EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU, EURATOM) Nr. 1081/2010
af 24. november 2010
om ændring af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, hvad angår Tjenesten for EU's Optræden Udadtil
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 322, sammenholdt med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106a,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3) (i det følgende benævnt »finansforordningen«) fastsætter de budgetprincipper og finansielle regler, der bør overholdes i forbindelse med alle retsakter. Det er nødvendigt at ændre visse bestemmelser i finansforordningen for at tage hensyn til de ændringer, der er gennemført ved Lissabontraktaten, og til oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, jf. Rådets afgørelse 2010/427/EU af 26. juli 2010 om, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og fungere (4).
(2)
Ved Lissabontraktaten oprettes Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (i det følgende benævnt »EU-Udenrigstjenesten«). Ifølge afgørelse 2010/427/EU er EU-Udenrigstjenesten en sui generis-tjeneste og bør behandles som en institution for så vidt angår finansforordningen.
(3)
I forbindelse med meddelelse af decharge bør EU-Udenrigstjenesten, eftersom den bør behandles som en institution for så vidt angår finansforordningen, fuldt ud være underlagt procedurerne i artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og i artikel 145-147 i finansforordningen. EU-Udenrigstjenesten bør samarbejde fuldt ud med de institutioner, der er inddraget i dechargeproceduren, og tilvejebringe de nødvendige supplerende oplysninger, hvor det er relevant, herunder ved at deltage i møder med de relevante organer. Kommissionen bør fortsat i overensstemmelse med artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde være ansvarlig for gennemførelsen af budgettet, herunder for driftsbevillinger, som er forvaltet af EU-delegationschefer, der er Kommissionens anvisningsberettigede ved subdelegation. For at gøre det muligt for Kommissionen at varetage sit ansvar bør EU-delegationscheferne fremlægge de nødvendige oplysninger. Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (i det følgende benævnt »den højtstående repræsentant«) bør samtidig underrettes og bør femme samarbejdet mellem EU-delegationerne og Kommissionens tjenestegrene. Eftersom denne struktur er ny, er det nødvendigt at anvende bestemmelser af høj standard om gennemsigtighed og budgetmæssig og finansiel ansvarlighed.
(4)
I EU-Udenrigstjenesten bør en generaldirektør for budget og administration være ansvarlig over for den højtstående repræsentant, for så vidt angår EU-Udenrigstjenestens administrative og interne budgetforvaltning. Generaldirektøren bør arbejde inden for den eksisterende ramme og følge de samme administrative bestemmelser som dem, der er gældende for den del af EU-budgettets sektion III, der henhører under udgiftsområde 5 i den flerårige finansielle ramme.
(5)
Oprettelsen af EU-Udenrigstjenesten bør være baseret på de principper, der blev opstillet af Det Europæiske Råd den 29.-30. oktober 2009, særligt princippet om omkostningseffektivitet med henblik på budgetneutralitet.
(6)
Kommissionens delegationer bliver i henhold til traktaten om Den Europæisk Unions funktionsmåde en del af EU-Udenrigstjenesten som EU-delegationer. For at sikre disse delegationers effektive forvaltning bør alle deres administrations- og støtteudgifter til finansiering af fælles omkostninger afholdes af én støttetjeneste. Finansforordningen bør derfor åbne mulighed for at fastsætte mere detaljerede ordninger i enighed med Kommissionen med henblik på at lette gennemførelsen af EU-delegationernes administrative bevillinger.
(7)
Det er nødvendigt at sikre den fortsatte drift af EU-delegationerne og navnlig kontinuiteten og effektiviteten i delegationernes forvaltning af ekstern bistand. Kommissionen bør derfor bemyndiges til ved subdelegation at give EU-delegationschefer beføjelse til at forvalte budgetgennemførelsen af driftsudgifter for delegationer, der hører ind under EU-Udenrigstjenesten som en særskilt institution. Hvis Kommissionen gennemfører budgettet inden for rammerne af direkte centraliseret forvaltning, bør den desuden have tilladelse til også at gøre dette gennem bemyndigelse af EU-delegationscheferne ved subdelegation. De anvisningsberettigede, som Kommissionen har bemyndiget ved delegation, bør fortsat være ansvarlige for fastlæggelse af interne forvaltnings- og kontrolsystemer, mens EU-delegationscheferne bør være ansvarlige for hensigtsmæssig etablering og anvendelse af interne forvaltnings- og kontrolsystemer samt for forvaltning af delegationernes midler og indsats. De bør aflægge rapport herom to gange om året. En sådan uddelegering kan trækkes tilbage i henhold til de bestemmelser, der finder anvendelse på Kommissionen.
(8)
For at efterleve princippet om forsvarlig finansiel forvaltning bør EU-delegationscheferne, når de fungerer som Kommissionens anvisningsberettigede ved subdelegation, anvende Kommissionens regler og være underlagt de samme pligter, forpligtelser og ansvarlighed som andre anvisningsberettigede, Kommissionen har bemyndiget ved subdelegation. Til det formål bør de også referere til Kommissionen som deres institution.
(9)
Kommissionens anvisningsberettigede bevarer ansvaret for hele budgetsektionen vedrørende Kommissionen, herunder regnskabsforanstaltninger vedrørende bevillinger, som ved subdelegation forvaltes af EU-delegationscheferne. Det er derfor nødvendigt at klarlægge, at ansvaret for EU-Udenrigstjenestens ansvarsberettigede kun bør vedrøre budgetsektionen vedrørende EU-Udenrigstjenesten, således at der undgås ansvarsoverlapning. Kommissionens regnskabsfører bør også fungere som regnskabsfører for EU-Udenrigstjenesten med hensyn til gennemførelsen af budgetsektionen vedrørende EU-Udenrigstjenesten, som skal tages op til revision.
(10)
For at sikre kohærens og lige behandling af medarbejdere i EU-Udenrigstjenesten, der er anvisningsberettigede ved subdelegation, og Kommissionens anvisningsberettigede, samt for at sikre at Kommissionen bliver passende informeret, bør Kommissionens instans vedrørende finansielle uregelmæssigheder også være ansvarlig for at behandle uregelmæssigheder inden for EU-Udenrigstjenesten, hvis Kommissionen har overdraget EU-delegationscheferne gennemførelsesbeføjelser ved subdelegation. For at opretholde forbindelsen mellem ansvar for finansiel forvaltning og disciplinære foranstaltninger bør Kommissionen imidlertid have mulighed for at anmode den højtstående repræsentant om at indlede procedurer, hvis instansen konstaterer uregelmæssigheder vedrørende nævnte beføjelser, som Kommissionen ved subdelegation har overdraget EU-delegationscheferne. I sådanne tilfælde bør den højtstående repræsentant træffe passende foranstaltninger i henhold til tjenestemandsvedtægten (5).
(11)
Kommissionens interne revisor bør fungere som intern revisor for EU-Udenrigstjenesten med hensyn til gennemførelsen af både Kommissionens og EU-Udenrigstjenestens budgetsektion, der skal tages op til revision.
(12)
For at sikre demokratisk kontrol med gennemførelsen af Unionens budget bør EU-delegationscheferne afgive en erklæring sammen med en rapport, der indeholder oplysninger om dels effektiviteten af de interne forvaltnings- og kontrolsystemer i deres delegation, dels forvaltningen af de opgaver, de varetager ved subdelegation. EU-delegationschefernes rapporter bør vedlægges som bilag til årsberetningen fra den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede og forelægges for budgetmyndigheden.
(13)
Betegnelsen »Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik« bør i finansforordningen fortolkes i overensstemmelse med den højtstående repræsentants forskellige funktioner i henhold til artikel 18 i EU-traktaten.
(14)
Forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 1 affattes således:
»Artikel 1
1. Denne forordning fastsætter regler for opstilling og gennemførelse af Den Europæiske Unions almindelige budget (i det følgende benævnt »budgettet«), og for aflæggelse og revision af regnskaber.
2. I denne forordning forstås ved:
-
»institution«: Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Rådet, Europa-Kommissionen, Den Europæiske Unions Domstol, Den Europæiske Revisionsret, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget, Den Europæiske Ombudsmand, Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (i det følgende benævnt »EU-Udenrigstjenesten«)
-
Den Europæiske Centralbank anses ikke for at være en EU-institution.
3. Enhver henvisning til »Fællesskaberne« eller til »Unionen« forstås som en henvisning til Den Europæiske Union og/eller Det Europæiske Atomenergifællesskab, alt efter tilfældet.«
2)
I artikel 16, stk. 2, erstattes ordene »Kommissionens delegationstjeneste« af »Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten«.
3)
Artikel 28, stk. 1, første afsnit, affattes således:
»1. Ethvert forslag eller initiativ, som Kommissionen, Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (i det følgende benævnt »den højtstående repræsentant«) eller en medlemsstat forelægger lovgivningsmyndigheden, og som kan få budgetmæssige følger, herunder for antallet af stillinger, skal ledsages af en finansieringsoversigt og af en evaluering som omhandlet i artikel 27, stk. 4.«
4)
Artikel 30, stk. 3, første afsnit, affattes således:
»3. Kommissionen stiller på en hensigtsmæssig måde de oplysninger om modtagerne af midler fra budgettet til rådighed, som den ligger inde med, når budgettet gennemføres centralt og direkte af dens tjenestegrene eller af EU-delegationer i henhold til artikel 51, stk. 2, samt oplysningerne om modtagerne af midler fra de enheder, som opgaver i forbindelse med budgettets gennemførelse er uddelegeret til, når der er tale om andre forvaltningsmetoder.«
5)
I artikel 31, stk. 1, indsættes ordene »Det Europæiske Råd og« foran ordet »Rådet« og ordene »og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil« indsættes foran ordet »opstiller«.
6)
I artikel 31 indsættes følgende stykke efter stk. 1:
»EU-Udenrigstjenesten udarbejder et overslag over sine indtægter og udgifter og fremsender dette til Kommissionen inden 1. juli hvert år. Den højtstående repræsentant afholder konsultationer med de medlemmer af Kommissionen, der er ansvarlig for henholdsvis udvikling, naboskabspolitik og internationalt samarbejde, humanitær bistand og krisestyring om deres respektive ansvarsområder.«
7)
I artikel 33 tilføjes følgende stykke:
»2a. I overensstemmelse med artikel 8, stk. 5, i Rådets afgørelse 2010/427/EU af 26. juli 2010 om, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og fungere (6) og med henblik på at sikre budgetmæssig gennemsigtighed på området EU's optræden udadtil sender Kommissionen budgetmyndigheden et arbejdsdokument sammen med budgetforslaget, hvori følgende er udførligt beskrevet:
-
alle administrations- og aktionsudgifter i forbindelse med EU's optræden udadtil, herunder opgaver vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik / den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FUSP-/FSFP)-opgaver, finansieret over Unionens budget
-
EU-Udenrigstjenestens samlede administrative udgifter for det foregående år opdelt på hver enkelt EU-delegation og udgifter for EU-Udenrigstjenestens centrale administration samt aktionsudgifter opdelt efter geografisk område (regioner, lande), tematisk område, EU-delegation og mission.
Desuden skal følgende fremgå af arbejdsdokumentet:
-
antallet af stillinger for hver lønklasse i hver kategori og det antal af faste og midlertidige stillinger, herunder kontraktansat og lokalt ansat personale, som er godkendt inden for rammerne af budgetbevillingerne i hver af EU-delegationerne og i EU-Udenrigstjenestens centrale administration
-
enhver forhøjelse eller nedskæring af antallet af stillinger, opdelt efter lønklasse og kategori, i EU-Udenrigstjenestens centrale administration og samtlige EU-delegationer i forhold til det foregående år
-
antallet af stillinger, der er godkendt for det pågældende regnskabsår, antallet af godkendte stillinger for det foregående regnskabsår såvel som antallet af stillinger, der er besat af diplomater udsendt fra medlemsstaterne, Rådet og Kommissionen; en detaljeret oversigt over samtlige ansatte i EU-delegationerne på tidspunktet for fremlæggelsen af budgetforslaget, herunder en oversigt opdelt efter geografisk område, land og mission, hvori der sondres mellem stillinger i stillingsfortegnelsen, kontraktansatte, lokalt ansatte og udsendte nationale eksperter, og bevillinger, der er anmodet om i budgetforslaget, til andre personaletyper, med dertil svarende overslag omregnet til antal fuldtidsbeskæftigede, som kan ansættes inden for rammerne af de bevillinger, der er anmodet om.
8)
I artikel 46, stk. 1, tilføjes følgende nr.:
»(6)
de samlede udgifter vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) opført under ét og samme kapitel i budgettet med overskriften FUSP og fordelt på specifikke artikler. Disse artikler omfatter FUSP's udgifter og indeholder specifikke budgetposter, der som minimum anfører de enkelte større missioner.«
9)
I artikel 50, stk. 1, tilføjes følgende punktummer:
»Der kan imidlertid aftales mere detaljerede ordninger med Kommissionen med henblik på at lette gennemførelsen af EU-delegationernes administrative bevillinger. Disse ordninger må ikke indeholde nogen form for undtagelse fra bestemmelserne i finansforordningen og gennemførelsesbestemmelserne hertil.«
10)
I artikel 51 tilføjes følgende stykker:
»Kommissionen kan imidlertid uddelegere sine budgetgennemførelsesbeføjelser vedrørende aktionsbevillingerne under sin egen budgetsektion til EU-delegationscheferne. Den underretter samtidig den højtstående repræsentant herom. Når EU-delegationscheferne fungerer som Kommissionens anvisningsberettigede ved subdelegation, anvender de Kommissionens budgetgennemførelsesbestemmelser og har samme pligter, forpligtelser og ansvar som alle andre, der ved subdelegation fungerer som Kommissionens anvisningsberettigede.
Kommissionen kan trække denne delegation tilbage i overensstemmelse med dens egne regler.
Hvad angår stk. 2, træffer den højtstående repræsentant de nødvendige foranstaltninger til at lette samarbejdet mellem EU-delegationerne og Kommissionens tjenestegrene.«
11)
Artikel 53a affattes således:
»Artikel 53a
Når Kommissionen gennemfører budgettet centralt, udføres gennemførelsesopgaverne enten direkte af dens tjenestegrene eller af EU-delegationerne efter artikel 51, stk. 2, eller indirekte efter artikel 54-57.«
12)
I artikel 59 tilføjes følgende stykke:
»5. Hvis EU-delegationschefer fungerer som anvisningsberettigede ved subdelegation efter artikel 51, stk. 2, er de underlagt Kommissionen som den institution, der er ansvarlig for at definere, udøve, kontrollere og vurdere deres forpligtelser og beføjelser som anvisningsberettigede ved subdelegation. Kommissionen underretter samtidig den højtstående repræsentant herom.«
13)
I slutningen af artikel 60, stk. 7, andet afsnit, tilføjes følgende punktum:
»Årsberetningerne fra de ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede stilles også til rådighed for budgetmyndigheden.«
14)
I afdeling 2 tilføjes følgende artikel:
»Artikel 60a
1. Hvor EU-delegationschefer fungerer som anvisningsberettigede ved subdelegation efter artikel 51, stk. 2, samarbejder de tæt med Kommissionen om korrekt anvendelse af midlerne, navnlig med henblik på at sikre de finansielle transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, respekt for princippet for forsvarlig økonomisk forvaltning ved forvaltning af midlerne og effektiv beskyttelse af Unionens finansielle interesser.
De træffer til det formål de nødvendige foranstaltninger for at forhindre dels enhver situation, som kan få konsekvenser for Kommissionens ansvar for gennemførelsen af det budget, de er pålagt ved subdelegation, dels enhver konflikt mellem prioriteter, der med en vis sandsynlighed kan få indflydelse på de finansielle forvaltningsopgaver, de varetager ved subdelegation.
Opstår der en situation eller en konflikt af en art som omhandlet i andet afsnit, underretter EU-delegationscheferne straks Kommissionens og EU-Udenrigstjenestens ansvarlige generaldirektører herom. Disse generaldirektører træffer passende foranstaltninger til afhjælpning af situationen.
2. EU-delegationschefer, der befinder sig i en situation som den, der er beskrevet i artikel 60, stk. 6, henviser spørgsmålet til den særlige instans for økonomiske uregelmæssigheder, der er oprettet efter artikel 66, stk. 4. Er der tale om en ulovlig aktivitet, svig eller bestikkelse, der vil kunne skade Unionens interesser, underretter delegationschefen de myndigheder og instanser, der er fastsat i den gældende lovgivning.
3. EU-delegationschefer, der fungerer som anvisningsberettigede ved subdelegation efter artikel 51, stk. 2, aflægger rapport til deres anvisningsberettigede, som er bemyndiget ved delegation, således at sidstnævnte kan indføje rapporterne i den årsberetning, der er omhandlet i artikel 60, stk. 7. Rapporterne udarbejdet af EU-delegationscheferne skal indeholde oplysninger om dels effektiviteten af interne forvaltnings- og kontrolsystemer, der er etableret i deres delegation, dels forvaltningen af opgaver, de varetager ved subdelegation, samt den i artikel 66, stk. 3a, nævnte erklæring. Disse rapporter vedføjes årsberetningen fra den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede som bilag og stilles til rådighed for budgetmyndigheden, i givet fald under hensyntagen til, at de kan have fortrolig karakter.
EU-delegationscheferne samarbejder fuldt ud med de institutioner, der er inddraget i dechargeproceduren, og tilvejebringer i givet fald nødvendige supplerende oplysninger. I den forbindelse kan de blive anmodet om at deltage i møder i de relevante organer og bistå den ansvarlige ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede.
4. EU-delegationschefer, der fungerer som anvisningsberettigede ved subdelegation i henhold til artikel 51, stk. 2, besvarer enhver anmodning fra den anvisningsberettigede, Kommissionen har bemyndiget ved delegation, på dennes egen foranledning eller, som led i dechargeproceduren, efter anmodning fra Europa-Parlamentet.
5. Kommissionen sikrer, at subdelegering af beføjelser ikke er til skade for dechargeproceduren i henhold til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.«
15)
I artikel 61, stk. 1, tilføjes følgende afsnit af litra f):
»Ansvaret for regnskabsføreren for EU-Udenrigstjenesten er begrænset til budgetsektionen vedrørende EU-Udenrigstjenesten, som gennemføres af EU-Udenrigstjenesten. Kommissionens regnskabsfører bevarer ansvaret for hele budgetsektionen vedrørende Kommissionen, herunder regnskabsforanstaltninger vedrørende bevillinger, som ved subdelegation forvaltes af EU-delegationscheferne.
Kommissionens regnskabsfører fungerer også som regnskabsfører for EU-Udenrigstjenesten med hensyn til gennemførelsen af budgetsektionen vedrørende EU-Udenrigstjenesten, jf. bestemmelserne i artikel 186a.«
16)
I artikel 66 foretages følgende ændringer:
a)
Følgende stykke tilføjes:
»3a. I tilfælde af bemyndigelse af EU-delegationscheferne ved subdelegation har den anvisningsberettigede, der er bemyndiget ved delegation, ansvaret for fastlæggelse af de interne forvaltnings- og kontrolsystemer, der anvendes, og for deres effektivitet. EU-delegationscheferne har ansvaret for hensigtsmæssig tilrettelæggelse og anvendelse af disse systemer i overensstemmelse med instrukserne fra den ansvarsberettigede, der er bemyndiget ved delegation, og for forvaltning af de af EU-delegationens midler og opgaver, der henhører under deres ansvar. Før deres tiltrædelse gennemfører de specifikke uddannelseskurser vedrørende de opgaver og beføjelser, som påhviler anvisningsberettigede, og vedrørende gennemførelsen af budgettet, jf. artikel 50 i gennemførelsesbestemmelserne.
EU-delegationscheferne aflægger rapport om varetagelsen af deres ansvar som omhandlet i dette stykkes første afsnit, jf. artikel 60a, stk. 3.
Hvert år fremlægger EU-delegationscheferne for den anvisningsberettigede, som Kommissionen har bemyndiget ved delegation, erklæringen om de interne forvaltnings- og kontrolsystemer, der er etableret i deres delegationer, og om forvaltningen af de opgaver, de varetager ved subdelegation, samt resultaterne heraf, med henblik på at den anvisningsberettigedes kan fastlægge sin egen erklæring, jf. artikel 60, stk. 7.«
b)
følgende stykke tilføjes:
»5. Hvis EU-delegationscheferne fungerer som anvisningsberettigede ved subdelegation i henhold til artikel 51, stk. 2, er den særlige instans til behandling af økonomiske uregelmæssigheder, der er oprettet af Kommissionen efter stk. 4 i nærværende artikel, kompetent i sager, der henvises til i sidstnævnte stykke.
Hvis instansen påviser systemrelaterede problemer, sender den en rapport med henstillinger til den højtstående repræsentant og til den anvisningsberettigede, som Kommissionen har bemyndiget ved delegation, hvis førstnævnte ikke er berørt, samt til den interne revisor.
Kommissionen kan på grundlag af instansens udtalelse anmode den højtstående repræsentant om i sin egenskab af ansættelsesmyndighed at træffe foranstaltninger med henblik på at fastslå, om disciplinært eller økonomisk ansvar kan gøres gældende over for anvisningsberettigede, der er bemyndiget ved subdelegation, hvis uregelmæssighederne vedrører beføjelser, som Kommissionen har overdraget dem ved subdelegation. I et sådant tilfælde træffer den højtstående repræsentant passende foranstaltninger i henhold til tjenestemandsvedtægten for at håndhæve afgørelser om disciplinære foranstaltninger og/eller kompensationsbetaling som anbefalet af Kommissionen.
Medlemsstaterne bistår i fuldt omfang Unionen ved håndhævelsen af ethvert ansvar, som måtte følge af artikel 22 i ansættelsesvilkårene for midlertidigt ansatte, for hvilke artikel 2, litra e), i ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber finder anvendelse.«
17)
I artikel 85 tilføjes følgende stykker:
»Hvad angår intern revision af EU-Udenrigstjenesten, er EU-delegationschefer, der fungerer som anvisningsberettigede ved subdelegation i henhold til artikel 51, stk. 2, underlagt kontrolbeføjelserne for Kommissionens interne revisor med hensyn til den finansielle forvaltning, de varetager ved subdelegation.
Kommissionens interne revisor fungerer også som intern revisor for EU-Udenrigstjenesten med hensyn til gennemførelsen af budgetsektionen vedrørende EU-Udenrigstjenesten, jf. bestemmelserne i artikel 186a.«
18)
Følgende artikel tilføjes:
»Artikel 147a
EU-Udenrigstjenesten er fuldt ud underlagt procedurerne i artikel 319 i EUF-traktaten og i artikel 145-147 i denne forordning. EU-Udenrigstjenesten samarbejder fuldt ud med de institutioner, der er inddraget i dechargeproceduren, og tilvejebringer de nødvendige supplerende oplysninger, hvor det er relevant, herunder ved at deltage i møder med de relevante organer.«
19)
Artikel 163, første punktum, affattes således:
»De i dette afsnit omhandlede foranstaltninger kan gennemføres centralt af Kommissionen i henhold til artikel 53a ved delt forvaltning, decentralt af det eller de pågældende modtagertredjelande eller sammen med internationale organisationer i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i artikel 53-57.«
20)
Artikel 165, første punktum, affattes således:
»Modtagertredjelandenes og de internationale organisationers gennemførelse af foranstaltningerne kontrolleres af Kommissionen og EU-delegationerne i henhold til artikel 51.«
21)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 186a
Artikel 61, stk. 1, tredje afsnit, og artikel 85, tredje afsnit, vil blive taget op til revision i 2013, hvor der tages behørigt hensyn til de specifikke forhold, der gør sig gældende for EU-Udenrigstjenesten og især for EU-delegationerne, og i givet fald til behovet for en passende finansiel forvaltningskapacitet for EU-Udenrigstjenesten.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 24. november 2010.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU, EURATOM) N:o 1081/2010,
annettu 24 päivänä marraskuuta 2010,
Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 muuttamisesta Euroopan ulkosuhdehallinnon osalta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 322 artiklan yhdessä Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 106 a artiklan kanssa,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottavat huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3), jäljempänä ’varainhoitoasetus’, säädetään budjettiperiaatteista ja rahoitussäännöistä, joita olisi noudatettava kaikissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävissä säädöksissä. Eräitä varainhoitoasetuksen säännöksiä on tarpeen muuttaa, jotta otetaan huomioon Lissabonin sopimuksella tehdyt muutokset ja se, että Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta 26 päivänä heinäkuuta 2010 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2010/427/EU (4) on perustettu Euroopan ulkosuhdehallinto.
(2)
Lissabonin sopimuksella perustetaan Euroopan ulkosuhdehallinto, jäljempänä ’ulkosuhdehallinto’. Päätöksen 2010/427/EU mukaan ulkosuhdehallinto on sui generis-luonteinen yksikkö ja sitä olisi pidettävä toimielimenä varainhoitoasetusta sovellettaessa.
(3)
Mitä tulee vastuuvapauteen, koska ulkosuhdehallintoa olisi käsiteltävä toimielimenä varainhoitoasetusta sovellettaessa, ulkosuhdehallintoon olisi täysimääräisesti sovellettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklassa ja varainhoitoasetuksen 145-147 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä. Ulkosuhdehallinnon olisi toimittava täydessä yhteistyössä vastuuvapausmenettelyyn osallistuvien toimielinten kanssa ja toimitettava tarvittaessa tarpeelliset lisätiedot, mukaan lukien osallistumalla asiaan kuuluvien elinten kokouksiin. Komission olisi edelleenkin vastattava talousarvion toteuttamisesta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan mukaisesti myös niiden toimintamäärärahojen osalta, joiden toteuttamisesta vastaavat komission edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä toimivat edustustojen päälliköt. Jotta komissio voisi hoitaa tehtävänsä, unionin edustustojen päälliköiden olisi annettava tarvittavat tiedot. Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, olisi saatava tiedot samaan aikaan, ja hänen olisi helpotettava unionin edustustojen ja komission yksiköiden välistä yhteistyötä. Koska tämä rakenne on uusi, olisi sovellettava korkeatasoisia avoimuutta sekä budjettivastuuta ja taloudellista vastuuta koskevia sääntöjä.
(4)
Ulkosuhdehallinnon talousarviosta ja hallinnosta vastaavan pääjohtajan olisi vastattava korkealle edustajalle ulkosuhdehallinnon hallinnollisesta ja sisäiseen talousarvioon liittyvästä johtamisesta. Pääjohtajan olisi toimittava nykyisen mallin mukaisesti ja noudatettava samoja hallinnollisia säännöksiä, joita sovelletaan monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeeseen 5 kuuluvaan unionin talousarvion pääluokkaan III.
(5)
Ulkosuhdehallinnon perustamisvaiheessa olisi noudatettava Eurooppa-neuvoston 29 ja 30 päivänä lokakuuta 2009 vahvistamia periaatteita, erityisesti kustannustehokkuuden periaatetta talousarviovaikutuksia välttäen.
(6)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa määrätään, että komission edustustoista tulee unionin edustustoja, jotka ovat osa ulkosuhdehallintoa. Jotta voitaisiin varmistaa, että kyseisiä edustustoja hallinnoidaan tehokkaasti, yleisten kustannusten kattamiseen tarkoitettujen unionin edustustojen hallinto- ja tukimäärärahojen toteuttaminen olisi annettava yhden tukiyksikön tehtäväksi. Tämän vuoksi varainhoitoasetuksessa olisi säädettävä mahdollisuudesta hyväksyä yksityiskohtaisia järjestelyitä, joista sovitaan komission kanssa ja joilla helpotetaan unionin edustustojen hallintomäärärahojen toteuttamista.
(7)
On tarpeen varmistaa unionin edustustojen toiminnan jatkuvuus ja etenkin se, että ulkoisen avun hallinnointi jatkuu edustustoissa tehokkaana. Komissiolle olisi sen vuoksi annettava lupa siirtää toimintamenoja koskevia talousarvion toteuttamisvaltuuksiaan edelleenvaltuutuksella erillisen toimielimen asemassa olevaan ulkosuhdehallintoon kuuluvien unionin edustustojen päälliköille. Lisäksi komission olisi voitava edelleenvaltuuttaa unionin edustustojen päälliköt myös silloin, kun se toteuttaa talousarviota suoraan keskitetysti hallinnoiden. Komission valtuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien olisi edelleen oltava vastuussa sisäisten hallinnointi- ja valvontajärjestelmien määrittelystä, ja unionin edustustojen päälliköiden olisi puolestaan vastattava sisäisten hallinnointi- ja valvontajärjestelmien asianmukaisesta perustamisesta ja toiminnasta sekä edustustojensa varojen ja toimien hallinnoinnista. Heidän olisi annettava kyseisistä osa-alueista kertomus kahdesti vuodessa. Tällainen valtuutus voidaan peruuttaa komissioon sovellettavien sääntöjen mukaisesti.
(8)
Moitteettoman varainhoidon periaatteen noudattamiseksi unionin edustustojen päälliköiden olisi komission edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä toimiessaan noudatettava komission sääntöjä ja heillä olisi oltava samat tehtävät, velvollisuudet ja tilintekovelvollisuus kuin kaikilla muillakin komission edelleenvaltuutetuilla tulojen ja menojen hyväksyjillä. Heidän olisi tätä varten myös pidettävä komissiota toimielimenään.
(9)
Komission tilinpitäjällä on edelleen kokonaisvastuu talousarvioon sisältyvästä komission pääluokasta, myös sellaisiin määrärahoihin liittyvistä kirjanpitotapahtumista, joiden hallinnointi on siirretty unionin edustustojen päälliköille edelleenvaltuutuksella. Sen vuoksi on tarpeen selventää, että ulkosuhdehallinnon tilinpitäjän vastuiden olisi koskettava ainoastaan ulkosuhdehallintoa varten tarkoitettua talousarvion pääluokkaa, jotta vältettäisiin päällekkäiset vastuut. Komission tilinpitäjän olisi toimittava myös ulkosuhdehallinnon tilinpitäjänä ulkosuhdehallintoa varten tarkoitetun talousarvion pääluokan toteuttamisen osalta, ja kyseisen pääluokan toteuttamista olisi voitava tarkistaa.
(10)
Jotta voitaisiin varmistaa, että ulkosuhdehallinnon henkilöstöön kuuluvia edelleenvaltuutettuja tulojen ja menojen hyväksyjiä ja komission henkilöstöön kuuluvia edelleenvaltuutettuja tulojen ja menojen hyväksyjiä kohdellaan johdonmukaisesti ja yhdenvertaisesti, ja jotta voitaisiin taata komission asianmukainen tiedonsaanti, komissioon kuuluvan taloudellisten väärinkäytösten tutkintaelimen olisi vastattava myös ulkosuhdehallinnossa tapahtuvien väärinkäytösten käsittelystä, kun komissio on siirtänyt edelleenvaltuutuksella täytäntöönpanovaltuuksia unionin edustustojen päälliköille. Jotta voitaisiin säilyttää yhteys varainhoitoon liittyvän vastuun ja kurinpitotoimien välillä, komission olisi kuitenkin voitava kehottaa korkeaa edustajaa aloittamaan menettely, jos kyseinen tutkintaelin toteaa väärinkäytöksiä, jotka liittyvät unionin edustustojen päälliköille edelleenvaltuutuksella siirrettyihin komission toimivaltuuksiin. Korkean edustajan olisi tällöin toteutettava asianmukaiset toimenpiteet henkilöstösääntöjen (5) mukaisesti.
(11)
Komission sisäisen tarkastajan olisi toimittava myös ulkosuhdehallinnon sisäisenä tarkastajana sekä komissiota varten tarkoitetun että ulkosuhdehallintoa varten tarkoitetun talousarvion pääluokan toteuttamisen osalta, ja kyseisen pääluokan toteuttamista olisi voitava tarkistaa.
(12)
Jotta varmistetaan unionin talousarvion toteuttamisen demokraattinen valvonta, unionin edustustojen päälliköiden olisi annettava edustustonsa sisäisten hallinnointi- ja valvontajärjestelmien vaikuttavuutta ja tehokkuutta sekä niille edelleenvaltuutettujen toimintojen hallinnointia koskevan kertomuksen lisäksi tarkastuslausuma. Unionin edustustojen päälliköiden kertomukset olisi liitettävä valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän vuotuiseen toimintakertomukseen ja toimitettava budjettivallan käyttäjälle.
(13)
Käsitettä ”unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja” olisi varainhoitoasetusta sovellettaessa tulkittava korkealla edustajalla Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 18 artiklan mukaisesti olevien eri tehtävien mukaisesti.
(14)
Sen vuoksi asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 olisi muutettava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 seuraavasti:
1)
Korvataan 1 artikla seuraavasti:
”1 artikla
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat Euroopan unionin yleisen talousarvion, jäljempänä ’talousarvio’, laatimista ja toteuttamista sekä tilinpäätöksen laatimista ja tilintarkastusta.
2. Tätä asetusta sovellettaessa:
-
käsitteellä ’toimielin’ tarkoitetaan Euroopan parlamenttia, Eurooppa-neuvostoa ja neuvostoa, Euroopan komissiota, Euroopan unionin tuomioistuinta ja Euroopan tilintarkastustuomioistuinta, Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa, alueiden komiteaa, Euroopan oikeusasiamiestä, Euroopan tietosuojavaltuutettua sekä Euroopan ulkosuhdehallintoa, jäljempänä ’ulkosuhdehallinto’;
-
Euroopan keskuspankkia ei katsota unionin toimielimeksi.
3. Kaikki viittaukset ’yhteisöihin’ tai ’unioniin’ katsotaan viittauksiksi Euroopan unioniin ja/tai Euroopan atomienergiayhteisöön asiayhteydestä riippuen.”
2)
Korvataan 16 artiklan toisessa kohdassa ilmaisu ’komission ulkomaanedustuksen’ ilmaisulla ’komission ja ulkosuhdehallinnon’.
3)
Korvataan 28 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”1. Jokaiseen ehdotukseen tai aloitteeseen, jonka komissio, unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, jäljempänä ’korkea edustaja’, tai jäsenvaltio esittää lainsäätäjälle ja joka saattaa vaikuttaa talousarvioon ja henkilöstön määrään, on liitettävä rahoitusselvitys sekä 27 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu arviointi.”
4)
Korvataan 30 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”3. Komissio asettaa asianmukaisella tavalla saataville hallussaan olevat tiedot talousarviosta peräisin olevien varojen saajista, kun talousarviota toteutetaan keskitetysti suoraan komission yksiköissä tai unionin edustustoissa 51 artiklan toisen kohdan mukaisesti, sekä varojen saajia koskevat tiedot, joita ovat toimittaneet sellaiset yhteisöt, joille talousarvion toteuttamistehtävät on siirretty muiden hallintomenettelyjen nojalla.”
5)
Lisätään 31 artiklan ensimmäiseen kohtaan ilmaisu ”Eurooppa-neuvosto ja” ilmaisun ”neuvosto” eteen ja ilmaisu ”ja Euroopan ulkosuhdehallinto” ilmaisun ”laativat” eteen.
6)
Lisätään 31 artiklaan ensimmäisen kohdan jälkeen kohta seuraavasti:
”Ulkosuhdehallinto laatii ennakkoarvion tuloistaan ja menoistaan ja toimittaa sen komissiolle joka vuosi ennen 1 päivää heinäkuuta. Korkea edustaja kuulee kehitysyhteistyöpolitiikasta, naapuruuspolitiikasta sekä kansainvälisestä yhteistyöstä, humanitaarisesta avusta ja kriisinhallintatoimista vastaavia komission jäseniä näiden vastuualueisiin kuuluvista kysymyksistä.”
7)
Lisätään 33 artiklaan kohta seuraavasti:
”3. Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta 26 päivänä heinäkuuta 2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/427/EU (6) 8 artiklan 5 kohdan mukaisesti ja talousarvion avoimuuden varmistamiseksi unionin ulkoisen toiminnan alalla komissio toimittaa budjettivallan käyttäjälle talousarvioesityksen ohella työasiakirjan, jossa esitetään kattavasti:
-
kaikki unionin ulkoisia toimia, mukaan lukien yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka / yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka (YUTP/YTPP), koskevat toiminta- ja hallintomenot, jotka rahoitetaan unionin talousarviosta;
-
ulkosuhdehallinnon kaikki edellisen vuoden hallintomenot eriteltyinä menoihin kunkin edustuston osalta ja ulkosuhdehallinnon keskushallinnon menoihin, sekä toimintamenot eriteltyinä kunkin maantieteellisen alueen (alueet, maat), aihealueen, unionin edustuston ja operaation osalta.
Työasiakirjassa on niin ikään:
-
esitettävä toimien määrä palkkaluokittain kullakin ura-alueella sekä talousarviomäärärahojen perusteella hyväksyttyjen vakinaisten ja väliaikaisten toimien määrä, sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt mukaan lukien, kussakin unionin edustustossa sekä ulkosuhdehallinnon keskushallinnossa;
-
esitettävä ulkosuhdehallinnon keskushallinnossa ja kaikissa unionin edustustoissa olevien toimien lisäykset tai vähennykset palkkaluokittain ja ura-alueittain edeltävään vuoteen verrattuna;
-
esitettävä varainhoitovuodeksi hyväksyttyjen toimien määrä, vastaava luku edelliseltä varainhoitovuodelta sekä jäsenvaltioiden lähettämien diplomaattien ja neuvoston ja komission henkilöstön täyttämien toimien määrä sekä laadittava yksityiskohtainen kuvaus unionin edustustoissa talousarvioesityksen esittämisajankohtana työskentelevästä henkilöstöstä, mukaan lukien maantieteellisten alueiden, yksittäisten maiden ja operaatioiden mukainen erittely, jossa jaotellaan henkilöstötaulukon mukaiset toimet, sopimussuhteiset toimihenkilöt, paikalliset toimihenkilöt ja lähetetyt kansalliset asiantuntijat, sekä talousarvioesityksessä pyydetyt määrärahat muunlaiselle henkilöstölle ja vastaavat arviot kokopäivätoimisista henkilöstöresursseista, jotka voidaan ottaa käyttöön pyydettyjen määrärahojen turvin.
8)
Lisätään 46 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:
”6.
yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan menot otetaan yhteen talousarviolukuun, jonka otsakkeena on yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka, asiaa koskevien budjettikohtien kanssa. Nämä momentit kattavat yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan menot ja sisältävät erityisiä budjettikohtia, joissa mainitaan ainakin suurimmat yksittäiset operaatiot.”
9)
Lisätään 50 artiklan ensimmäiseen kohtaan virkkeet seuraavasti:
”Komission kanssa voidaan kuitenkin sopia yksityiskohtaisista järjestelyistä, joilla helpotetaan unionin edustustojen hallintomäärärahojen toteuttamista. Näillä järjestelyillä ei saa poiketa varainhoitoasetuksesta tai sen täytäntöönpanosäännöistä.”
10)
Lisätään 51 artiklaan kohdat seuraavasti:
”Komissio voi kuitenkin siirtää oman pääluokkansa toimintamäärärahoihin liittyviä, talousarvion toteuttamista koskevia valtuuksiaan unionin edustustojen päälliköille. Se ilmoittaa samalla tästä korkealle edustajalle. Unionin edustustojen päälliköiden on komission edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä toimiessaan noudatettava talousarvion toteuttamista koskevia komission sääntöjä, ja heillä on oltava samat tehtävät, velvollisuudet ja tilintekovelvollisuus kuin kaikilla muillakin komission edelleenvaltuutetuilla tulojen ja menojen hyväksyjillä.
Komissio voi peruuttaa siirron omien sääntöjensä mukaisesti.
Toista kohtaa sovellettaessa unionin korkea edustaja toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet helpottaakseen unionin edustustojen ja komission yksiköiden välistä yhteistyötä.”
11)
Korvataan 53 a artikla seuraavasti:
”53 a artikla
Kun komissio toteuttaa talousarviota keskitetysti, toteuttamistehtävät suoritetaan joko suoraan sen yksiköissä tai unionin edustustoissa 51 artiklan toisen kohdan mukaisesti tai välillisesti siten, että toimeenpanovalta siirretään 54-57 artiklan mukaisesti.”
12)
Lisätään 59 artiklaan kohta seuraavasti:
”5. Kun unionin edustustojen päälliköt toimivat edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä 51 artiklan toisen kohdan mukaisesti, he toimivat komission alaisuudessa, ja komissio on toimielin, joka on vastuussa heille edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä kuuluvien tehtävien ja velvollisuuksien määrittelystä, suorittamisesta, valvonnasta ja arvioinnista. Komissio ilmoittaa samalla tästä korkealle edustajalle.”
13)
Lisätään 60 artiklan 7 kohdan toisen alakohdan loppuun virke seuraavasti:
”Valtuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien vuotuiset toimintakertomukset on toimitettava myös budjettivallan käyttäjälle.”
14)
Lisätään 2 jaksoon artikla seuraavasti:
”60 a artikla
1. Toimiessaan edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä 51 artiklan toisen kohdan mukaisesti unionin edustustojen päälliköiden on tehtävä läheistä yhteistyötä komission kanssa varojen moitteettomaksi täytäntöönpanemiseksi varmistaakseen etenkin, että rahoitustoimet ovat laillisia ja asianmukaisia, että varojen hallinnoinnissa noudatetaan moitteettoman varainhoidon periaatetta ja että unionin taloudellisia etuja suojataan tehokkaasti.
Heidän on tätä varten toteutettava tarvittavat toimenpiteet välttääkseen kaikki sellaiset tilanteet, joissa heidän vastuulleen edelleenvaltuutuksella siirretyn talousarvion toteuttamista koskevaan komission vastuuseen voitaisiin vedota, sekä kaikkien sellaisten prioriteettiristiriitojen syntymisen, jotka todennäköisesti vaikuttavat heille edelleenvaltuutuksella siirrettyjen varainhoidon tehtävien hoitamiseen.
Jos toisessa alakohdassa tarkoitetun kaltainen tilanne tai ristiriita syntyy, unionin edustustojen päälliköiden on viipymättä ilmoitettava siitä asiasta vastaaville komission ja ulkosuhdehallinnon pääjohtajille. Pääjohtajat toteuttavat aiheelliset toimenpiteet tilanteen korjaamiseksi.
2. Jos unionin edustuston päällikkö on 60 artiklan 6 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa, hänen on saatettava asia 66 artiklan 4 kohdan mukaisesti perustetun taloudellisten väärinkäytösten tutkintaelimen käsiteltäväksi. Jos kyseessä on laiton toiminta, petos tai lahjonta, joka saattaa vahingoittaa unionin etuja, hänen on ilmoitettava asiasta sovellettavassa lainsäädännössä nimetyille viranomaisille ja elimille.
3. Edellä olevan 51 artiklan toisen kohdan mukaisesti edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä toimivien unionin edustustojen päälliköiden on annettava kertomus omalle valtuutetulle tulojen ja menojen hyväksyjälleen, jotta tämä voi sisällyttää kyseiset kertomukset 60 artiklan 7 kohdassa tarkoitettuun omaan vuotuiseen toimintakertomukseensa. Unionin edustustojen päälliköiden kertomuksissa on esitettävä tiedot edustustossa käytössä olevien sisäisten hallinnointi- ja valvontajärjestelmien tehokkuudesta ja vaikuttavuudesta sekä kyseisille edustustojen päälliköille edelleenvaltuutuksella siirrettyjen toimien hallinnoinnista, ja niihin on sisällyttävä 66 artiklan 3 a kohdassa tarkoitetut tarkastuslausumat. Kertomukset liitetään valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän vuotuiseen toimintakertomukseen, ja ne on toimitettava budjettivallan käyttäjälle ottaen soveltuvilta osin huomioon niiden luottamuksellisuuden.
Unionin edustustojen päälliköiden on toimittava täydessä yhteistyössä vastuuvapausmenettelyyn osallistuvien toimielinten kanssa ja toimitettava tarvittaessa tarpeelliset lisätiedot. Tässä yhteydessä heitä voidaan pyytää osallistumaan asiaankuuluvien elinten kokouksiin sekä avustamaan asiasta vastaavaa valtuutettua tulojen ja menojen hyväksyjää.
4. Edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä 51 artiklan toisen kohdan mukaisesti toimivien unionin edustustojen päälliköiden on vastattava kaikkiin komission valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän omasta aloitteestaan tai vastuuvapausmenettelyn yhteydessä Euroopan parlamentin pyynnöstä esittämiin pyyntöihin.
5. Komissio varmistaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan mukaisesti, että edelleenvaltuutuksilla ei haitata vastuuvapausmenettelyn toteuttamista.”
15)
Lisätään 61 artiklan 1 kohtaan f alakohdan jälkeen alakohdat seuraavasti:
”Ulkosuhdehallinnon tilinpitäjän vastuut koskevat ainoastaan talousarvioon sisältyvää ulkosuhdehallinnon pääluokkaa, jota toteuttaa ulkosuhdehallinto. Komission tilinpitäjällä on edelleen kokonaisvastuu talousarvioon sisältyvästä komission pääluokasta, myös sellaisiin määrärahoihin liittyvistä kirjanpitotapahtumista, joiden hallinnointi on siirretty unionin edustustojen päälliköille edelleenvaltuutuksella.
Komission tilinpitäjä toimii myös ulkosuhdehallinnon tilinpitäjänä ulkosuhdehallintoa varten tarkoitetun talousarvion pääluokan toteuttamisen osalta, jollei 186 a artiklasta muuta johdu.”
16)
Muutetaan 66 artikla seuraavasti:
a)
Lisätään kohta seuraavasti:
”3 a. Jos valtuuksia on edelleenvaltuutuksella siirretty unionin edustustojen päälliköille, valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä on vastuussa käytössä olevien sisäisten hallinnointi- ja valvontajärjestelmien määrittelystä sekä niiden tehokkuudesta ja vaikuttavuudesta. Unionin edustustojen päälliköt ovat vastuussa edellä tarkoitettujen järjestelmien asianmukaisesta perustamisesta ja toiminnasta valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän antamien ohjeiden mukaisesti sekä varojen ja toteuttamiensa toimien hallinnoinnista vastuullaan olevassa unionin edustustossa. Edustustojen päälliköiden on ennen tehtäviensä vastaanottamista osallistuttava erityiskoulutukseen, jossa käsitellään tulojen ja menojen hyväksyjien tehtäviä ja vastuita ja talousarvion toteuttamista täytäntöönpanosääntöjen 50 artiklan mukaisesti.
Unionin edustustojen päälliköiden on laadittava kertomuksia tämän kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti vastuullaan olevista tehtävistä 60 a artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Unionin edustustojen päälliköt antavat joka vuosi komission valtuutetulle tulojen ja menojen hyväksyjälle tarkastuslausuman edustustonsa sisäisistä hallinnointi- ja valvontajärjestelmistä sekä heille edelleenvaltuutuksella siirrettyjen toimien hallinnoinnista ja tuloksista, jotta tulojen ja menojen hyväksyjä voi laatia tarkastuslausumansa 60 artiklan 7 kohdan mukaisesti.”
b)
lisätään kohta seuraavasti:
”5. Kun unionin edustustojen päälliköt toimivat edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä 51 artiklan toisen kohdan mukaisesti, komission tämän artiklan 4 kohdan mukaisesti perustama taloudellisten väärinkäytösten tutkintaelin on toimivaltainen kyseisessä kohdassa tarkoitetuissa asioissa.
Jos tutkintaelin havaitsee järjestelmään liittyviä ongelmia, se toimittaa tulojen ja menojen hyväksyjälle, korkealle edustajalle ja komission valtuutetulle tulojen ja menojen hyväksyjälle, jos tämä ei ole osallisena asiassa, sekä sisäiselle tarkastajalle kertomuksen, jossa se esittää asiaa koskevia suosituksia.
Komissio voi tutkintaelimen lausunnon perusteella pyytää korkeaa edustajaa aloittamaan nimittävän viranomaisen ominaisuudessa kurinpitotoimia tai korvausvastuuta koskevan menettelyn edelleenvaltuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien osalta, jos väärinkäytökset koskevat näille edelleenvaltuutuksella siirrettyjä komission toimivaltuuksia. Korkea edustaja toteuttaa tällöin henkilöstösääntöjen mukaisesti asianmukaiset toimenpiteet kurinpitotoimia ja/tai korvauksen maksua koskevien päätösten täytäntöönpanemiseksi komission suosituksen mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on tuettava täysimääräisesti unionia henkilöstösääntöjen 22 artiklaan perustuvan korvausvastuun täytäntöönpanossa väliaikaisten toimihenkilöiden osalta, joihin sovelletaan Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan e alakohtaa.”
17)
Lisätään 85 artiklaan kohdat seuraavasti:
”Edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä 51 artiklan toisen kohdan mukaisesti toimiviin unionin edustustojen päälliköihin sovelletaan ulkosuhdehallinnon sisäistä tarkastusta suoritettaessa komission sisäisen tarkastajan todentamisvaltuuksia heille edelleenvaltuutuksella siirretyn varainhoidon osalta.
Komission sisäinen tarkastaja toimii myös ulkosuhdehallinnon sisäisenä tarkastajana talousarvioon sisältyvän ulkosuhdehallinnon pääluokan toteuttamisen osalta, jollei 186 a artiklasta muuta johdu.”
18)
Lisätään artikla seuraavasti:
”147 a artikla
Ulkosuhdehallintoon sovelletaan täysimääräisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklassa ja tämän asetuksen 145-147 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä. Ulkosuhdehallinto toimii täydessä yhteistyössä vastuuvapausmenettelyyn osallistuvien toimielinten kanssa ja toimittaa tarvittaessa tarpeelliset lisätiedot, mukaan lukien osallistumalla asiaankuuluvien elinten kokouksiin.”
19)
Korvataan 163 artiklan ensimmäinen virke seuraavasti:
”Tässä osastossa tarkoitetut toimet voidaan toteuttaa keskitetysti komission toimesta 53 a artiklan mukaisesti, yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, yhteen tai useampaan kolmansiin maihin kuuluvaan edunsaajavaltioon hajautettuina tai yhdessä kansainvälisten järjestöjen kanssa 53-57 artiklan asiaa koskevia säännöksiä noudattaen.”
20)
Korvataan 165 artiklan ensimmäinen virke seuraavasti:
”Komissio ja unionin edustustot valvovat 51 artiklan toisen kohdan mukaisesti sitä, miten edunsaajina olevat kolmannet maat tai kansainväliset järjestöt toteuttavat toimet.”
21)
Lisätään artikla seuraavasti:
”186 a artikla
Edellä olevaa 61 artiklan 1 kohdan kolmatta alakohtaa ja 85 artiklan kolmatta kohtaa tarkastellaan uudelleen vuonna 2013 ottaen asianmukaisesti huomioon ulkosuhdehallinnon ja varsinkin unionin edustustojen erityisluonteen sekä tarvittaessa ulkosuhdehallinnon riittävän taloushallintokapasiteetin.”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 24 päivänä marraskuuta 2010.