KOMMISSIONENS DIREKTIV 2010/60/EU
af 30. august 2010
om visse undtagelser med henblik på handel med blandinger af foderplantefrø, som er bestemt til bevarelsen af det naturlige miljø
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 66/401/EØF af 14. juni 1966 om handel med frø af foderplanter (1), særlig artikel 13, stk. 1, fjerde afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Spørgsmålene om biodiversitet og bevarelse af plantegenetiske ressourcer har fået større og større betydning i de seneste år, hvilket også fremgår af diverse tiltag på internationalt plan og på EU-plan. Det drejer sig f.eks. om Rådets afgørelse 93/626/EØF af 25. oktober 1993 om indgåelse af konventionen om den biologiske mangfoldighed (2), Rådets afgørelse 2004/869/EF af 24. februar 2004 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af den internationale traktat om plantegenetiske ressourcer på fødevare- og landbrugsområdet (3), Rådets forordning (EF) nr. 870/2004 af 26. april 2004 om et fællesskabsprogram for bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af genressourcer i landbruget og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1467/94 (4) og Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (5). Der bør fastsættes særlige betingelser i EU-lovgivningen for handel med blandinger af foderplantefrø, dvs. direktiv 66/401/EØF, for at tage hensyn til disse spørgsmål.
(2)
For at gøre det muligt at bringe blandinger af foderplantefrø i handelen, som er bestemt til anvendelse med henblik på bevarelsen af det naturlige miljø inden for rammerne af bevarelsen af de genetiske ressourcer (i det følgende benævnt »bevarelsesblandinger«) selv i de tilfælde, hvor de enkelte bestanddele af disse blandinger ikke opfylder visse af de generelle krav til handelen fastsat i direktiv 66/401/EØF, er det nødvendigt at fastsætte visse undtagelser.
(3)
For at sikre, at de blandinger, der bringes i handelen som bevarelsesblandinger, opfylder kravene i forbindelse med disse undtagelser, er det nødvendigt at foreskrive, at handel med sådanne blandinger kræver tilladelse. Der gives tilladelse på baggrund af en ansøgning.
(4)
Med hensyn til bevarelsesblandinger, som indeholder bevarelsessorter, jf. Kommissionens direktiv 2008/62/EF af 20. juni 2008 om visse undtagelser med henblik på godkendelse af landracer og sorter af landbrugsarter, der er naturligt tilpasset de lokale og regionale forhold og truet af genetisk erosion, og om handel med frø og læggekartofler af sådanne landracer og sorter (6), bør nærværende direktiv imidlertid ikke tilsidesætte direktiv 2008/62/EF.
(5)
I særlige områder, der skal bevares, og som er udpeget af medlemsstaterne i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (7), findes der naturlige eller delvis naturlige levesteder, som er bevarelsesværdige. Sådanne områder bør anses for at være kildeområder til bevarelsesblandinger. Medlemsstaterne bør også have mulighed for at udpege andre områder, der bidrager til bevarelsen af plantegenetiske ressourcer, hvis de opfylder tilsvarende regler.
(6)
Det bør fastlægges, at bestanddelene af bevarelsesblandingerne er anført som arter og i givet fald som underarter i tilladelsen og på mærkningen. Den særlige spireevne for bestanddele af den blanding, som er omfattet af direktiv 66/401/EØF, og som ikke opfylder kravene til spireevne i bilag II til nævnte direktiv, bør også fastlægges. Med hensyn til disse krav er det nødvendigt for bevarelsesblandinger, der høstes direkte, at tage hensyn til høstmetoden.
(7)
Det er nødvendigt at sørge for undtagelser i forbindelse med medlemsstaternes undersøgelse af bevarelsesblandinger, inden der gives tilladelse til handel. Undersøgelsesmåden for disse blandinger bør i visse tilfælde også tage højde for de forskellige høstmetoder enten i form af en særskilt dyrket afgrøde eller bevarelsesblandinger, der høstes direkte.
(8)
For at sikre, at handelen med bevarelsesblandinger finder sted med henblik på bevarelsen af genetiske ressourcer, bør der fastsættes restriktioner, navnlig med hensyn til oprindelsesregion og kildeområde.
(9)
Der bør fastsættes en maksimal mængde for handelen med bevarelsesblandinger. For at sikre, at denne maksimale mængde overholdes, bør medlemsstaterne kræve, at producenterne indberetter mængderne af de bevarelsesblandinger, som de agter at søge om tilladelse til, og medlemsstaterne bør, om nødvendigt, tildele mængderne til producenterne.
(10)
Bevarelsesblandingernes sporbarhed bør sikres ved hjælp af passende krav til lukning, plombering og mærkning.
(11)
For at sikre den korrekte overholdelse af bestemmelserne i dette direktiv bør der udføres officiel kontrol.
(12)
Efter en passende periode bør Kommissionen evaluere, hvorvidt foranstaltningerne i dette direktiv er effektive.
(13)
Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Frø og Plantemateriale henhørende under Landbrug, Havebrug og Skovbrug -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) »kildeområde«:
i)
et område udpeget af en medlemsstat som et særligt bevarelsesområde, jf. artikel 4, stk. 4, i direktiv 92/43/EØF, eller
ii)
et område, der bidrager til bevarelsen af plantegenetiske ressourcer, og som er udpeget af en medlemsstat i henhold til en national procedure ud fra kriterier, der kan sammenlignes med kriterierne i artikel 4, stk. 4, i direktiv 92/43/EØF, sammenholdt med artikel 1, litra k) og l), i det pågældende direktiv, og som forvaltes, beskyttes og overvåges på en måde, der svarer til artikel 6 og 11 i det pågældende direktiv.
b) »indsamlingssted«: en del af det kildeområde, hvor frøet er blevet indsamlet
c) »blanding, der høstes direkte«: en frøblanding, der bringes i handelen som indsamlet på indsamlingsstedet, også renset
d) »blanding af særskilt dyrket afgrøde«: en frøblanding, der er fremstillet i henhold til følgende proces:
Artikel 2
Bevarelsesblandinger
1. Uanset artikel 3, stk. 1 og 2, i direktiv 66/401/EØF kan medlemsstaterne tillade handel med blandinger af forskellige slægter, arter og i givet fald underarter, som er bestemt til anvendelse med henblik på bevarelsen af det naturlige miljø inden for rammerne af bevarelsen af de genetiske ressourcer omtalt i artikel 22a, stk. 1, litra b), i det pågældende direktiv.
Sådanne blandinger kan indeholde foderplantefrø omfattet af direktiv 66/401/EØF og derudover plantefrø, som ikke er foderplantefrø i henhold til det pågældende direktiv.
Sådanne blandinger kaldes herefter »bevarelsesblandinger«.
2. Hvis en bevarelsesblanding indeholder en bevarelsessort, finder direktiv 2008/62/EF anvendelse.
3. Medmindre andet er fastsat i nærværende direktiv, finder direktiv 66/401/EØF anvendelse.
Artikel 3
Oprindelsesregion
Når en medlemsstat tillader handel med en bevarelsesblanding, skal den fastlægge afgrænsningen af den region, med hvilken denne blanding naturligt forbindes, herefter kaldet »oprindelsesregion«. Medlemsstaten tager hensyn til oplysninger fra myndigheder med ansvar for de plantegenetiske ressourcer eller fra organisationer, som medlemsstaterne har anerkendt til denne opgave. Hvis oprindelsesregionen ligger i mere end én medlemsstat, foretages identifikationen af alle berørte medlemsstater ved fælles overenskomst.
Artikel 4
Tilladelse
1. Medlemsstaterne kan tillade handel med bevarelsesblandinger i deres oprindelsesregion, hvis disse blandinger opfylder kravene i artikel 5 for bevarelsesblandinger, der høstes direkte, eller kravene i artikel 6 for bevarelsesblandinger af særskilt dyrkede afgrøder.
2. Tilladelsen skal indeholde følgende oplysninger:
a)
navn og adresse på producenten
b)
høstmetode: direkte høstede eller særskilt dyrkede afgrøder
c)
den procentmæssige vægt af bestanddelene som arter og i givet fald underarter
d)
for bevarelsesblandinger af særskilt dyrkede afgrøder, en særlig spireevne for bestanddelene af den blanding, som er omfattet af direktiv 66/401/EØF, og som ikke opfylder kravene til spireevne i bilag II til nævnte direktiv
e)
mængden af den blanding, hvortil der er givet tilladelse
f)
oprindelsesregion
g)
handelsrestriktion i oprindelsesregionen
h)
kildeområde
i)
indsamlingssted og for bevarelsesblandinger af særskilt dyrkede afgrøder, også opformeringsstedet
j)
naturtypen på indsamlingsstedet
k)
indsamlingsår.
3. Med hensyn til stk. 2, litra c), er det for bevarelsesblandinger, der høstes direkte, tilstrækkeligt at anføre de bestanddele som arter og, i givet fald, underarter, som er typiske for naturtypen på indsamlingsstedet, og som i deres egenskab af bestanddele af blandingen er af betydning for bevarelsen af det naturlige miljø inden for rammerne af bevarelsen af de genetiske ressourcer.
Artikel 5
Krav i forbindelse med tilladelsen til bevarelsesblandinger, der høstes direkte
1. En bevarelsesblanding, der høstes direkte, skal være indsamlet i kildeområdet på et indsamlingssted, som ikke må have været tilsået i de seneste 40 år inden datoen for producentens ansøgning, jf. artikel 7, stk. 1. Dette kildeområde skal befinde sig i oprindelsesregionen.
2. Procentdelen af de bestanddele af bevarelsesblandingen, der høstes direkte, som er arter og i givet fald underarter, der er typiske for naturtypen på indsamlingsstedet, og som i deres egenskab af bestanddele af blandingen er af betydning for bevarelsen af det naturlige miljø inden for rammerne af bevarelsen af de genetiske ressourcer, skal være tilstrækkelig til at genskabe den naturtype på indsamlingsstedet.
3. Spireevne for bestanddelene omhandlet i stk. 2 skal være tilstrækkelig til at genskabe naturtypen på indsamlingsstedet.
4. Det maksimale indhold af arter og i givet fald underarter, som ikke opfylder stk. 2, må ikke overstige 1 vægtprocent. Bevarelsesblandingen, der høstes direkte, må ikke indeholde frø af Avena fatua, Avena sterilis og Cuscuta spp. Det maksimale indhold af Rumex spp. ud over Rumex acetosella og Rumex maritimus må ikke overstige 0,05 vægtprocent.
Artikel 6
Krav i forbindelse med tilladelsen til bevarelsesblandinger af særskilt dyrkede afgrøder
1. For så vidt angår bevarelsesblandinger af særskilt dyrkede afgrøder skal de indsamlede frø, hvoraf frøblandingen af særskilt dyrkede afgrøder fremstilles, være indsamlet i kildeområdet på et indsamlingssted, som ikke må have været tilsået i de seneste 40 år inden datoen for producentens ansøgning, jf. artikel 7, stk. 1. Dette kildeområde skal befinde sig i oprindelsesregionen.
2. Frøene af bevarelsesblandingen af særskilt dyrkede afgrøder skal bestå af arter og i givet fald af underarter, der er typiske for naturtypen på indsamlingsstedet, og som i deres egenskab af bestanddele af blandingen er af betydning for bevarelsen af det naturlige miljø inden for rammerne af bevarelsen af de genetiske ressourcer.
3. Bestanddelene af en bevarelsesblanding af særskilt dyrkede afgrøder, der består af frø af foderplanter i henhold til direktiv 66/401/EØF, skal, inden de blandes, opfylde kravene til handelsfrø som fastsat i afsnit III, i bilag II til direktiv 66/401/EØF - med hensyn til specifik renhed, jf. spalte 4 til 11 i tabellen i afsnit I, stk. 2, litra A), i samme bilag, med hensyn til højeste indhold af frø af andre plantearter i en vægtprøve, jf. spalte 4 i bilag III (i alt pr. spalte), som fastsat i spalte 12, 13 og 14 i tabellen i afsnit I, stk. 2, litra A), i bilag II og med hensyn til betingelser for lupinfrø, jf. spalte 15 i tabellen i afsnit I, stk. 2, litra A), i samme bilag.
4. Der kan finde opformering sted i fem generationer.
Artikel 7
Proceduremæssige krav
1. Der gives tilladelse på baggrund af en ansøgning af producenten.
Ansøgningen ledsages af de oplysninger, der er nødvendige for at efterprøve, om artikel 4 og 5 er overholdt for bevarelsesblandinger, der høstes direkte, eller artikel 4 og 6 for bevarelsesblandinger af særskilt dyrkede afgrøder.
2. Med hensyn til bevarelsesblandinger, der høstes direkte, udfører de medlemsstater, hvor indsamlingsstedet befinder sig, besigtigelsen.
Besigtigelserne udføres på indsamlingsstedet i vækstperioden med passende intervaller for at sikre, at blandingen som minimum opfylder kravene i forbindelse med tilladelsen, jf. artikel 5, stk. 2 og 4.
Den medlemsstat, der udfører besigtigelsen, dokumenterer resultaterne i den forbindelse.
3. Med hensyn til bevarelsesblandinger af særskilt dyrkede afgrøder skal en medlemsstat, når den behandler en ansøgning, udføre test, eller der skal udføres test under denne medlemsstats officielle tilsyn for at sikre, at bevarelsesblandingen som minimum opfylder kravene i forbindelse med tilladelsen, jf. artikel 6, stk. 2 og 3.
Sådanne test udføres i overensstemmelse med gældende internationale metoder eller, hvis sådanne metoder ikke findes, ifølge relevante metoder.
I forbindelse med sådanne test sikrer den pågældende medlemsstat, at prøverne udtages af homogene partier. Den sikrer, at bestemmelserne i artikel 7, stk. 2, i direktiv 66/401/EF om vægten af et parti og vægten af en prøve opfyldes.
Artikel 8
Mængderestriktioner
Hver medlemsstat sikrer, at den samlede mængde af frø til bevarelsesblandinger, der er bragt i handelen hvert år, ikke overstiger 5 % af den samlede vægt af alle frøblandinger til foderplanter, omfattet af direktiv 66/401/EØF og bragt i handelen i det respektive år i den pågældende medlemsstat.
Artikel 9
Anvendelse af mængderestriktioner
1. For bevarelsesblandinger, der høstes direkte, sikrer medlemsstaterne, inden produktionssæsonen begynder, at producenterne indberetter den mængde frø af bevarelsesblandingerne, som de agter at søge om tilladelse til, sammen med størrelse og beliggenhed af de(t) påtænkte indsamlingssted(er).
For bevarelsesblandinger af særskilt dyrkede afgrøder sikrer medlemsstaterne, inden produktionssæsonen begynder, at producenterne indberetter den mængde frø af bevarelsesblandingerne, som de agter at søge om tilladelse til, sammen med både størrelse og beliggenhed af de(t) påtænkte indsamlingssted(er) og størrelse og beliggenhed af de(t) påtænkte opformeringssted(er).
2. Hvis det ud fra indberetningerne omhandlet i stk. 1 er sandsynligt, at de mængdegrænser, der er fastsat i artikel 8, overskrides, tildeler medlemsstaterne de enkelte berørte producenter den mængdekvote, vedkommende kan bringe i handelen i den pågældende produktionssæson.
Artikel 10
Lukning/plombering af pakninger og beholdere
1. Medlemsstaterne sikrer, at bevarelsesblandinger kun må bringes i handelen i lukkede pakninger eller beholdere forsynet med en lukkeanordning.
2. For at sikre, at pakningen/beholderen er lukket, skal lukkeanordningen som minimum omfatte en etiket eller en plombe.
3. De i stk. 1 omtalte pakninger og beholdere lukkes således, at de ikke kan åbnes, uden at lukkeanordningen ødelægges, eller uden at det kan ses på producentens mærkning eller på pakningen eller beholderen.
Artikel 11
Mærkning
1. Medlemsstaterne sikrer, at pakninger og beholdere med bevarelsesblandinger er forsynet med en etiket fra producenten eller med en påtrykt eller stemplet angivelse, der som minimum indeholder følgende oplysninger:
a)
ordene »EU-regler og -normer«
b)
navn og adresse på den person, der er ansvarlig for påsætningen af etiketterne, eller dennes identifikationsmærke
c)
høstmetode: direkte høstede eller særskilt dyrkede afgrøder
d)
år for lukning, udtrykt således: »lukket …« (år)
e)
oprindelsesregion
f)
kildeområde
g)
indsamlingssted
h)
naturtypen på indsamlingsstedet
i)
ordene »bevarelsesblanding af foderplantefrø beregnet til anvendelse i et område med samme naturtype som på indsamlingsstedet uden hensyn til de biotiske forhold«
j)
partiets referencenummer som angivet af den person, der er ansvarlig for påsætningen af etiketterne
k)
den procentmæssige vægt af bestanddelene som arter og i givet fald underarter
l)
angivet netto- eller bruttovægt
m)
ved anvendelse af granulerede pesticider, pilleringsmidler eller andre faste tilsætningsstoffer angives arten af tilsætningsstoffet samt det omtrentlige forhold mellem vægten af frønøgler eller af rene frø og den samlede vægt
n)
for bevarelsesblandinger af særskilt dyrkede afgrøder en særlig spireevne for bestanddelene af den blanding, som er omfattet af direktiv 66/401/EØF, og som ikke opfylder kravene til spireevne i bilag II til nævnte direktiv.
2. Med hensyn til stk. 1, litra k), er det tilstrækkeligt at angive bestanddelene af de bevarelsesblandinger, der høstes direkte, i henhold til artikel 4, stk. 3.
3. Med hensyn til stk. 1, litra n), er det tilstrækkeligt at angive en gennemsnitsværdi for disse krævede særlige spireevner, hvis antallet af krævede særlige spireevner er over fem.
Artikel 12
Kontrol
Medlemsstaterne sikrer overholdelsen af dette direktiv gennem officiel kontrol.
Artikel 13
Rapportering
Medlemsstaterne sikrer, at de producenter, der opererer på deres område, hver produktionssæson indberetter mængden af de bevarelsesblandinger, der er bragt i handelen.
Efter anmodning indberetter medlemsstaterne til Kommissionen og de øvrige medlemsstater, hvilken mængde bevarelsesblandinger der er bragt i handelen på deres område.
Artikel 14
Underretning om anerkendte organisationer vedrørende plantegenetiske ressourcer
Efter anmodning underretter medlemsstaterne Kommissionen om de myndigheder eller organisationer med ansvar for de plantegenetiske ressourcer, som er anerkendt af medlemsstaterne til dette formål.
Artikel 15
Evaluering
Kommissionen evaluerer direktivets gennemførelse senest den 31. december 2014.
Artikel 16
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. november 2011. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende love og bestemmelser og dette direktiv.
Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 17
Ikrafttrædelse
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 18
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. august 2010.
KOMISSION DIREKTIIVI 2010/60/EU,
annettu 30 päivänä elokuuta 2010,
tietyistä poikkeuksista luonnollisen ympäristön säilyttämiseen tarkoitettujen rehukasvien siemenseosten pitämiseen kaupan
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon rehukasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/401/ETY (1) ja erityisesti sen 13 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Kansainvälisellä ja EU:n tasolla tapahtunut kehitys osoittaa, että biologiseen monimuotoisuuteen ja kasvigeenivarojen säilyttämiseen liittyvien asioiden merkitys on kasvanut viime vuosina. Esimerkkeinä kehityksestä ovat biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen tekemisestä 25 päivänä lokakuuta 1993 tehty neuvoston päätös 93/626/ETY (2), elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivaroja koskevan kansainvälisen sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta 24 päivänä helmikuuta 2004 tehty neuvoston päätös 2004/869/EY (3), maatalouden geenivarojen säilyttämistä, kuvaamista, keräämistä ja käyttöä koskevasta yhteisön ohjelmasta ja asetuksen (EY) N:o 1467/94 kumoamisesta 26 päivänä huhtikuuta 2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 870/2004 (4) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1698/2005 (5). Rehukasvien siemenseosten pitämistä kaupan koskevan EU:n lainsäädännön eli direktiivin 66/401/ETY nojalla olisi vahvistettava erityiset edellytykset näiden kysymysten huomioon ottamiseksi.
(2)
On tarpeellista säätää tietyistä poikkeuksista, jotta voitaisiin pitää kaupan sellaisiakin luonnollisen ympäristön säilyttämiseen osana geenivarojen säilyttämistä tarkoitettuja rehukasvien siemenseoksia, jäljempänä ’monimuotoisuutta säilyttävät siemenseokset’, joiden koostumus ei ole joidenkin direktiivissä 66/401/ETY säädettyjen kaupan pitämistä koskevien yleisten vaatimusten mukainen.
(3)
Jotta varmistetaan, että monimuotoisuutta säilyttävinä siemenseoksina kaupan pidettävät siemenseokset täyttävät näiden poikkeusten edellytykset, on näiden seosten pitäminen kaupan tarpeellista säätää luvanvaraiseksi. Lupa olisi myönnettävä hakemuksesta.
(4)
Mitä tässä direktiivissä säädetään monimuotoisuutta säilyttävistä siemenseoksista, joissa on tietyistä poikkeuksista sellaisten viljelykasvien maatiaiskantojen ja -lajikkeiden hyväksymiseksi, jotka ovat luonnostaan sopeutuneet paikallisiin ja alueellisiin olosuhteisiin ja joita uhkaa geneettinen köyhtyminen, sekä kyseisten maatiaiskantojen ja -lajikkeiden siementen ja siemenperunoiden pitämiseksi kaupan 20 päivänä kesäkuuta 2008 annetun komission direktiivin 2008/62/EY (6) mukaisia suojeltavia lajikkeita, ei kuitenkaan rajoittaisi direktiivin 2008/62/EY soveltamista.
(5)
Erityisten suojelutoimien alueilla, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (7) mukaisesti, on suojelemisen arvoisia luonnonympäristöjä ja perinneympäristöjä. Näitä alueita olisi pidettävä monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten lähdealueina. Jäsenvaltioilla olisi myös oltava mahdollisuus nimetä muita alueita, jotka edistävät kasvigeenivarojen suojelua, jos ne ovat vastaavanlaisten sääntöjen mukaisia.
(6)
Olisi säädettävä, että monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten koostumus on merkittävä lupaan ja etikettiin lajeittain ja tarvittaessa alalajeittain. Direktiivin 66/401/ETY soveltamisalaan kuuluvien siemenseoksen sisältämien eri lajien itävyydestä olisi myös säädettävä, jos näiden lajien itävyys ei vastaa kyseisen direktiivin liitteessä II vahvistettuja vaatimuksia. Suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten itävyyttä koskevien vaatimusten kohdalla on tarpeen ottaa huomioon korjuumenetelmä.
(7)
On tarpeen säätää jäsenvaltioiden ennen myyntiluvan myöntämistä tekemien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten tarkastusten poikkeuksista. Seosten tarkastustavan olisi tietyissä tapauksissa sallittava eroja viljelijän lisäämien ja suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten korjuutapojen välillä.
(8)
Sen varmistamiseksi, että monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten pitäminen kaupan tapahtuu osana geenivarojen säilyttämistä, olisi säädettävä erityisesti alkuperäseutuun ja lähdealueeseen liittyvistä rajoituksista.
(9)
Monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten kaupan pitämiselle olisi vahvistettava enimmäismäärä. Jotta enimmäismäärää noudatettaisiin, jäsenvaltioiden olisi edellytettävä, että tuottajat ilmoittavat ne monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten määrät, joille he aikovat hakea lupaa, ja jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa kohdennettava määrät tuottajille.
(10)
Monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten jäljitettävyys olisi varmistettava asianmukaisilla sinetöinti- ja merkintävaatimuksilla.
(11)
Virallista valvontaa olisi toteutettava sen varmistamiseksi, että tässä direktiivissä säädettyjä sääntöjä sovelletaan oikein.
(12)
Asianmukaisen määräajan jälkeen komission olisi arvioitava, ovatko tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet tehokkaita.
(13)
Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a)
’lähdealueella’
i)
aluetta, jonka jäsenvaltio on osoittanut erityisten suojelutoimien alueeksi direktiivin 92/43/ETY 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti, tai
ii)
aluetta, joka edistää kasvien geenivarojen suojelua ja jonka jäsenvaltio on nimennyt direktiivin 92/43/ETY 4 artiklan 4 kohdassa ja 1 artiklan k ja l alakohdassa säädettyihin vaatimuksiin verrattavien kansallisten menettelyjen mukaisesti, ja jota hoidetaan, suojellaan ja valvotaan direktiivin 6 ja 11 artiklassa säädettyyn tapaan verrattavalla tavalla,
b)
’keruupaikalla’ sitä osaa lähdealueesta, mistä siemenet on kerätty,
c)
’suoraan luonnosta korjatulla siemenseoksella’ siemenseosta, jota pidetään kaupan keruupaikalta kerättynä puhdistettuna tai puhdistamattomana siemenenä,
d)
’viljelijän lisäämällä siemenseoksella’ siemenseosta, joka on tuotettu seuraavan menetelmän mukaisesti:
i)
yksittäisen lajin siemeniä kerätään keruupaikalta;
ii)
edellä i alakohdassa tarkoitettuja siemeniä lisätään keruupaikan ulkopuolella yhtenä lajina;
iii)
tällaisten lajien siemenet sekoitetaan siemenseokseksi, jotka koostuvat keruupaikan luontotyypille ominaisista suvuista, lajeista ja tarvittaessa alalajeista.
2 artikla
Monimuotoisuutta säilyttävät siemenseokset
1. Poiketen siitä, mitä direktiivin 66/401/ETY 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat myöntää luvan pitää kaupan monien eri sukujen, lajien ja tarvittaessa alalajien siemenistä koostuvia seoksia, jotka on tarkoitettu luonnollisen ympäristön säilyttämiseen osana kyseisen direktiivin 22 a artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua geenivarojen säilyttämistä.
Tällaisissa seoksissa saa olla direktiivin 66/401/ETY soveltamisalaan kuuluvia rehukasvien siemeniä ja lisäksi sellaisten kasvien siemeniä, jotka eivät ole kyseisessä direktiivissä tarkoitettuja rehukasveja.
Tällaisia seoksia kutsutaan jäljempänä ’monimuotoisuutta säilyttäviksi siemenseoksiksi’.
2. Jos monimuotoisuutta säilyttävä siemenseos sisältää suojeltavan lajikkeen siemeniä, sovelletaan direktiiviä 2008/62/EY.
3. Jollei tässä direktiivissä toisin säädetä, sovelletaan direktiiviä 66/401/ETY.
3 artikla
Alkuperäalue
Kun jäsenvaltio myöntää luvan monimuotoisuutta säilyttävän siemenseoksen pitämiselle kaupan, sen on määriteltävä seoksen luontainen alue, jäljempänä ’alkuperäalue’. Sen on otettava huomioon kasvigeenivaroista vastaavilta viranomaisilta tai muilta jäsenvaltioiden tätä tarkoitusta varten hyväksymiltä laitoksilta saadut tiedot. Jos alkuperäalue sijaitsee useamman kuin yhden jäsenvaltion alueella, kaikkien asianomaisten jäsenvaltioiden on määriteltävä se yhteisellä sopimuksella.
4 artikla
Lupien myöntäminen
1. Jäsenvaltiot voivat myöntää luvan monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten pitämiselle kaupan alkuperäalueella, jos seokset täyttävät 5 artiklassa vahvistetut vaatimukset suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten osalta ja 6 artiklassa vahvistetut vaatimukset viljelijän lisäämien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten osalta.
2. Luvassa on täsmennettävä erityisesti:
a)
tuottajan nimi ja osoite;
b)
korjuumenetelmä: suoraan luonnosta korjattu tai viljelijän lisäämä;
c)
koostumus lajien ja tarvittaessa alalajien prosenttiosuutena painosta;
d)
viljelijän lisäämien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten osalta direktiivin 66/401/ETY sovellusalaan kuuluvien siemenseoksessa olevien kasvilajien siementen itävyys, jos se ei vastaa kyseisen direktiivin liitteessä II vahvistettuja vaatimuksia;
e)
seoksen määrä, johon lupaa sovelletaan;
f)
alkuperäalue;
g)
rajoite pitää kaupan alkuperäalueella;
h)
lähdealue;
i)
keruupaikka ja viljelijän lisäämän monimuotoisuutta säilyttävän siemenseoksen kohdalla lisäksi siementen lisäyspaikka;
j)
keruupaikan luontotyyppi, ja
k)
korjuuvuosi.
3. Edellä olevaa 2 kohdan c alakohtaa sovellettaessa suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten kohdalla riittää, että koostumuksesta ilmoitetaan lajit ja tarvittaessa alalajit, jotka ovat ominaisia keruupaikan luontotyypille ja jotka ovat seoksen osina tärkeitä luonnollisen ympäristön säilyttämiselle osana geenivarojen säilyttämistä.
5 artikla
Vaatimukset luvan myöntämiselle suoraan luonnosta korjatuille monimuotoisuutta säilyttäville siemenseoksille
1. Suoraan luonnosta korjattu monimuotoisuutta säilyttävä siemenseos on kerättävä lähdealueensa keruupaikalta, joka on ollut kylvämättä 40 vuotta ennen sitä päivää, jona tuottaja on tehnyt 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun hakemuksen. Lähdealueen on oltava alkuperäalueella.
2. Suoraan luonnosta korjatun monimuotoisuutta säilyttävän siemenseoksen sisältämien lajien ja mahdollisten alalajien, jotka ovat tyypillisiä keruupaikan luontotyypille ja jotka ovat seoksen osina tärkeitä luonnollisen ympäristön säilyttämiselle osana geenivarojen säilyttämistä, prosenttiosuuksien on oltava riittävät keruupaikan luontotyypin tuottamiseksi.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen siemenseoksen eri lajien itävyyden on oltava riittävä keruupaikan luontotyypin tuottamiseksi.
4. Lajin tai mahdollisen alalajin, joka ei ole 2 kohdan edellytysten mukainen, enimmäismäärä ei saa ylittää yhtä prosenttia painosta. Suoraan luonnosta korjatussa monimuotoisuutta säilyttävässä siemenseoksessa ei saa olla lajeja Avena fatua, Avena sterilis tai Cuscuta spp. Muiden Rumex spp. -lajien kuin lajien Rumex acetosella ja Rumex maritimus enimmäismäärä ei saa ylittää 0,05:tä prosenttia painosta.
6 artikla
Vaatimukset luvan myöntämiselle viljelijän lisäämille monimuotoisuutta säilyttäville siemenseoksille
1. Viljelijän lisäämien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten osalta siemenet, josta viljelijän lisäämä siemenseos tuotetaan, on kerättävä lähdealueensa keruupaikalta, joka on ollut kylvämättä 40 vuotta ennen sitä päivää, jona tuottaja on tehnyt 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun hakemuksen. Lähdealueen on oltava alkuperäalueella.
2. Viljelijän lisäämän monimuotoisuutta säilyttävän siemenseoksen siementen on oltava sellaista lajia ja tarvittaessa alalajia, jotka ovat tyypillisiä keruupaikan luontotyypille ja jotka ovat seoksen osina tärkeitä luonnollisen ympäristön säilyttämiselle osana geenivarojen säilyttämistä.
3. Viljelijän lisäämän monimuotoisuutta säilyttävän siemenseoksen eri lajien siementen, jotka ovat direktiivissä 66/401/ETY tarkoitettuja rehukasvien siemeniä, on täytettävä ennen sekoittamistaan direktiivin 66/401/ETY liitteessä II olevassa III osassa säädetyt kauppasiemeniä koskevat vaatimukset analyyttisen puhtauden osalta kuten saman liitteen I osan 2 kohdan A alakohdassa olevan taulukon 4-11 sarakkeessa säädetään, liitteessä III olevassa 4 sarakkeessa määritellyn painoisessa näytteessä olevien muiden kasvilajien siementen enimmäislukumäärän (yhteensä sarakkeittain) osalta kuten liitteessä II olevan I osan 2 kohdan A alakohdassa olevan taulukon 12, 13 ja 14 sarakkeessa säädetään, ja lupiinilajien siemeniä koskevien edellytysten osalta kuten saman liitteen I osan 2 kohdan A alakohdassa olevan taulukon 15 sarakkeessa säädetään.
4. Siemeniä voidaan lisätä viiden sukupolven ajan.
7 artikla
Menettelyä koskevat vaatimukset
1. Lupa myönnetään tuottajan hakemuksesta.
Hakemukseen on liitettävä tarvittavat tiedot, jotta voidaan varmistaa 4 ja 5 artiklan noudattaminen suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten kohdalla tai 4 ja 6 artiklan noudattaminen viljelijän lisäämien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten kohdalla.
2. Suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten kohdalla jäsenvaltion, jossa keruupaikka sijaitsee, on suoritettava silmämääräiset tarkastukset.
Silmämääräiset tarkastukset on suoritettava keruupaikalla kasvukauden aikana sellaisin väliajoin, että pystytään varmistamaan, että siemenseos täyttää vähintään 5 artiklan 2 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset luvan myöntämiselle.
Silmämääräiset tarkistukset suorittaneen jäsenvaltion on kirjattava niiden tulokset.
3. Viljelijän lisäämien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten kohdalla jäsenvaltion on hakemusta tutkiessaan suoritettava testejä tai järjestettävä virallinen valvonta niiden suorittamiselle varmistaakseen, että monimuotoisuutta säilyttävät siemenseokset täyttävät vähintään 6 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt edellytykset luvan myöntämiselle.
Kyseiset testit on suoritettava käytössä olevien kansainvälisten menetelmien mukaisesti, tai jos tällaisia menetelmiä ei ole olemassa, muiden asianmukaisten menetelmien mukaisesti.
Näiden testien osalta asianomaisen jäsenvaltion on varmistettava, että näytteet otetaan homogeenisistä eristä. Sen on varmistettava, että direktiivin 66/401/ETY 7 artiklan 2 kohdassa säädettyjä erän ja näytteen painoa koskevia sääntöjä noudatetaan.
8 artikla
Määrällinen rajoitus
Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että vuosittain kaupan pidettävä monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten siementen kokonaismäärä ei ylitä 5:tä prosenttia niiden direktiivin 66/401/ETY mukaisten rehukasvien siemenseosten kokonaispainosta, joita pidetään kaupan samana vuonna asianomaisessa jäsenvaltiossa.
9 artikla
Määrällisten rajoitusten soveltaminen
1. Suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten osalta jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat ilmoittavat ennen kunkin tuotantokauden alkua sen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten siemenmäärän, jolle he aikovat hakea lupaa, ja aiotun keruupaikan tai aiottujen keruupaikkojen koon ja sijainnin.
Viljelijän lisäämien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten osalta jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat ilmoittavat ennen kunkin tuotantokauden alkua sen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten siemenmäärän, jolle he aikovat hakea lupaa, ja aiotun keruupaikan tai aiottujen keruupaikkojen koon ja sijainnin tai aiotun lisäyspaikan tai aiottujen lisäyspaikkojen koon ja sijainnin.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettujen ilmoitusten perusteella on todennäköistä, että 8 artiklassa vahvistetut määrät ylittyvät, jäsenvaltioiden on kohdennettava kullekin asianomaiselle tuottajalle määrät, joita niiden on sallittua pitää kaupan kyseisellä tuotantokaudella.
10 artikla
Pakkausten ja säiliöiden sinetöinti
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että monimuotoisuutta säilyttäviä siemenseoksia pidetään kaupan vain suljetuissa pakkauksissa tai säiliöissä, joissa on suljinjärjestelmä.
2. Sulkemisen varmistamiseksi suljinjärjestelmän on koostuttava vähintään etiketistä tai kiinnitettävästä sulkimesta.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut siemenpakkaukset tai -säiliöt on sinetöitävä siten, että pakkausta avattaessa sinetöintijärjestelmä vahingoittuu tai että pakkauksen avaamisesta jää selvät jäljet joko tuottajan etikettiin tai pakkaukseen tai säiliöön.
11 artikla
Merkinnät
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten pakkauksissa on tuottajan etiketti tai painettu tai leimattu ilmoitus, joka sisältää vähintään seuraavat tiedot:
a)
ilmaisu ’EU-säännöt ja -vaatimukset’;
b)
merkintöjen kiinnittämisestä vastuussa olevan henkilön nimi ja osoite tai tunnistenumero;
c)
korjuumenetelmä: suoraan luonnosta korjattu tai viljelijän lisäämä;
d)
sinetöintivuosi ilmaistuna seuraavasti: ’sinetöity …’ (vuosi);
e)
alkuperäalue;
f)
lähdealue;
g)
keruupaikka;
h)
keruupaikan luontotyyppi;
i)
ilmaisu ’monimuotoisuutta säilyttävä rehukasvisiemenseos, joka on tarkoitettu käytettäväksi alueella, jolla on keruupaikkaa vastaava luontotyyppi bioottisia tekijöitä huomioon ottamatta’;
j)
erän viitenumero, jonka antaa merkintöjen kiinnittämisestä vastuussa oleva henkilö;
k)
koostumus painoprosenttina lajeittain ja tarvittaessa alalajeittain;
l)
ilmoitettu netto- tai bruttopaino;
m)
jos rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on ilmoitettava lisäaineen laatu sekä arvioitu sykeröiden tai puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon, sekä
n)
viljelijän lisäämien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten osalta direktiivin 66/401/ETY soveltamisalaan kuuluvien siemenseoksessa olevien kasvilajien siementen itävyys, jos niiden itävyys ei vastaa kyseisen direktiivin liitteessä II vahvistettuja vaatimuksia.
2. Edellä olevan 1 kohdan k alakohdan osalta riittää, että suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten koostumus ilmoitetaan 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3. Edellä olevan 1 kohdan n alakohdan osalta riittää, että ilmoitettavista lajikohtaisista itävyyksistä ilmoitetaan keskiarvo, jos lajeja, joiden itävyys olisi ilmoitettava, on enemmän kuin viisi.
12 artikla
Seuranta
Jäsenvaltioiden on varmistettava virallisilla valvontatoimilla, että tätä direktiiviä noudatetaan.
13 artikla
Raportointi
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden alueella toimivat tuottajat ilmoittavat kunakin tuotantokautena markkinoille saatettujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten määrän.
Jäsenvaltioiden on pyydettäessä ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille alueellaan markkinoille saatettujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten määrä.
14 artikla
Kasvigeenivaroista vastaavista hyväksytyistä laitoksista ilmoittaminen
Jäsenvaltioiden on pyydettäessä ilmoitettava komissiolle jäsenvaltion tätä tarkoitusta varten hyväksymät kasvigeenivaroista vastaavat viranomaiset tai järjestöt.
15 artikla
Arviointi
Komissio arvioi tämän direktiivin täytäntöönpanoa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014.
16 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä marraskuuta 2011. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
17 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
18 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 30 päivänä elokuuta 2010.