KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 915/2010
af 12. oktober 2010
om et samordnet flerårigt EU-kontrolprogram for 2011, 2012 og 2013 for at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne for pesticidrester i og på vegetabilske og animalske fødevarer og for at vurdere forbrugernes eksponering herfor
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (1), særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1213/2008 (2) blev der for første gang fastsat et samordnet flerårigt EF-kontrolprogram, og det omfattede årene 2009, 2010 og 2011. Programmet blev videreført ved Kommissionens forordning (EF) nr. 901/2009 af 28. september 2009 om et samordnet flerårigt EF-kontrolprogram for 2010, 2011 og 2012 for at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne for pesticidrester i og på vegetabilske og animalske fødevarer og for at vurdere forbrugernes eksponering herfor (3).
(2)
30-40 fødevarer udgør de vigtigste bestanddele af kosten i Unionen. Da brugen af pesticider undergår væsentlige forandringer i en periode på tre år, bør pesticiderne overvåges for de pågældende fødevarer over en række af treårige cykler for at gøre det muligt at vurdere forbrugernes eksponering og anvendelsen af EU-lovgivningen.
(3)
På grundlag af en binomial sandsynlighedsfordeling kan det beregnes, at undersøgelse af 642 prøver giver over 99 % sikkerhed for at opdage en prøve, der indeholder pesticidrester over bestemmelsesgrænsen, hvis mindst 1 % af produkterne indeholder restkoncentrationer over denne grænse. Indsamlingen af disse prøver bør fordeles mellem medlemsstaterne på grundlag af befolkningens størrelse, idet der skal tages mindst 12 prøver pr. produkt om året.
(4)
Hvis definitionen af et pesticids restkoncentration omfatter andre aktivstoffer, metabolitter eller nedbrydningsprodukter, forelægges der en særskilt rapport om de pågældende metabolitter, hvis det er relevant.
(5)
Der er på Kommissionens websted offentliggjort en vejledning om metodevalidering og kvalitetskontrolprocedurer for analyse af pesticidrester i fødevarer og foder (»Method Validation and Quality Control Procedures for Pesticide Residue Analysis in food and feed«) (4). Medlemsstaterne bør på visse betingelser have tilladelse til at anvende kvalitative screeningsmetoder.
(6)
Med hensyn til prøveudtagningsprocedurerne bør Kommissionens direktiv 2002/63/EF af 11. juli 2002 om EF-metoder til prøveudtagning til officiel kontrol af pesticidrester i og på vegetabilske og animalske produkter og om ophævelse af direktiv 79/700/EØF (5), der omhandler de metoder og procedurer for prøveudtagning, som udvalget for Codex Alimentarius har anbefalet, finde anvendelse.
(7)
Det er også nødvendigt at vurdere, om de maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i babymad, der er fastsat i artikel 10 i Kommissionens direktiv 2006/141/EF af 22. december 2006 om modermælkserstatninger og tilskudsblandinger til spædbørn og småbørn og om ændring af direktiv 1999/21/EF (6) og i artikel 7 i Kommissionens direktiv 2006/125/EF af 5. december 2006 om forarbejdede levnedsmidler baseret på cerealier og babymad til spædbørn og småbørn (7), er overholdt, idet der udelukkende tages hensyn til de definitioner af restkoncentration, der er fastsat i forordning (EF) nr. 396/2005.
(8)
Det er endvidere nødvendigt at vurdere eventuelle aggregerede, kumulative og synergistiske virkninger af pesticiderne. Til at begynde med bør visse organophosphater, carbamater, triazoler og pyrethroider som anført i bilag I vurderes.
(9)
Medlemsstaterne bør senest den 31. august hvert år fremlægge oplysninger vedrørende det foregående kalenderår.
(10)
For at undgå uklarhed som følge af en overlapning mellem på hinanden følgende flerårige programmer bør forordning (EF) nr. 901/2009 ophæves af hensyn til retssikkerheden. Den bør dog fortsat finde anvendelse på prøver testet i 2010.
(11)
Foranstaltningerne i denne beslutning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Medlemsstaterne udtager og analyserer i 2011, 2012 og 2013 prøver for de produkt/pesticidrestkombinationer, der er fastsat i bilag I.
Antallet af prøver af hvert produkt er angivet i bilag II.
Artikel 2
1. Det parti, der udtages prøver fra, udvælges vilkårligt.
Prøveudtagningsproceduren, herunder antallet af enheder, skal opfylde bestemmelserne i direktiv 2002/63/EF.
2. Prøverne analyseres i overensstemmelse med de definitioner af restkoncentration, der er fastsat i forordning (EF) nr. 396/2005.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne indberetter resultaterne af analysen af prøverne i hhv. 2011, 2012 og 2013 senest den 31. august i hhv. 2012, 2013 og 2014.
Ud over resultaterne forelægger medlemsstaterne følgende oplysninger:
a)
de anvendte analysemetoder og opnåede indberetningsniveauer, jf. vejledningen om metodevalidering og kvalitetskontrolprocedurer for analyse af pesticidrester i fødevarer og foder; hvis der anvendes kvalitativ screening, indberettes resultater, der ligger under screeningindberetningsniveauet, som ikke påvist
b)
den bestemmelsesgrænse, der anvendes i nationale kontrolprogrammer og i EU-kontrolprogrammerne
c)
nærmere oplysninger, hvis dette er tilladt ifølge national lovgivning, om de håndhævelsesforanstaltninger, der er truffet
d)
en redegørelse, såfremt maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer er overskredet, for, hvorfor de er overskredet, og enhver relevant bemærkning om mulighederne for risikostyring.
2. Hvis definitionen af et pesticids restkoncentration omfatter aktivstoffer, metabolitter og/eller nedbrydnings- eller reaktionsprodukter, indberetter medlemsstaterne analyseresultaterne i overensstemmelse med den juridiske definition af pesticidets restkoncentration. Hvis det er relevant, indberettes resultaterne for hver af de vigtigste isomerer eller metabolitter særskilt.
Artikel 4
Forordning (EF) nr. 901/2009 ophæves.
Den finder dog fortsat anvendelse på prøver testet i 2010.
Artikel 5
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 2011.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. oktober 2010.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 915/2010,
annettu 12 päivänä lokakuuta 2010,
unionin yhteensovitetusta monivuotisesta valvontaohjelmasta vuosiksi 2011, 2012 ja 2013 kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja niiden pinnalla olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi ja kuluttajien kyseisille torjunta-ainejäämille altistumisen arvioimiseksi
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta 23 päivänä helmikuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 (1) ja erityisesti sen 29 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission asetuksella (EY) N:o 1213/2008 (2) perustettiin ensimmäinen yhteensovitettu monivuotinen yhteisön valvontaohjelma, joka kattaa vuodet 2009, 2010 ja 2011. Kyseistä ohjelmaa jatkettiin yhteensovitetusta monivuotisesta yhteisön valvontaohjelmasta vuosiksi 2010, 2011 ja 2012 kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja niiden pinnalla olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi ja kuluttajien kyseisille torjunta-ainejäämille altistumisen arvioimiseksi 28 syyskuuta 2009 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 901/2009 (3).
(2)
Ruokavalion perusta koostuu unionissa 30-40 elintarvikkeesta. Koska torjunta-aineiden käytössä ilmenee kolmen vuoden kuluessa merkittäviä muutoksia, torjunta-aineita olisi seurattava kyseisissä elintarvikkeissa kolmen vuoden välein kuluttajien altistumisen ja Euroopan unionin lainsäädännön soveltamisen arvioimiseksi.
(3)
Binomiaalisen todennäköisyysjakauman avulla voidaan laskea, että tutkimalla 642 näytettä voidaan yli 99 prosentin luotettavuudella havaita näyte, jonka sisältämien torjunta-ainejäämien määrä ylittää määritysrajan, kun vähintään yksi prosentti tuotteista sisältää torjunta-ainejäämiä kyseisen rajan ylittävän määrän. Näytteiden keruu olisi suhteutettava jäsenvaltioiden kesken väestön määrän mukaisesti siten, että vuosittain otetaan tuotetta kohden vähintään 12 näytettä.
(4)
Jos torjunta-aineen jäämän määritelmä sisältää muita tehoaineita, aineenvaihduntatuotteita tai hajoamistuotteita, aineenvaihduntatuotteet olisi tarvittaessa ilmoitettava erikseen.
(5)
Komission verkkosivustolla on julkaistu elintarvikkeiden ja rehujen torjunta-ainejäämien määrityksessä käytettävien menetelmien validointia ja laadunvalvontamenettelyjä koskevat ohjeet (Method Validation and Quality Control Procedures for Pesticide Residue Analysis in food and feed) (4). Jäsenvaltioiden olisi saatava tietyin edellytyksin käyttää kvalitatiivisia seulontamenetelmiä.
(6)
Näytteenottomenettelyjen osalta olisi sovellettava yhteisön näytteenottomenettelyistä kasvi- ja eläinperäisten tuotteiden torjunta-ainejäämien virallisessa tarkastuksessa ja direktiivin 79/700/ETY kumoamisesta 11 päivänä heinäkuuta 2002 annettua komission direktiiviä 2002/63/EY (5), johon on sisällytetty Codex Alimentarius -komission suosittelemat näytteenottomenetelmät ja -menettelyt.
(7)
On tarpeen arvioida, noudatetaanko äidinmaidonkorvikkeista ja vieroitusvalmisteista 22 päivänä joulukuuta 2006 annetun komission direktiivin 2006/141/EY (6) 10 artiklassa sekä imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuista viljapohjaisista valmisruoista ja muista lastenruoista ja direktiivin 1999/21/EY muuttamisesta 5 päivänä joulukuuta 2006 annetun komission direktiivin 2006/125/EY (7) 7 artiklassa säädettyjä jäämien enimmäismääriä, ottaen huomioon ainoastaan jäämien määritelmät sellaisina kuin ne vahvistetaan asetuksessa (EY) N:o 396/2005.
(8)
On myös tarpeen arvioida torjunta-aineiden mahdolliset aggregoidut, kumulatiiviset ja synergiavaikutukset. Arviointi olisi aloitettava eräistä organofosfaateista, karbamaateista, triatsoleista ja pyretroideista liitteen I mukaisesti.
(9)
Jäsenvaltioiden olisi toimitettava vuosittain 31 päivään elokuuta mennessä edellistä kalenterivuotta koskevat tiedot.
(10)
Oikeusvarmuuden vuoksi asetus (EY) N:o 901/2009 olisi kumottava peräkkäisten monivuotisten ohjelmien päällekkäisyydestä mahdollisesti johtuvien sekaannusten välttämiseksi. Sitä olisi kuitenkin sovellettava vielä vuonna 2010 testattuihin näytteisiin.
(11)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Jäsenvaltioiden on vuosien 2011, 2012 ja 2013 aikana otettava tuotteiden ja torjunta-ainejäämien yhdistelmistä näytteitä ja analysoitava ne liitteen I mukaisesti.
Kustakin tuotteesta on otettava liitteessä II vahvistettu määrä näytteitä.
2 artikla
1. Erä, josta näyte otetaan, on valittava satunnaisesti.
Näytteenottomenettelyn, mukaan luettuna yksikköjen lukumäärä, on oltava direktiivin 2002/63/EY mukainen.
2. Näytteet on analysoitava asetuksessa (EY) N:o 396/2005 vahvistettujen jäämien määritelmien mukaisesti.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava vuosina 2011, 2012 ja 2013 testattujen näytteiden analyysitulokset vuosittain vastaavasti 31 päivään elokuuta 2012, 2013 ja 2014 mennessä.
Kyseisten tulosten lisäksi jäsenvaltioiden on toimitettava seuraavat tiedot:
a)
käytetyt määritysmenetelmät ja toteutuneet raportointirajat ohjeiden (Method Validation and Quality Control Procedures for Pesticide Residue Analysis in food and feed) mukaisesti; kun käytetään kvalitatiivista seulontaa, raportointirajan alittavista tuloksista olisi raportoitava ilmoittamalla ”ei havaittu”.
b)
kansallisissa valvontaohjelmissa ja unionin valvontaohjelmissa käytetyt määritysrajat;
c)
yksityiskohtaiset tiedot toteutetuista täytäntöönpanotoimenpiteistä, jos kansallinen lainsäädäntö tämän mahdollistaa;
d)
jos jäämien enimmäismäärät ylittyvät, ilmoitetaan mahdolliset syyt tähän sekä olennaiset havainnot riskienhallintatoimista.
2. Jos torjunta-aineen jäämän määritelmään sisältyy tehoaineita, metaboliitteja ja/tai hajoamis- tai reaktiotuotteita, jäsenvaltioiden on raportoitava analyysitulokset jäämän oikeudellisen määritelmän mukaisesti. Tarvittaessa kutakin merkittävää, jäämän määritelmässä mainittua isomeeriä tai metaboliittia koskevat tulokset on ilmoitettava erikseen.
4 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 901/2009.
Sitä on kuitenkin sovellettava vielä vuonna 2010 testattuihin näytteisiin.
5 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2011.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 12 päivänä lokakuuta 2010.