KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 646/2012
af 16. juli 2012
om gennemførelsesbestemmelser vedrørende bøder og tvangsbøder i henhold til bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 af 20. februar 2008 om fælles regler for civil luftfart og om oprettelse af et europæisk luftfartssikkerhedsagentur, og om ophævelse af Rådets direktiv 91/670/EØF, forordning (EF) nr. 1592/2002 og direktiv 2004/36/EF (1), særlig artikel 25, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Sigtet med forordning (EF) nr. 216/2008 er at oprette og fastholde et højt, ensartet niveau for civil luftfartssikkerhed i Unionen. Ved forordningen fastsættes midler til at opfylde dette og andre mål på området civil luftfartssikkerhed.
(2)
Ifølge forordning (EF) nr. 216/2008 er Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur ("agenturet") ansvarligt for at certificere visse produkter, personer og virksomheder. Agenturet overvåger inden for sine ansvarsområder, at disse produkter, personer og virksomheder opfylder de gældende krav og herunder bestemmelserne i forordning (EF) nr. 216/2008 og dens gennemførelsesbestemmelser.
(3)
I tilfælde, hvor påpegede potentielle mangler ikke løses i tilstrækkelig grad i de eksisterende tilsyn, bemyndiges Kommissionen ved artikel 25 i forordning (EF) nr. 216/2008 til efter anmodning fra agenturet at pålægge bøder eller tvangsbøder til indehavere af certifikater, som agenturet har udstedt, for forsætlig eller uagtsom overtrædelse af forpligtelserne i forordning (EF) nr. 216/2008 eller dens gennemførelsesbestemmelser.
(4)
Ved at indføre bøder og tvangsbøder gives Kommissionen et supplerende redskab, hvormed den kan reagere mere nuanceret, fleksibelt og afpasset på overtrædelser af bestemmelserne end ved blot at tilbagekalde et certifikat, som agenturet har udstedt.
(5)
Der bør fastsættes bestemmelser om agenturets procedurer, undersøgelser, ledsageforanstaltninger og rapportering samt procedureregler for beslutningstagning og herunder bestemmelser om fastsættelse og opkrævning af bøder og tvangsbøder. Der bør også fastsættes detaljerede kriterier for fastsættelse af bødernes eller tvangsbødernes størrelse.
(6)
Disse regler og procedurer bør styres af behovet for at sikre de højest mulige sikkerheds- og miljøstandarder, behovet for at tilskynde til, at undersøgelsen og beslutningstagningen gennemføres effektivt, og behovet for at garantere retfærdighed og gennemsigtighed i proceduren og pålæggelsen af bøder og tvangsbøder.
(7)
Denne forordnings bestemmelser kan kun gennemføres effektivt i et tæt samarbejde mellem medlemsstaterne, Kommissionen og agenturet. Det er til dette formål nødvendigt at indføre hørings- og samarbejdsprocedurer mellem parterne for at sikre, at undersøgelsen og beslutningsprocessen vedrørende påståede overtrædelser gennemføres effektivt.
(8)
I forbindelse med iværksættelse og gennemførelse af proceduren ved manglende overholdelse og fastsættelse af størrelsen af bøder og tvangsbøder bør Kommissionen og agenturet tage hensyn til andre procedurer, som medlemsstater eller tredjelande har indledt eller afsluttet mod samme certifikatindehaver.
(9)
Kommissionen og agenturet bør også tage hensyn til eventuelle igangværende procedurer eller afgørelser, der er truffet af agenturet vedrørende ændring, begrænsning, inddragelse eller tilbagekaldelse af det relevante certifikat i henhold til forordning (EF) nr. 216/2008.
(10)
Uden at dette berører EU-lovgivningen, hvorved sikkerheds-oplysninger ikke må anvendes til at placere skyld eller ansvar, særlig artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 216/2008, artikel 19, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 996/2010 af 20. oktober 2010 om undersøgelse og forebyggelse af havarier og hændelser inden for civil luftfart og om ophævelse af direktiv 94/56/EF EØS-relevant tekst (2) og artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/42/EF af 13. juni 2003 om indberetning af hændelser inden for civil luftfart (3), bør alle tilsynsbeføjelser, som ifølge EU-lovgivningen er overladt Kommissionen eller agenturet med hensyn til certifikater, der er udstedt i medfør af forordning (EF) nr. 216/2008, anvendes i en sådan procedure ved manglende overholdelse i forbindelse med efterforskningen eller beslutningstagningen. Kommissionens afgørelse om at pålægge bøder eller tvangsbøder bør baseres på agenturets undersøgelse, bemærkningerne fra den certifikatindehaver, som er genstand for proceduren om manglende overholdelse og, hvor det er relevant, andre oplysninger, der forelægges agenturet og Kommissionen.
(11)
Certifikatindehavere bør gives lejlighed til inden for en bestemt frist frivilligt at bringe sig i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 216/2008 og dens gennemførelses-bestemmelser, og Kommissionen bør i så fald ikke pålægges bøder eller tvangsbøder. Muligheden for at dokumentere frivillig overholdelse bør dog begrænses tidsmæssigt.
(12)
En afgørelse om at pålægge bøder eller tvangsbøder bør udelukkende baseres på grunde, som certifikatindehaveren har haft mulighed for at afgive sine bemærkninger til.
(13)
De pålagte bøder eller tvangsbøder bør være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning under hensyntagen til omstændighederne i det pågældende tilfælde.
(14)
Der bør indføres en særlig procedure i tilfælde, hvor Kommissionen agter at pålægge tvangsbøder for manglende samarbejdsvilje hos en certifikatindehaver, som er genstand for proceduren ved manglende overholdelse, over for Kommissionen eller agenturet med hensyn til undersøgelsesforanstaltninger eller andre anmodninger om oplysninger.
(15)
Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der er anerkendt i chartret om grundlæggende rettigheder i Den Europæiske Union, navnlig vedrørende forsvarets rettigheder og fortroligheds-princippet i overensstemmelse med Den Europæiske Unions Domstols almene retsprincipper og retspraksis.
(16)
For at skabe retssikkerhed i forbindelse med gennemførelsen af proceduren ved manglende overholdelse bør der fastlægges gennemførelsesbestemmelser for beregningen af frister og forældelsesfrister for pålæggelse og håndhævelse af bøder og tvangsbøder.
(17)
Afgørelser om bøder og tvangsbøder bør kunne tvangsfuldbyrdes i henhold til artikel 299 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og bør kunne underkastes prøvelse ved Den Europæiske Unions Domstol.
(18)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 65, stk. 1, i forordning (EF) nr. 216/2008 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning fastsættes de nærmere gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 216/2008 angående kriterier for fastsættelse af bødens eller tvangsbødens størrelse, undersøgelsesprocedurer, ledsageforanstaltninger og rapportering samt procedureregler for beslutningstagning og herunder bestemmelser om forsvarets rettigheder, adgang til sagsakter, advokatbistand, fortrolighed og frister samt fastsættelse og opkrævning af bøder og tvangsbøder.
2. Denne forordning finder anvendelse ved pålæggelse:
a)
af bøder til personer og virksomheder, som Det Europæiske Luftfarts-sikkerhedsagentur ("agenturet") har udstedt certifikat til ("certifikat-indehavere"), hvis de forsætligt eller uagtsomt overtræder bestemmelserne i forordning (EF) nr. 216/2008 eller gennemførelsesbestemmelserne hertil, når Unionens interesser berøres
b)
af tvangsbøder til certifikatindehavere, omhandlet under a), med henblik på at tvinge dem til at overholde forordning (EF) nr. 216/2008 eller gennemførelses-bestemmelser hertil.
KAPITEL II
PROCEDURE VED MANGLENDE OVERHOLDELSE
AFDELING 1
Undersøgelse
Artikel 2
Proceduren ved manglende overholdelse
1. Proceduren ved manglende overholdelse i dette kapitel omfatter alle administrative faser i efterforskningen af mulige overtrædelser af forordning (EF) nr. 216/2008 eller gennemførelsesbestemmelser hertil.
2. Agenturet kan indlede proceduren ved manglende overholdelse på eget initiativ eller efter anmodning fra Kommissionen eller en medlemsstat.
3. Hvis proceduren ved manglende overholdelse indledes efter anmodning fra Kommissionen eller en medlemsstat, holder agenturet Kommissionen eller medlemsstaten underrettet om behandlingen af anmodningen.
Artikel 3
Anmodninger om oplysninger
1. Med henblik på at indlede og gennemføre en procedure ved manglende overholdelse kan agenturet benytte alle oplysninger, der er indhentet som led i udøvelsen af tilsyn, som det er blevet tillagt i kraft af Unionens lovgivning angående certifikater, der er udstedt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 216/2008. Denne bemyndigelse berører ikke Unionens lovgivning om, at oplysninger ikke må anvendes til at placere skyld eller ansvar.
2. Inden proceduren ved manglende overholdelse indledes, kan agenturet anmode den berørte certifikatindehaver om oplysninger vedrørende den påståede overtrædelse.
Agenturet skal oplyse om formålet med anmodningen, og at den fremsættes i medfør af denne forordning, og desuden fastsættes en frist for indsendelse af oplysningerne.
Artikel 4
Underretning
1. Når agenturet indleder en procedure ved manglende overholdelse, underretter det skriftligt certifikatindehaveren, Kommissionen og de nationale luftfartsmyndigheder i de medlemsstater eller tredjelande, hvor certifikatindehaveren har sit hovedforretningssted, og hvor overtrædelsen har fundet sted, samt, hvis det er hensigtsmæssigt, tredjelandes luftfartsmyndigheder og internationale organisationer med kompetence i anliggender, der er omfattet af denne forordning.
2. Underretningen skal:
a)
indeholde de påstande, der er fremført mod certifikatindehaveren, med angivelse af de bestemmelser i forordning (EF) nr. 216/2008 eller gennemførelsesbestemmelser hertil, som angiveligt er overtrådt, og hvilke beviser der ligger til grund for påstandene, og
b)
oplyse certifikatindehaveren om, at der kan pålægges en bøde eller en tvangsbøde.
Artikel 5
Undersøgelser
1. Når undersøgelsen er indledt, belyser agenturet sagens kendsgerninger og påstande.
2. Agenturet kan anmode certifikatindehaveren om at afgive skriftlige eller mundtlige redegørelser samt oplysninger eller dokumenter.
Anmodningerne rettes skriftligt til certifikatindehaveren. Agenturet angiver retsgrundlaget for og formålet med anmodningen, fastsætter en frist for afgivelse af de oplysninger, som skal forelægges, og underretter certifikatindehaveren om de tvangsbøder, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra a) og b), for ikke at efterkomme anmodningen eller for at forelægge ukorrekte eller misvisende oplysninger.
3. Agenturet kan anmode de nationale luftfartsmyndigheder om at samarbejde med undersøgelsen og navnlig om at fremlægge oplysninger om den påståede overtrædelse.
Anmodningen skal angive retsgrundlaget for og formålet med anmodningen tillige med en frist for indsendelsen af svaret eller undersøgelsesforanstaltningernes gennemførelse.
4. Agenturet kan anmode enhver fysisk eller juridisk person eller luftfartsmyndigheder i tredjelande om at afgive oplysninger vedrørende den påståede overtrædelse.
Anmodningen skal angive retsgrundlaget for og formålet med anmodningen og fastsætte en frist for afgivelse af de oplysninger, som skal forelægges.
Artikel 6
Frivillig overholdelse
1. På det tidspunkt, hvor der underrettes om, at proceduren ved manglende overholdelse indledes, eller derefter fastsætter agenturet en frist, inden for hvilken certifikat-indehaveren skriftligt kan tilkendegive, at vedkommende frivilligt har bragt sig i overensstemmelse (eller i relevante tilfælde at vedkommende agter at bringe sig i overensstemmelse) med de overtrådte bestemmelser. Hvis certifikatindehaveren frivilligt bringer sig i overensstemmelse inden for agenturets frist, afslutter agenturet proceduren ved manglende overholdelse.
Agenturet har ikke pligt til at tage hensyn til svar, som modtages efter fristens udløb.
2. Udløbet af fristen, jf. stk. 1, må ikke ligge efter den dato, hvor agenturet underretter om klagepunktsmeddelelsen som omhandlet i artikel 7.
Artikel 7
Klagepunktsmeddelelse
1. Når agenturet har fastslået kendsgerningerne og konstateret, at der er grund til at videreføre proceduren ved manglende overholdelse, forelægger det certifikat-indehaveren en skriftlig klagepunktsmeddelelse. Klagepunktsmeddelelsen skal indeholde:
a)
påstandene mod certifikatindehaveren med angivelse af de bestemmelser i forordning (EF) nr. 216/2008 eller gennemførelsesbestemmelser hertil, der påstås at være overtrådt, tillige med de beviser, der ligger til grund for påstandene
b)
oplysning om, at der kan pålægges en bøde eller en tvangsbøde.
2. Ved forelæggelse af klagepunktsmeddelelsen opfordrer agenturet certifikat-indehaveren til at fremsætte skriftlige bemærkninger som svar. Det skal ske skriftligt med angivelse af en frist for forelæggelse af sådanne bemærkninger.
Artikel 8
Mundtlig høring
1. Efter anmodning fra en certifikatindehaver giver agenturet denne lejlighed til at uddybe deres argumenter ved en mundtlig høring.
2. Agenturet kan om nødvendigt indbyde de nationale luftfartsmyndigheder eller andre personer til at deltage i den mundtlige høring.
3. Den mundtlige høring er ikke offentlig. Enhver person kan høres alene eller i nærværelse af andre personer, der er indbudt til at deltage, idet der tages hensyn til certifikatindehavernes og andre personers legitime interesse i, at deres forretnings-hemmeligheder og andre fortrolige oplysninger beskyttes.
Artikel 9
Frister
Af hensyn til retssikkerheden i forbindelse med gennemførelsen af en undersøgelsesprocedure fastsætter agenturet gennemførelsesbestemmelser for fastlæggelsen af frister.
Artikel 10
Rapport
1. Agenturet forelægger Kommissionen, medlemsstaterne og certifikatindehaveren en rapport med en sammenfatning af resultaterne, det er nået frem til, på baggrund af den undersøgelse der er foretaget i henhold til denne afdeling. Agenturet forelægger ligeledes Kommissionen undersøgelsens sagsakter.
2. Hvis det i agenturets rapport konkluderes, at certifikatindehaveren har overtrådt bestemmelser i forordning (EF) nr. 216/2008 eller gennemførelsesbestemmelser hertil, skal rapporten også indeholde:
a)
en vurdering af sagens kendsgerninger i overensstemmelse med kriterierne i denne forordnings artikel 15
b)
en anmodning til Kommissionen om at pålægge bøde eller tvangsbøde;
c)
et begrundet forslag om størrelsen af bøden og/eller tvangsbøden.
3. Agenturet vedtager sin rapport senest [12 måneder] efter underretningen om, at der indledes en procedure ved manglende overholdelse, jf. artikel 4, eller [6 måneder] efter, at Kommissionen har meddelt, at sagsakterne er sendt tilbage, jf. artikel 12.
AFDELING 2
Beslutningstagning
Artikel 11
Anmodninger om oplysninger
1. Hvis Kommissionen efter agenturets anmodning i henhold til artikel 10, stk. 2, litra b) beslutter at videreføre proceduren ved manglende overholdelse, kan den skriftligt anmode om, at certifikatindehaveren afgiver skriftlige eller mundtlige redegørelser samt oplysninger eller dokumenter. I sådanne tilfælde skal Kommissionen underrette certifikatindehaveren om de tvangsbøder, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra c) og d), for ikke at efterkomme anmodningen eller for at forelægge ukorrekte eller misvisende oplysninger.
Kommissionen kan også anmode agenturet, de nationale luftfartsmyndigheder eller enhver anden fysisk eller juridisk person om at afgive oplysninger vedrørende den påståede overtrædelse.
2. Kommissionen sikrer, at certifikatindehaveren kan forelægge en skriftlig redegørelse, oplysninger eller dokumenter til støtte for sin sag. Certifikatindehavere kan anmode om en mundtlig høring, men Kommissionen har ret til at kun at acceptere anmodningen, hvis den finder det nødvendigt.
Artikel 12
Ny undersøgelsesperiode
Med henvisning til agenturets rapport, certifikatindehaverens bemærkninger på grundlag heraf og andre relevante oplysninger kan Kommissionen være af den opfattelse, at der er behov for supplerende oplysninger. I så fald kan den returnere sagsakterne til agenturet. Kommissionen angiver tydeligt over for agenturet, hvilke faktiske kendsgerninger agenturet skal efterforske nærmere, og foreslår om fornødent eventuelle undersøgelsesforanstaltninger til dette formål, jf. forordning (EF) nr. 216/2008. Afdeling 1 i kapitel II, i denne forordning, finder anvendelse på gennemførelsen af den nye undersøgelsesperiode.
AFDELING 3
Afgørelser om bøder og tvangsbøder
Artikel 13
Bøder og tvangsbøder og maksimumsbeløb
1. Finder Kommissionen efter den beslutningstagning, der er omhandlet i afdeling 2, at certifikatindehaveren forsætligt eller uagtsomt har overtrådt forordning (EF) nr. 216/2008 eller gennemførelsesbestemmelser hertil, kan Kommissionen vedtage en afgørelse om at pålægge en bøde, som ikke overstiger 4 % af en certifikatindehavers årsindtægt eller årsomsætning i det foregående regnskabsår.
2. Hvis certifikatindehaveren ikke har bragt den manglende overholdelse til ophør på tidspunktet for vedtagelse af den afgørelse, der er omhandlet i stk. 1, kan Kommissionen i samme afgørelse pålægge tvangsbøder i form af dagbøder på højst 2,5 % af certifikatindehaverens gennemsnitlige daglige indkomst eller omsætning i det foregående regnskabsår.
Disse tvangsbøder kan pålægges i en periode, der regnes fra datoen for underretningen om denne afgørelse, til den dag, hvor overtrædelsen er bragt til ophør.
3. I stk. 1 og 2 forstås ved "det foregående regnskabsår" det regnskabsår, der går forud for datoen for den i stk. 1 nævnte afgørelse.
4. Bøder og tvangsbøder skal være af administrativ karakter.
5. Beslutningen om at pålægge bøder og tvangsbøder skal kunne tvangsfuldbyrdes.
Artikel 14
Afgørelsers indhold
1. Den afgørelse, der er nævnt i artikel 13, må alene bygge på forhold, for hvilke certifikatindehaveren har kunnet indsende bemærkninger til Kommissionen.
2. Kommissionen underretter certifikatindehaveren om de disponible retsmidler.
3. Kommissionen underretter medlemsstaterne og agenturet om afgørelsens vedtagelse.
4. Ved offentliggørelsen af nærmere oplysninger om sin afgørelse og oplysning af medlemsstaterne tager Kommissionen hensyn til de legitime interesser hos certifikatindehavere og andre personer og til beskyttelsen af deres forretningshemmeligheder.
Artikel 15
Kriterier for anvendelsen og fastsættelsen af størrelsen af bøder og tvangsbøder
1. I overvejelserne om, hvorvidt der skal pålægges bøder og tvangsbøder tillige med størrelsen af disse bøder og betalinger, skal Kommissionen følge principperne om effektivitet, proportionalitet og afskrækkende virkning.
2. Kommissionen tager i hvert enkelt tilfælde hensyn til følgende omstændigheder, når det er relevant:
a)
overtrædelsens grovhed og virkninger og navnlig denne overtrædelses implikationer og følger for sikkerheden og miljøet
b)
certifikatindehaverens omhu og samarbejdsvilje ved opklaringen af overtrædelsen og anvendelsen af korrigerende foranstaltninger eller i løbet af proceduren ved manglende overholdelse eller certifikatindehaverens obstruktion af opklaringen af en overtrædelse og gennemførelsen af proceduren ved manglende overholdelse eller enhver manglende efterlevelse fra certifikatindehaverens side af anmodninger fra agenturet, Kommissionen eller en national luftfartsmyndighed i medfør af denne forordning
c)
at certifikatindehaveren handlede i god tro ved fortolkningen og opfyldelsen af certifikatindehaveres forpligtelser ved overholdelsen af forordning (EF) nr. 216/2008 eller gennemførelsesbestemmelser hertil, eller eventuelle beviser for forsætlig svig fra certifikatindehaverens side
d)
omsætningens størrelse relateret til sagen og certifikatindehaverens økonomiske kapacitet
e)
behovet for at vedtage foreløbige foranstaltninger eller hasteforanstaltninger
f)
gentagelsen, hyppigheden eller varigheden af den pågældende certifikat-indehavers overtrædelse
g)
tidligere sanktioner, herunder økonomiske sanktioner, som er pålagt samme certifikatindehaver.
3. Ved fastsættelsen af bøder og tvangsbøder tager Kommissionen hensyn til eventuelle håndhævelsesforanstaltninger, der allerede er truffet vedrørende certifikat-indehaveren, på nationalt plan eller af agenturet på grundlag af de samme retlige forhold og kendsgerninger.
AFDELING 4
Manglende samarbejde
Artikel 16
Tvangsbøder for manglende samarbejde
1. På agenturets anmodning eller på eget initiativ kan Kommissionen ved en afgørelse pålægge certifikatindehavere tvangsbøder i form af dagbøder på højst [0,5] % af certifikatindehaverens gennemsnitlige daglige indkomst eller omsætning i det foregående regnskabsår, hvis vedkommende forsætligt eller uagtsomt:
a)
undlader at efterkomme en undersøgelsesforanstaltning truffet i henhold til artikel 5, stk. 1
b)
som svar på en undersøgelsesforanstaltning i henhold til artikel 5 afgiver urigtige eller misvisende oplysninger
c)
ikke efterkommer en anmodning om oplysninger i henhold til artikel 11
d)
som svar på en anmodning om oplysninger i henhold til artikel 11 afgiver urigtige eller misvisende oplysninger.
Der kan pålægges tvangsbøder i en periode, der regnes fra datoen for underretningen om denne afgørelse, til certifikatindehaveren begynder at samarbejde.
2. I stk. 1 forstås ved "det foregående regnskabsår" det regnskabsår, der går forud for datoen for den i stk. 1 nævnte afgørelse.
Artikel 17
Procedure
Når Kommissionen agter at vedtage en afgørelse som omhandlet i artikel 16, stk. 1, underretter den først skriftligt certifikatindehaveren, idet den fastsætter en frist, inden for hvilken certifikatindehaveren kan fremsætte sine skriftlige bemærkninger for Kommissionen.
Kommissionen er ikke forpligtet til at tage hensyn til skriftlige bemærkninger, der modtages efter fristens udløb.
Artikel 18
Komplementære procedurer
Med henblik på at indlede og gennemføre proceduren ved manglende overholdelse, tager Kommissionen og agenturet hensyn til:
a)
enhver procedure ved manglende overholdelse, som allerede er indledt eller afsluttet af en medlemsstat eller et tredjeland mod samme certifikatindehaver på grundlag af de samme retlige forhold og kendsgerninger, og
b)
enhver procedure indledt af agenturet i medfør af forordning (EF) nr. 216/2008 mod samme certifikatindehaver og på grundlag af de samme retlige forhold og kendsgerninger med henblik på at ændre, begrænse, inddrage eller tilbagekalde det relevante certifikat.
AFDELING 5
Artikel 19
Inddrivelse af bøder og tvangsbøder
Kommissionen foretager inddrivelsen af bøder og tvangsbøder ved at etablere en indtægtsordre og udstede en debetnota stilet til certifikatindehaveren efter Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4) og i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 (5).
KAPITEL III
AKTINDSIGT, ADVOKATBISTAND, FORTROLIGHED OG FRISTER
AFDELING 1
Forsvarets rettigheder
Artikel 20
Aktindsigt
1. Efter at være blevet underrettet i henhold til artikel 4 har certifikatindehaveren efter anmodning ret til indsigt i dokumenter og andet materiale, som Kommissionen og agenturet har samlet som beviser for en påstået overtrædelse.
2. Dokumenter, der opnås ved aktindsigt, må kun anvendes med henblik på retssager eller administrative procedurer i forbindelse med anvendelsen af denne forordning.
Artikel 21
Advokatbistand
Certifikatindehaveren har ret til advokatbistand i forbindelse med proceduren ved manglende overholdelse.
Artikel 22
Tavshedspligt, fortrolighed og ret til ikke at udtale sig
1. Uden at dette i øvrigt berører udvekslingen og anvendelsen af oplysninger i henhold til artikel 5, stk. 3, og artikel 11, stk. 1 gennemføres en procedure ved manglende overholdelse i overensstemmelse med principperne om fortrolighed og tavshedspligt.
Kommissionen, agenturet og de nationale luftfartsmyndigheder, når de er inddraget i medfør af artikel 5, stk. 3, og artikel 11, stk. 1, samt deres embedsmænd og øvrige ansatte under deres tilsyn må ikke videregive oplysninger, som er opnået eller udvekslet i medfør af denne forordning og ej heller videregive oplysninger, som er undergivet fortroligheds- og tavshedspligt.
2. Uden at det berører adgangsretten til sagsakterne, har certifikatindehaveren ikke adgang til forretningshemmeligheder, fortrolige oplysninger eller interne dokumenter i Kommissionens eller agenturets besiddelse.
3. Enhver, der afgiver bemærkninger eller oplysninger i henhold til denne forordning, skal klart angive, hvilket materiale der i givet fald betragtes som fortroligt, og begrunde dette samt levere en særskilt ikke-fortrolig version heraf inden den af Kommissionen eller agenturet fastsatte dato. I mangel af en sådan angivelse kan Kommissionen antage, at de forelagte bemærkninger eller oplysninger ikke indeholder fortrolige oplysninger.
4. En certifikatindehaver har ret til ikke at udtale sig i situationer, såfremt de ellers tvinges til at afgive svar, som kan indebærer en tilståelse af, at de er impliceret i en overtrædelse.
AFDELING 2
Frister
Artikel 23
Anvendelse af frister
1. Fristerne i denne forordning løber fra dagen efter modtagelsen af den pågældende meddelelse eller afleveringen heraf på modtagerens adresse.
Når certifikatindehaveren er forpligtet til at fremsætte bemærkninger eller oplysninger inden for en frist, skal det være tilstrækkeligt, at de er afsendt med anbefalet post inden udløbet af fristen.
2. Når en frist udløber på en lørdag, en søndag eller en helligdag, forlænges den til slutningen af den følgende arbejdsdag.
3. Ved fastsættelsen af fristerne i denne forordning tager Kommissionen og agenturet, alt efter tilfældet, hensyn til, hvor megen tid der er nødvendig for at udarbejde indlægget, og hvor meget sagen haster.
4. Fristerne kan eventuelt forlænges, hvis der fremsættes en begrundet anmodning herom inden udløbet af den oprindelige frist.
Artikel 24
Forældelsesfrister for pålæggelse af bøder og tvangsbøder
1. Kommissionens ret til at vedtage en afgørelse om at pålægge bøder og tvangsbøder i henhold til artikel 13 udløber efter fem år.
I henseende til tvangsbøderne i artikel 16 udløber Kommissionens ret til at vedtage en afgørelse om pålæggelse af en sådan sanktion efter tre år.
Forældelsesfristen regnes fra den dag, hvor overtrædelsen er begået. Ved vedvarende eller gentagne overtrædelser regnes fristen dog først fra den dag, hvor overtrædelsen er ophørt.
2. Når Kommissionen eller agenturet træffer foranstaltninger med henblik på en efterforskning eller en procedure ved manglende overholdelse, afbrydes de i stk. 1 fastsatte forældelsesfrister. Forældelsesfristen afbrydes med virkning fra den dag, hvor det pågældende skridt meddeles certifikatindehaveren.
3. Efter hver afbrydelse begynder forældelsesfristen forfra. Forældelsesfristen må dog ikke overstige en periode svarende til to gange den oprindelige forældelsesfrist, medmindre forældelsen er stillet i bero i henhold til stk. 4. I dette tilfælde forlænges forældelsesfristen med den periode, hvori forældelsen er stillet i bero.
4. Forældelsen for pålæggelse af tvangsbøder stilles i bero, så længe en sag om Kommissionens afgørelse verserer for EU-Domstolen.
Artikel 25
Forældelsesfrister for opkrævning af bøder og tvangsbøder
1. Retten til at indlede en inddrivelsesprocedure udløber et år efter, at afgørelsen i medfør af artikel 13 eller artikel 16 er blevet endelig.
2. Forældelsesfristen for inddrivelse af bøder og tvangsbøder afbrydes ved ethvert skridt, der tages af Kommissionen eller af en medlemsstat på Kommissionens anmodning, med henblik på tvangsinddrivelse af bøder eller tvangsbøder.
3. Efter hver afbrydelse begynder forældelsesfristen forfra.
4. Forældelsesfristen for inddrivelse af bøder og tvangsbøder stilles i bero, så længe:
a)
der indrømmes en betalingsordning
b)
tvangsfuldbyrdelsen er stillet i bero i henhold til Den Europæiske Unions Domstols afgørelse.
KAPITEL IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 26
Anvendelsesområde
For overtrædelser, der begyndte inden denne forordning trådte i kraft, skal forordningen finde anvendelse på den del af overtrædelsen, der finder sted efter datoen for ikrafttrædelse.
Artikel 27
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. juli 2012.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 646/2012,
annettu 16 päivänä heinäkuuta 2012,
sakkoja ja uhkasakkoja koskevista yksityiskohtaisista säännöistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 mukaisesti
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta sekä neuvoston direktiivin 91/670/ETY, asetuksen (EY) N:o 1592/2002 ja direktiivin 2004/36/EY kumoamisesta 20 päivänä helmikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 (1) ja erityisesti sen 25 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 216/2008 tavoitteena on saavuttaa ja säilyttää Euroopassa korkea ja yhtenäinen siviili-ilmailun turvallisuustaso. Asetuksessa säädetään keinoista tämän tavoitteen ja muiden siviili-ilmailun turvallisuutta koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 216/2008 mukaan Euroopan lentoturvallisuusvirasto, jäljempänä ’virasto’, vastaa tiettyjen tuotteiden, henkilöiden ja yritysten sertifioinnista. Viraston on vastuualoillaan varmistettava, että kyseiset tuotteet, henkilöt ja yritykset ovat sovellettavien vaatimusten mukaisia, asetuksen (EY) N:o 216/2008 säännökset ja sen täytäntöönpanosäännöt mukaan lukien.
(3)
Jos todetaan mahdollisia puutteita, joihin ei löydetä asianmukaista ratkaisua nykyisessä valvontamenettelyssä, komissio voi asetuksen (EY) N:o 216/2008 25 artiklan nojalla määrätä viraston pyynnöstä henkilöille tai yrityksille, joille virasto on antanut todistuksen, sakkoja tai uhkasakkoja tapauksissa, joissa mitä tahansa asetuksessa (EY) N:o 216/2008 tai sen täytäntöönpanosäännöissä säädetyistä velvollisuuksista on rikottu tahallisesti tai tuottamuksellisesti.
(4)
Sakkojen ja uhkasakkojen käyttöönotolla on tarkoitus tarjota komissiolle yksi lisäkeino, jonka ansiosta komissio voi reagoida sääntöjen rikkomiseen kohdistetummin, joustavammin ja porrastetummin sen sijaan, että se peruuttaisi viraston antaman todistuksen.
(5)
On tarpeen säätää viraston toteuttamia menettelyjä, tutkintoja, liitännäistoimia ja raportointia koskevista säännöistä sekä päätöksentekoa koskevista menettelysäännöistä, mukaan lukien sakkojen ja uhkasakkojen määrän vahvistamista ja perimistä koskevat säännöt. Lisäksi on tarpeen säätää yksityiskohtaisista perusteista sakkojen ja uhkasakkojen suuruuden määrittämiseksi.
(6)
Näillä säännöillä ja menettelyillä olisi pyrittävä varmistamaan mahdollisimman korkeatasoisten turvallisuus- ja ympäristönsuojeluvaatimusten noudattaminen, tutkinnan ja päätöksenteon tehokkaaseen toteuttamiseen kannustaminen sekä menettelyjen ja sakkojen ja uhkasakkojen määräämisen oikeudenmukaisuuden ja avoimuuden turvaaminen.
(7)
Tämän asetuksen säännösten täytäntöönpano voidaan varmistaa ainoastaan jäsenvaltioiden, komission ja viraston tiiviillä yhteistyöllä. Tätä varten on vahvistettava niille kuulemis- ja yhteistyöjärjestelyt, jotta voidaan varmistaa väitettyä sääntöjen rikkomista koskevan tutkinnan ja päätöksentekomenettelyn tehokas toteuttaminen.
(8)
Sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn aloittamista ja toteuttamista sekä sakkojen ja uhkasakkojen määrän vahvistamista varten on aiheellista, että komissio ja virasto ottaisivat huomioon muut menettelyt, joita jäsenvaltio tai kolmas maa on aloittanut tai päättänyt saman todistuksenhaltijan osalta.
(9)
Komission ja viraston olisi myös otettava huomioon viraston aloittamat käynnissä olevat menettelyt tai sen tekemät päätökset asianomaisen todistuksen muuttamiseksi, rajoittamiseksi, voimassaolon keskeyttämiseksi tai peruuttamiseksi asetuksen (EY) N:o 216/2008 mukaisesti.
(10)
Valvontavaltuuksia, joita komissiolle tai virastolle on unionin lainsäädännössä annettu asetuksen (EY) N:o 216/2008 mukaisesti annettujen todistusten osalta, voidaan käyttää tutkinnan aikana tai sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn päätöksentekovaiheissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta niiden unionin lainsäädännön säännösten - erityisesti asetuksen (EY) N:o 216/2008 16 artiklan 2 kohdan, siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tulkinnasta ja ehkäisemisestä ja direktiivin 94/56/EY kumoamisesta 20 päivänä lokakuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 996/2010 (2) 19 artiklan 2 kohdan ja poikkeamien ilmoittamisesta siviili-ilmailun alalla 13 päivänä kesäkuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/42/EY (3) 7 artiklan - soveltamista, joissa kielletään turvallisuustietojen käyttäminen syyllisyyden tai korvausvastuun osoittamiseen. Komission antaman sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä koskevan päätöksen olisi perustuttava viraston tekemään tutkintaan, sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn kohteena olevan todistuksenhaltijan huomautuksiin ja tarvittaessa muihin virastolle ja komissiolle toimitettuihin tietoihin.
(11)
On aiheellista antaa todistuksenhaltijoille mahdollisuus saattaa tietyn ajan kuluessa toimintansa vapaaehtoisesti asetuksen (EY) N:o 216/2008 ja sen täytäntöönpanosääntöjen vaatimukset täyttäväksi, jolloin komission ei pitäisi määrätä sakkoja tai uhkasakkoja. Tämän vapaaehtoisen noudattamisen osoittamiselle olisi kuitenkin asetettava määräaika.
(12)
Sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä koskevien päätösten olisi perustuttava ainoastaan perusteisiin, joita todistuksenhaltija on voinut kommentoida.
(13)
Sakkojen ja uhkasakkojen olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia, ottaen huomioon kyseisen tapauksen olosuhteet.
(14)
Vaikuttaa aiheelliselta säätää erityisestä menettelystä tapauksissa, joissa komissio aikoo määrätä uhkasakon, koska sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn kohteena oleva todistuksenhaltija ei ole tehnyt yhteistyötä komission tai viraston kanssa tutkintatoimenpiteiden tai muiden tietopyyntöjen osalta.
(15)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet, erityisesti yleisten oikeusperiaatteiden sekä Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisten puolustautumisoikeuksien ja luottamuksellisuuden periaatteen osalta
(16)
Sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn oikeusvarmuuden turvaamiseksi on tarpeen antaa yksityiskohtaisia sääntöjä sakkojen ja uhkasakkojen määräämisen ja täytäntöönpanon määräaikojen ja vanhentumisaikojen laskemisesta.
(17)
Sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä koskevien päätösten pitäisi olla täytäntöönpanokelpoisia Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 299 artiklan mukaisesti, ja ne olisi saatettava Euroopan unionin tuomioistuimen tarkasteltaviksi.
(18)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 216/2008 65 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa säädetään asetuksen (EY) N:o 216/2008 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä niiden perusteiden osalta, joiden mukaisesti vahvistetaan sakon tai uhkasakon suuruus, ja tutkintaa, liitännäistoimia ja raportointia koskevat menettelyt sekä menettelysäännöt päätöksentekoa varten, mukaan lukien säännökset, jotka koskevat puolustautumisoikeutta, tiedonsaantioikeutta, oikeusapua ja luottamuksellisuutta sekä määräaikoja samoin kuin sakkojen ja uhkasakkojen määrän vahvistamista ja perimistä.
2. Tätä asetusta sovelletaan seuraavien määräämiseen:
a)
sakot henkilöille ja yrityksille, joille Euroopan lentoturvallisuusvirasto, jäljempänä ’virasto’, on antanut todistuksen, jäljempänä ’todistuksenhaltija’, tapauksissa, joissa asetuksen (EY) N:o 216/2008 säännöksiä tai sen täytäntöönpanosääntöjä on rikottu tahallisesti tai tuottamuksellisesti ja asia koskee unionin etua;
b)
uhkasakot a alakohdassa tarkoitetuille todistuksenhaltijoille, jotta ne saataisiin noudattamaan asetusta (EY) N:o 216/2008 tai sen täytäntöönpanosääntöjä.
II LUKU
SÄÄNTÖJENVASTAISUUTTA KOSKEVA MENETTELY
1 JAKSO
Tutkinta
2 artikla
Sääntöjenvastaisuutta koskeva menettely
1. Tässä luvussa säädetty sääntöjenvastaisuutta koskeva menettely kattaa asetuksen (EY) N:o 216/2008 tai sen täytäntöönpanosääntöjen mahdollisten rikkomisten tutkinnan kaikki hallinnolliset vaiheet.
2. Virasto voi aloittaa sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn omasta aloitteestaan taikka komission tai jäsenvaltion pyynnöstä.
3. Jos sääntöjenvastaisuutta koskeva menettely aloitetaan komission tai jäsenvaltion pyynnöstä, viraston on ilmoitettava komissiolle tai jäsenvaltiolle, mihin toimiin pyynnön johdosta on ryhdytty.
3 artikla
Tietopyynnöt
1. Virasto voi sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn aloittamiseksi ja toteuttamiseksi käyttää mitä tahansa tietoja, joita on saatu harjoitettaessa mitä tahansa sellaista valvontavaltuutta, joka sille on unionin lainsäädännössä annettu asetuksen (EY) N:o 216/2008 mukaisesti annettujen todistusten osalta. Tämä valtuutus ei rajoita niiden unionin lainsäädännön säännösten soveltamista, joissa kielletään tietojen käyttö syyllisyyden tai korvausvastuun osoittamiseen.
2. Virasto voi ennen sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn aloittamista pyytää todistuksenhaltijalta väitettyyn sääntöjen rikkomiseen liittyviä tietoja.
Viraston on ilmoitettava pyynnön tarkoitus ja se, että pyyntö tehdään tämän asetuksen nojalla, sekä annettava määräaika, johon mennessä tiedot on toimitettava.
4 artikla
Ilmoittaminen
1. Viraston on lähetettävä kirjallinen ilmoitus sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn aloittamisesta todistuksenhaltijalle, komissiolle ja sen jäsenvaltion tai niiden jäsenvaltioiden taikka sen kolmannen maan tai niiden kolmansien maiden kansallisille ilmailuviranomaisille, jossa tai joissa todistuksenhaltijalla on päätoimipaikka ja jossa tai joissa sääntöjen rikkominen on tapahtunut, sekä tarvittaessa kolmansien maiden ilmailuviranomaisille ja kansainvälisille järjestöille, jotka ovat toimivaltaisia tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa.
2. Ilmoituksessa on:
a)
vahvistettava todistuksenhaltijaa vastaan esitetyt väitteet täsmentäen, mitä asetuksen (EY) N:o 216/2008 tai sen täytäntöönpanosääntöjen säännöksiä väitetään rikotun, sekä todisteet, joihin nämä väitteet perustuvat; ja
b)
ilmoitettava todistuksenhaltijalle sakon tai uhkasakon mahdollisuudesta.
5 artikla
Tutkinnat
1. Kun tutkinta on aloitettu, viraston on esitettävä selkeästi tosiseikat ja väitteet.
2. Virasto voi pyytää todistuksenhaltijaa antamaan kirjallisesti tai suullisesti selvityksiä, yksityiskohtia tai asiakirjoja.
Pyyntö on osoitettava kirjallisesti todistuksenhaltijalle. Viraston on ilmoitettava pyynnön oikeusperusta ja tarkoitus sekä asetettava määräaika, jonka kuluessa tiedot on toimitettava, ja ilmoitettava todistuksenhaltijalle 16 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetyistä uhkasakoista, jotka määrätään siinä tapauksessa, että pyyntöä ei noudateta tai toimitetaan vääriä tai harhaanjohtavia tietoja.
3. Virasto voi pyytää kansallisia ilmailuviranomaisia tekemään yhteistyötä tutkinnassa ja erityisesti toimittamaan väitettyä sääntöjen rikkomista koskevia tietoja.
Pyynnöissä on ilmoitettava pyynnön oikeusperusta ja tarkoitus sekä annettava määräaika vastauksen antamiselle tai tutkintatoimenpiteen toteuttamiselle.
4. Virasto voi pyytää väitettyyn sääntöjen rikkomiseen liittyviä tietoja keneltä tahansa luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä tai kolmansien maiden ilmailuviranomaisilta.
Pyynnöissä on ilmoitettava pyynnön oikeusperusta ja tarkoitus sekä annettava määräaika, johon mennessä tiedot on toimitettava.
6 artikla
Vapaaehtoinen noudattaminen
1. Sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn aloittamisesta annettavan ilmoituksen yhteydessä tai sen jälkeen viraston on asetettava määräaika, johon mennessä todistuksenhaltija voi ilmoittaa kirjallisesti noudattavansa vapaaehtoisesti tai tarvittaessa aikovansa noudattaa rikottuja säännöksiä. Jos todistuksenhaltija on viraston asettamassa määräajassa alkanut vapaaehtoisesti noudattaa sääntöjä, viraston on tehtävä päätös aloitetun sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn päättämisestä.
Virastolla ei ole velvollisuutta ottaa huomioon määräajan jälkeen saatuja vastauksia.
2. Edellä 1 kohdassa säädetty määräaika ei missään tapauksessa saa olla myöhäisempi kuin päivä, jona virasto ilmoittaa 7 artiklassa säädetyn väitetiedoksiannon.
7 artikla
Väitetiedoksianto
1. Kun virasto on tutkinut tosiseikat ja todennut, että sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn jatkamiselle on perusteita, sen on ilmoitettava asianomaiselle todistuksenhaltijalle kirjallisesti väitetiedoksianto. Väitetiedoksiantoon on sisällyttävä:
a)
todistuksenhaltijaa vastaan esitetyt väitteet ja täsmälliset tiedot siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 216/2008 säännöksiä tai sen täytäntöönpanosääntöjä väitetään rikotun, sekä todisteet, joihin nämä väitteet perustuvat;
b)
tieto sakon tai uhkasakon mahdollisuudesta.
2. Väitetiedoksiannon ilmoittamisen yhteydessä viraston on pyydettävä todistuksenhaltijaa toimittamaan vastauksena annettavat huomautuksensa kirjallisesti. Sen on tehtävä tämä kirjallisesti sekä ilmoitettava määräaika, johon mennessä huomautukset on toimitettava.
8 artikla
Suullinen käsittely
1. Viraston on annettava todistuksenhaltijalle tämän sitä pyytäessä mahdollisuus esittää perustelunsa suullisessa käsittelyssä.
2. Virasto voi tarvittaessa pyytää kansallisia ilmailuviranomaisia tai muita henkilöitä osallistumaan suulliseen käsittelyyn.
3. Suullinen käsittely ei ole julkinen. Jokaista henkilöä voidaan kuulla erikseen tai muiden tilaisuuteen kutsuttujen henkilöiden ollessa läsnä, ottaen huomioon todistuksenhaltijoiden ja muiden henkilöiden liikesalaisuuksien ja muiden luottamuksellisten tietojen suojaamiseen liittyvät oikeutetut edut.
9 artikla
Määräajat
Jotta voitaisiin turvata oikeusvarmuus tutkintamenettelyssä, viraston on laadittava yksityiskohtaiset säännöt määräaikojen asettamisesta.
10 artikla
Kertomus
1. Viraston on annettava komissiolle, jäsenvaltioille ja todistuksenhaltijalle kertomus, jossa se esittää yhteenvedon tämän jakson mukaisesti toteutetun tutkinnan tuloksista. Lisäksi viraston on annettava komissiolle tutkittavan tapauksen asiakirja-aineisto.
2. Jos viraston kertomuksen päätelmänä on, että todistuksenhaltija on rikkonut asetuksen (EY) N:o 216/2008 säännöksiä tai sen täytäntöönpanosääntöjä, kertomukseen on sisällyttävä myös:
a)
arvio tapauksen olosuhteista tämän asetuksen 15 artiklassa vahvistettujen perusteiden mukaisesti;
b)
komissiolle esitetty pyyntö määrätä sakkoja tai uhkasakkoja;
c)
perusteltu ehdotus sakkojen ja uhkasakkojen määrästä.
3. Viraston on annettava kertomuksensa viimeistään [12 kuukauden] kuluttua siitä, kun 4 artiklan mukainen ilmoitus sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn aloittamisesta on tehty, tai [6 kuukauden] kuluttua siitä, kun komissio on tehnyt 12 artiklan mukaisen ilmoituksen asiakirja-aineiston palauttamisesta.
2 JAKSO
Päätöksenteko
11 artikla
Tietopyynnöt
1. Jos komissio päättää viraston 10 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti esittämän pyynnön jälkeen jatkaa sääntöjenvastaisuutta koskevaa menettelyä, se voi pyytää todistuksenhaltijaa antamaan kirjallisesti tai suullisesti selvityksiä, yksityiskohtia tai asiakirjoja. Tällaisessa tapauksessa komission on ilmoitettava todistuksenhaltijalle uhkasakoista, jotka määrätään 16 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdan mukaisesti pyyntöön vastaamatta jättämisen tai virheellisten taikka harhaanjohtavien tietojen antamisen varalta.
Komissio voi myös pyytää virastolta, kansallisilta ilmailuviranomaisilta tai keneltä tahansa luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä väitettyyn sääntöjen rikkomiseen liittyviä tietoja.
2. Komission on varmistettava, että todistuksenhaltija voi toimittaa asiaansa tukevia kirjallisia selvityksiä, yksityiskohtaisia tietoja tai asiakirjoja. Todistuksenhaltijat voivat pyytää suullista käsittelyä, mutta komissiolla on oikeus olla suostumatta tällaiseen pyyntöön, jos se ei pidä sitä tarpeellisena.
12 artikla
Uusi tutkintajakso
Viraston kertomus, todistuksenhaltijan sen perusteella esittämät huomautukset ja muut asiaa koskevat tiedot huomioon ottaen komissio voi katsoa, että lisätiedot ovat tarpeen. Tällaisessa tapauksessa komissio voi palauttaa asiakirja-aineiston virastolle. Komissio ilmoittaa virastolle selkeästi ne asiakohdat, joita viraston olisi tutkittava tarkemmin, sekä ehdottaa tarvittaessa mahdollisia tutkintatoimenpiteitä asetuksen (EY) N:o 216/2008 mukaisesti. Uuteen tutkintajaksoon sovelletaan tämän asetuksen II luvun 1 jakson säännöksiä.
3 JAKSO
Sakkoja ja uhkasakkoja koskevat päätökset
13 artikla
Sakot ja uhkasakot sekä enimmäismäärät
1. Jos komissio katsoo 2 jakson mukaisen päätöksentekomenettelyn perusteella, että todistuksenhaltija on tahallisesti tai tuottamuksellisesti rikkonut asetusta (EY) N:o 216/2008 tai sen täytäntöönpanosääntöjä, se voi päättää määrätä sakon, jonka määrä on enintään neljä prosenttia todistuksenhaltijan edellisen tilikauden vuositulosta tai liikevaihdosta.
2. Jos todistuksenhaltija ei ole lopettanut sääntöjen rikkomista siihen mennessä, kun 1 kohdassa tarkoitettu päätös annetaan, komissio voi kyseisessä päätöksessä määrätä päiväkohtaisen uhkasakon, joka on enintään 2,5 prosenttia todistuksenhaltijan edellisen tilikauden keskimääräisestä päivittäisestä tulosta tai liikevaihdosta.
Nämä uhkasakot voidaan määrätä ajanjaksoksi, joka alkaa päätöksen ilmoittamispäivästä ja päättyy päivänä, jona sääntöjen rikkominen on lopetettu.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa edellisellä tilikaudella tarkoitetaan 1 kohdassa tarkoitetun päätöksen antamispäivää edeltävää tilikautta.
4. Sakot ja uhkasakot ovat luonteeltaan hallinnollisia.
5. Päätökset, joilla sakkoja ja uhkasakkoja määrätään, ovat täytäntöönpanokelpoisia.
14 artikla
Päätösten sisältö
1. Edellä 13 artiklassa tarkoitetun päätöksen on perustuttava yksinomaan seikkoihin, joista todistuksenhaltija on voinut toimittaa komissiolle huomautuksia.
2. Komissio ilmoittaa todistuksenhaltijalle käytettävissä olevista oikeudellisista muutoksenhakukeinoista.
3. Komissio ilmoittaa päätöksen antamisesta jäsenvaltioille ja virastolle.
4. Julkaistessaan tietoja päätöksestä ja ilmoittaessaan jäsenvaltioille komissio ottaa huomioon todistuksenhaltijoiden ja muiden henkilöiden liikesalaisuuksien suojaamiseen liittyvät oikeutetut edut.
15 artikla
Sakkojen ja uhkasakkojen soveltamista ja määrän vahvistamista koskevat perusteet
1. Komissio noudattaa tehokkuuden, oikeasuhteisuuden ja varoittavuuden periaatteita päättäessään sakkojen ja uhkasakkojen määräämisestä ja niiden määrästä.
2. Komissio ottaa kussakin tapauksessa tarvittaessa huomioon seuraavat olosuhteet:
a)
sääntöjen rikkomisen vakavuuden ja vaikutukset, erityisesti sen seuraukset ja vaikutukset turvallisuuteen ja ympäristöön;
b)
toisaalta sen, missä määrin todistuksenhaltija on osoittanut huolellisuutta ja toiminut yhteistyössä sääntöjen rikkomisen toteamisen, korjaavien toimien soveltamisen tai sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn yhteydessä, ja toisaalta sen, onko todistuksenhaltija pyrkinyt estämään rikkomisen toteamista ja sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn toteuttamista tai jättänyt noudattamatta viraston, komission tai kansallisen ilmailuviranomaisen tämän asetuksen soveltamiseksi esittämiä pyyntöjä;
c)
toisaalta sen, onko todistuksenhaltija tulkinnut asetuksen (EY) N:o 216/2008 tai sen täytäntöönpanosääntöjen mukaisia todistuksenhaltijoiden velvollisuuksia ja pyrkinyt täyttämään ne vilpittömässä mielessä, tai toisaalta mahdolliset todisteet siitä, että todistuksenhaltija on toiminut tietoisen vilpillisesti;
d)
asiaan liittyvän liikevaihdon ja todistuksenhaltijan taloudelliset valmiudet;
e)
tarpeen toteuttaa väliaikaisia tai kiireellisiä toimenpiteitä;
f)
sääntöjen rikkomisen, johon todistuksenhaltija on syyllistynyt, toistuvuuden, tiheyden tai keston;
g)
aiemmat samalle todistuksenhaltijalle määrätyt seuraamukset, mukaan lukien taloudelliset rangaistukset.
3. Määrittäessään sakkojen ja uhkasakkojen suuruutta, komissio ottaa huomioon mahdolliset muut toimenpiteet, joita kansalliset viranomaiset tai virasto ovat jo toteuttaneet todistuksenhaltijan osalta saman oikeusperustan ja samojen tosiseikkojen perusteella.
4 JAKSO
Yhteistyöstä kieltäytyminen
16 artikla
Uhkasakot yhteistyöstä kieltäytymisen tapauksessa
1. Komissio voi viraston pyynnöstä tai omasta aloitteestaan antaa päätöksen, jossa määrätään päiväkohtaisesta uhkasakosta, joka on enintään [0,5] prosenttia todistuksenhaltijan edellisen tilikauden keskimääräisestä päivittäisestä tulosta tai liikevaihdosta, jos tämä tahallisesti tai tuottamuksellisesti:
a)
jättää noudattamatta 5 artiklan nojalla toteutettua tutkintatoimenpidettä;
b)
antaa virheellisiä tai harhaanjohtavia tietoja vastatessaan 5 artiklan nojalla toteutettuun tutkintatoimenpiteeseen,
c)
jättää noudattamatta 11 artiklan nojalla esitettyä tietopyyntöä;
d)
antaa virheellisiä tai harhaanjohtavia tietoja vastatessaan 11 artiklan nojalla esitettyyn tietopyyntöön.
Uhkasakot voidaan määrätä ajanjaksoksi, joka alkaa päätöksen ilmoittamispäivästä ja päättyy päivänä, jona sääntöjen rikkominen on lopetettu.
2. Edellä 1 kohdassa edellisellä tilikaudella tarkoitetaan 1 kohdassa tarkoitetun päätöksen antamispäivää edeltävää tilikautta.
17 artikla
Menettely
Kun komissio aikoo tehdä 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päätöksen, se ilmoittaa siitä ensin kirjallisesti todistuksenhaltijalle ja asettaa samalla määräajan, jonka kuluessa todistuksenhaltija voi toimittaa komissiolle kirjalliset huomautuksensa.
Komissio ei ole velvollinen ottamaan huomioon määräajan jälkeen saatuja kirjallisia huomautuksia.
18 artikla
Menettelyjen täydentävyys
Sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn aloittamiseksi ja toteuttamiseksi komissio ja virasto ottavat huomioon mahdolliset:
a)
sääntöjenvastaisuutta koskevat menettelyt, joita jäsenvaltio tai kolmas maa on jo aloittanut tai saattanut päätökseen saman oikeusperustan ja samojen tosiseikkojen perusteella samaa todistuksenhaltijaa vastaan; ja
b)
menettelyt, joita virasto on mahdollisesti aloittanut asetuksen (EY) N:o 216/2008 mukaisesti saman oikeusperustan ja samojen tosiseikkojen perusteella samaa todistuksenhaltijaa vastaan muuttaakseen tai rajoittaakseen todistusta, jota asia koskee, taikka keskeyttääkseen todistuksen voimassaolon tai peruuttaakseen sen.
5 JAKSO
19 artikla
Sakkojen ja uhkasakkojen perintä
Komissio toteuttaa sakkojen ja uhkasakkojen perinnän laatimalla perintämääräyksen ja osoittamalla asianomaiselle todistuksenhaltijalle veloitusilmoituksen neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (4) ja komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (5) mukaisesti.
III LUKU
OIKEUS TUTUSTUA ASIAKIRJA-AINEISTOON, OIKEUSAPU, LUOTTAMUKSELLISUUS JA AJALLISET SÄÄNNÖKSET
1 JAKSO
Puolustautumisoikeus
20 artikla
Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon
1. Todistuksenhaltijalla on 4 artiklan mukaisen ilmoituksen jälkeen pyynnöstä oikeus tutustua väitetyn rikkomisen todisteena oleviin komission ja viraston keräämiin asiakirjoihin ja muuhun aineistoon.
2. Asiakirja-aineistoon tutustumisoikeuden perusteella saatuja asiakirjoja saa käyttää ainoastaan tämän asetuksen soveltamiseksi noudatettavissa oikeudellisissa tai hallinnollisissa menettelyissä.
21 artikla
Oikeusapu
Todistuksenhaltijalla on oikeus käyttää oikeusavustajaa sääntöjenvastaisuutta koskevan menettelyn aikana.
22 artikla
Luottamuksellisuus, salassapito ja oikeus vaieta
1. Sääntöjenvastaisuutta koskevassa menettelyssä on noudatettava luottamuksellisuuteen ja salassapitoon liittyviä periaatteita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan 3 kohdassa ja 11 artiklan 1 kohdassa säädettyjen tietojen vaihtoa ja käyttöä.
Komissio, virasto ja kansalliset ilmailuviranomaiset, jos nämä osallistuvat menettelyyn 5 artiklan 3 kohdan tai 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti, niiden virkamiehet ja muut niiden alaisuudessa työskentelevät henkilöt eivät saa paljastaa tämän asetuksen nojalla saamiaan tai vaihtamiaan tietoja ja muita luottamuksellisuuden ja salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja.
2. Todistuksenhaltijalla ei ole oikeutta tutustua komission tai viraston hallussa oleviin liikesalaisuuksiin, luottamuksellisiin tietoihin tai sisäisiin asiakirjoihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta oikeutta tutustua asiakirja-aineistoon.
3. Jokaisen, joka toimittaa huomautuksia tai antaa tietoja tämän asetuksen mukaisesti, on merkittävä selvästi kaikki luottamukselliseksi katsottava aineisto, ilmoitettava luottamuksellisuuden syyt sekä toimitettava aineistosta komission tai viraston asettamaan määräaikaan mennessä erillinen ei-luottamuksellinen toisinto. Jos näin ei ole tehty, komissio voi olettaa, että toimitetut huomautukset tai annetut tiedot eivät sisällä luottamuksellisia tietoja.
4. Todistuksenhaltijalla on oikeus vaieta tilanteissa, joissa hänen olisi annettava vastauksia, joissa hän joutuisi omalta osaltaan myöntämään sääntöjen rikkomisen.
2 JAKSO
Ajalliset säännökset
23 artikla
Määräaikojen soveltaminen
1. Tässä asetuksessa säädetyt määräajat alkavat kulua seuraavana päivänä siitä, kun tiedonanto on vastaanotettu tai toimitettu henkilökohtaisesti perille.
Todistuksenhaltijan toimittamien huomautusten tai tietojen osalta määräajan noudattamiseksi riittää, että ne on postitettu kirjattuna kirjeenä ennen määräajan päättymistä.
2. Jos määräaika päättyy lauantaina, sunnuntaina tai yleisenä vapaapäivänä, sitä jatketaan seuraavan työpäivän loppuun.
3. Kun komissio ja virasto asettavat tässä asetuksessa säädettyjä määräaikoja, ne ottavat huomioon sekä valmisteluun tarvittavan ajan että asian kiireellisyyden.
4. Määräaikaa voidaan tarvittaessa jatkaa, jos perusteltu jatkamispyyntö esitetään ennen alkuperäisen määräajan päättymistä.
24 artikla
Sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä koskevat vanhentumisajat
1. Komission oikeus antaa päätös sakkojen ja uhkasakkojen määräämisestä 13 artiklan nojalla päättyy viiden vuoden kuluttua.
Edellä 16 artiklassa säädettyjen uhkasakkojen tapauksessa komission oikeus antaa päätös uhkasakon määräämisestä päättyy kolmen vuoden kuluttua.
Vanhentumisaika alkaa kulua päivästä, jona sääntöjen rikkominen tapahtui. Jatketun tai uusitun sääntöjen rikkomisen osalta vanhentumisaika alkaa kuitenkin kulua siitä päivästä, jona sääntöjen rikkominen lakkaa.
2. Toimet, joita komissio tai virasto toteuttaa tutkintaa tai sääntöjenvastaisuutta koskevaa menettelyä varten, keskeyttävät 1 kohdassa säädettyjen vanhentumisaikojen kulumisen. Vanhentumisajan keskeytyminen lasketaan päivästä, jona toimesta ilmoitetaan todistuksenhaltijalle.
3. Vanhentumisaika alkaa uudelleen kunkin keskeytyksen jälkeen. Vanhentumisaika ei saa kuitenkaan olla pitempi kuin kaksi kertaa alkuperäinen vanhentumisaika, ellei vanhentumisaikaa ole keskeytetty 4 kohdan mukaisesti. Tällaisessa tapauksessa vanhentumisaikaa jatketaan ajalla, jonka vanhentumisaika on keskeytettynä.
4. Uhkasakkojen määräämistä koskeva vanhentumisaika keskeytetään ajaksi, jonka komission päätös on Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltävänä.
25 artikla
Sakkojen ja uhkasakkojen perimistä koskevat vanhentumisajat
1. Oikeus ryhtyä perintämenettelyyn lakkaa yhden vuoden kuluttua siitä kun 13 tai 16 artiklan nojalla annettu päätös on lopullinen.
2. Sakkojen ja uhkasakkojen perintämenettelyn vanhentumisaika keskeytyy jokaisesta toimesta, jonka komissio tai komission pyynnöstä toimiva jäsenvaltio toteuttaa sakkojen ja uhkasakkojen maksun täytäntöönpanemiseksi.
3. Vanhentumisaika alkaa uudelleen kunkin keskeytyksen jälkeen.
4. Sakkojen ja uhkasakkojen perintään sovellettava vanhentumisaika keskeytetään ajaksi:
a)
joksi on myönnetty maksuaikaa;
b)
joksi maksun täytäntöönpano on Euroopan unionin tuomioistuimen päätöksen nojalla keskeytetty.
IV LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
26 artikla
Soveltaminen
Jos sääntöjen rikkominen on alkanut ennen tämän asetuksen voimaantuloa, tätä asetusta sovelletaan siihen rikkomisen osaan, joka on tapahtunut tämän asetuksen voimaantulopäivän jälkeen.
27 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 16 päivänä heinäkuuta 2012.