ehdot on etukäteen vahvistettu objektiivisella ja läpinäkyvällä tavalla. Tämän lisäksi on selvää, että RTP:tä ei valittu julkisen tarjouskilpailumenettelyn perusteella, mikä olisi varmistanut palvelun tarjoamisen mahdollisimman edullisesti. Mikään ei myöskään viittaa siihen, että tapauskohtaisten maksujen määrä olisi määritetty sellaisen kustannusanalyysin perusteella, jossa olisi otettu huomioon keskivertoyritykselle aiheutuvat kustannukset.
(219)
SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua vapautusta sovelletaan tapauskohtaisiin toimenpiteisiin lukuun ottamatta RTP:lle lain nro 21/92 11 §:n 2 momentin nojalla myönnettyä pysyvää vapautusta. Kuten on analysoitu, toimenpiteet muodostivat korvauksen selkeästi määritellyistä julkisen palvelun velvoitteista, jotka oli laissa nro 21/92 ja julkisen palvelun sopimuksissa annettu virallisesti RTP:lle tehtäväksi. Tapauskohtaiset toimenpiteet olivat oikeassa suhteessa RTP:lle julkisen palvelun tehtävistä aiheutuneisiin nettokustannuksiin. Tapauskohtaiset toimenpiteet eivät vääristäneet kilpailua unionin edun vastaisella tavalla, sillä ne olivat oikeassa suhteessa RTP:lle julkisen palvelun tarjoamisesta aiheutuneisiin nettokustannuksiin. RTP ei toiminut kilpailunvastaisella tavalla kaupallisessa toiminnassaan.
(220)
Komissio katsoo, että lain nro 21/92 11 §:n 2 momentin nojalla myönnetty pysyvä vapautus on valtiontukea, joka ei sovellu sisämarkkinoille, sillä sitä ei voida pitää korvauksena yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tämän vuoksi Portugalin olisi kumottava kyseinen laki. Portugalin olisi myös varmistettava, että RTP:lle lain mukaisesti maksettu tuki peritään takaisin.
(221)
Edellä esitetyn perusteella komissio,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Seuraavat tapauskohtaiset toimenpiteet, jotka Portugali on myöntänyt Radiotelevisão Portuguesa, SA:n, jäljempänä ’RTP’, hyväksi, ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea:
a)
Portugalin RTP:lle myöntämän 1 206 miljoonan Portugalin escudon lainan uudelleenjärjestely sosiaaliturvasta vastaavien viranomaisten kanssa tehdyn sopimuksen muodossa vuonna 1993,
b)
46 800 miljoonan escudon suuruiset pääomasijoitukset vuosina 1994-1997,
c)
vuonna 1998 myönnetty 20 000 miljoonan escudon laina,
d)
Portugalin lain nro 21/92 11 §:n 1 momentissa tarkoitettu arvoltaan 11 000 000 escudon suuruinen väliaikainen vapautus rekisteröintimaksuista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki soveltuu SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan mukaisesti sisämarkkinoille, koska se ei johtanut RTP:lle uskotuista julkisen palvelun tehtävistä aiheutuneiden nettokustannusten liialliseen korvaamiseen.
2 artikla
Portugalin lain nro 21/92 11 §:n 1 momentissa tarkoitettu vapautus notariaattimaksuista ja julkaisukuluista ei ole valtiontukea.
3 artikla
1. RTP:lle Portugalin lain nro 21/92 11 §:n 2 momentin nojalla myönnetty rajoittamaton vapautus kirjaamis-, rekisteröinti- tai merkintätoimiin liittyvistä maksuista ja palkkioista on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
2. Portugalin RTP:lle lain nro 21/92 11 §:n 2 momentin nojalla SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti myöntämä sääntöjenvastainen valtiontuki ei sovellu sisämarkkinoille.
4 artikla
1. Portugalin on kumottava tämän päätöksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu laki ja määrättävä RTP:n kyseisen säännöksen mukaisesti lain kumoamiseen asti saama valtiontuki perittäväksi takaisin.
2. Takaisin perittävästä tuesta on maksettava korkoa siitä lähtien, kun tuki on saatettu RTP:n käyttöön, sen tosiasialliseen takaisinperintään asti.
3. Korolle on laskettava korkoa asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvun ja asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 271/2008 mukaisesti.
5 artikla
1. Edellä 3 artiklassa tarkoitetun lain nojalla myönnetty tuki on perittävä välittömästi takaisin.
2. Portugalin on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.
6 artikla
1. Portugalin on toimitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta seuraavat tiedot:
a)
yksityiskohtainen kuvaus lain nro 21/92 11 §:n 2 kohdan kumoamiseksi toteutetuista toimenpiteistä,
b)
RTP:ltä takaisinperittävä kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko),
c)
yksityiskohtainen kuvaus tämän päätöksen noudattamiseksi jo toteutetuista ja toteutettavista toimenpiteistä,
d)
asiakirjat, jotka osoittavat, että RTP on määrätty maksamaan tuki takaisin.
2. Portugalin on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 3 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on annettava välittömästi komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on annettava myös yksityiskohtaisia tietoja RTP:ltä jo perityistä tukimääristä ja koroista.
7 artikla
Tämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle.
Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 2011.