KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 23. april 2012
om det andet sæt af fælles sikkerhedsmål for jernbanesystemet
(meddelt under nummer C(2012) 2084)
(EØS-relevant tekst)
(2012/226/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (1), særlig artikel 7, stk. 3, andet afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionen udstedte et mandat til Det Europæiske Jernbaneagentur (»agenturet«) i overensstemmelse med direktiv 2004/49/EF med henblik på at udarbejde et udkast til fælles sikkerhedsmål (»fælles sikkerhedsmål«) og det dertil knyttede udkast til fælles sikkerhedsmetoder for perioden 2011 til 2015. Agenturet forelagde Kommissionen sin henstilling om det andet sæt af udkast til fælles sikkerhedsmål. Denne henstilling ligger til grund for nærværende afgørelse.
(2)
Ifølge den metode, der er fastsat ved Kommissionens beslutning 2009/460/EF af 5. juni 2009 om vedtagelse af en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af opfyldelsen af sikkerhedsmål, som omhandlet i artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF (2), og med henblik på at fastsætte det første og andet sæt af fælles sikkerhedsmål i overensstemmelse med direktiv 2004/49/EF, er der behov for at kvantificere medlemsstaternes jernbaners aktuelle sikkerhedsresultater ved hjælp af nationale referenceværdier (NRV). I beslutning 2009/460/EF defineres NRV som en referenceværdi, der for den pågældende medlemsstat angiver det maksimale tolerable niveau for en risikokategori på jernbanesystemet. Hvis den nationale referenceværdi er højere end det tilsvarende fælles sikkerhedsmål, som er beregnet på grundlag af metoden, er det maksimale tolerable niveau af risiko for en medlemsstat det tilsvarende fælles sikkerhedsmål, som udledes af de nationale referenceværdier efter den metode, der er anført i punkt 2.2 i bilaget til beslutning 2009/460/EF.
(3)
Værdierne for det første sæt af fælles sikkerhedsmål, der er beregnet på grundlag af data fra 2004 til 2007, blev fastsat i Kommissionens afgørelse 2010/409/EU af 19. juli 2010 om fælles sikkerhedsmål, jf. artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF (3).
(4)
Ved direktiv 2004/49/EF fastsættes et andet sæt af fælles sikkerhedsmål, som skal bygge på erfaringerne fra det første sæt af fælles sikkerhedsmål og gennemførelsen heraf. Det bør afspejle eventuelle prioriterede områder, hvor der er behov for at forbedre sikkerheden yderligere. Værdierne for det andet sæt af fælles sikkerhedsmål er beregnet på grundlag af data fra 2004 til 2009, som medlemsstaterne har indberettet til Eurostat i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 91/2003 af 16. december 2002 om statistik over jernbanetransport (4). De er beregnet efter metoden i punkt 2.1.1 og 2.3.1 i bilaget til beslutning 2009/460/EF.
(5)
Efter offentliggørelsen af det første sæt af fælles sikkerhedsmål i juli 2010 har der ikke været tid nok til at opnå et tilstrækkeligt erfaringsgrundlag til at ændre risikokategorierne. Risikokategorierne er derfor uændrede i forhold til det første sæt af fælles sikkerhedsmål. På grundlag af antallet af ulykker med og uden dødelig udgang i jernbanetransporten er de to væsentligste risikokategorier imidlertid personer, der uretmæssigt befinder sig på jernbanearealer, (60 % af dræbte) og brugere af overkørsler i niveau (29 % af dræbte).
(6)
Værdierne for det andet sæt af fælles sikkerhedsmål dækker Unionens samlede jernbanesystem. Der foreligger ingen data til beregning af fælles sikkerhedsmål for de forskellige dele af jernbanesystemet, jf. artikel 3, litra e), i direktiv 2004/49/EF. Ved denne bestemmelse defineres fælles sikkerhedsmål som de sikkerhedsniveauer, som forskellige dele af jernbanesystemet (såsom systemet for konventionelle tog, systemet for højhastighedstog, lange jernbanetunneler eller linjer, der udelukkende anvendes til godstransport) og systemet som helhed mindst skal opfylde, udtrykt i risikoacceptkriterier. I øjeblikket er det ikke muligt at udvikle fælles sikkerhedsmål for disse dele af jernbanesystemet på grund af manglen på harmoniserede og pålidelige data om sikkerhedsresultater for dele af jernbanesystemer, der er i drift i medlemsstaterne. Dog bør det andet sæt af fælles sikkerhedsmål vedtages.
(7)
Afgørelse 2010/409/EF bør derfor ophæves og erstattes af nærværende afgørelse.
(8)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 27, stk. 1, i direktiv 2004/49/EF -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Genstand og definitioner
Ved denne afgørelse fastlægges det andet sæt af fælles sikkerhedsmål for jernbanesystemet i overensstemmelse med direktiv 2004/49/EF og beslutning 2009/460/EF.
I denne afgørelse anvendes definitionerne i direktiv 2004/49/EF, forordning (EF) nr. 91/2003 og beslutning 2009/460/EF.
Artikel 2
Nationale referenceværdier
De nationale referenceværdier for medlemsstaterne og for de forskellige risikokategorier, der anvendes til at beregne fælles sikkerhedsmål, er anført i del 1 i bilaget.
Artikel 3
Fælles sikkerhedsmål
De værdier, der dækker det samlede jernbanesystem for det andet sæt af fælles sikkerhedsmål for de forskellige risikokategorier, er fastsat i del 2 i bilaget.
Artikel 4
Ophævet retsakt
Afgørelse 2010/409/EU ophæves.
Artikel 5
Adressater
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. april 2012.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 23 päivänä huhtikuuta 2012,
rautatiejärjestelmän yhteisten turvallisuustavoitteiden toisesta erästä
(tiedoksiannettu numerolla C(2012) 2084)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2012/226/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön rautateiden turvallisuudesta sekä rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta annetun direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY (1) (rautatieturvallisuusdirektiivi) ja erityisesti sen 7 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komissio valtuutti direktiivin 2004/49/EY mukaisesti Euroopan rautatieviraston, jäljempänä ’virasto’, laatimaan luonnoksen yhteisiksi turvallisuustavoitteiksi ja niihin liittyviksi turvallisuusmenetelmiksi ajanjaksolle 2011-2015. Virasto on toimittanut yhteisten turvallisuustavoiteluonnosten toista erää koskevan suosituksensa komissiolle. Tämä päätös perustuu kyseiseen viraston suositukseen.
(2)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY 6 artiklassa tarkoitetun yhteisen turvallisuusmenetelmän hyväksymisestä turvallisuustavoitteiden saavuttamisen arviointia varten 5 päivänä kesäkuuta 2009 tehdyssä komission päätöksessä 2009/460/EY (2) vahvistetun menettelyn mukaisesti ja yhteisten turvallisuustavoitteiden ensimmäisen ja toisen erän vahvistamiseksi direktiivin 2004/49/EY mukaisesti on tarpeen määrittää kvantitatiivisesti jäsenvaltioiden rautatiejärjestelmien nykyinen turvallisuustaso kansallisten viitearvojen avulla. Päätöksessä 2009/460/EY määritellään kansallinen viitearvo vertailuarvoksi, joka ilmoittaa kussakin jäsenvaltiossa suurimman hyväksyttävän riskitason kunkin rautateiden riskiluokan osalta. Kuitenkin jos kansallinen viitearvo on menettelyn perusteella laskettua vastaavaa yhteistä turvallisuustavoitetta korkeampi, jäsenvaltion suurin hyväksyttävä riskitaso on kansallisista viitearvoista päätöksen 2009/460/EY liitteessä olevassa 2.2 kohdassa vahvistetun menettelyn mukaisesti johdettu vastaava yhteinen turvallisuustavoite.
(3)
Vuosien 2004-2007 tietojen perusteella laskettujen yhteisten turvallisuustavoitteiden ensimmäistä erää koskevat arvot vahvistettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY 7 artiklassa tarkoitetuista yhteisistä turvallisuustavoitteista 19 päivänä heinäkuuta 2010 annetussa komission päätöksessä 2010/409/EU (3).
(4)
Direktiivissä 2004/49/EY säädetään yhteisten turvallisuustavoitteiden toisesta erästä, jonka on määrä perustua yhteisten turvallisuustavoitteiden ensimmäisestä erästä ja niiden täytäntöönpanosta saatuihin kokemuksiin. Niillä on käsiteltävä mahdollisia painopistealueita, joilla turvallisuutta on edelleen parannettava. Yhteisten turvallisuustavoitteiden toisen erän arvot on laskettu niiden vuosia 2004-2009 koskevien tietojen perusteella, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet Eurostatille rautatieliikenteen tilastoista 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 91/2003 (4) mukaisesti. Ne on laskettu päätöksen 2009/460/EY liitteessä olevassa 2.1.1 ja 2.3.1 kohdassa vahvistettua menettelyä käyttäen.
(5)
Koska yhteisten turvallisuustavoitteiden ensimmäinen erä julkaistiin heinäkuussa 2010, ei ole ollut tarpeeksi aikaa kerätä riittävästi kokemusta riskiluokkien muuttamiseksi. Näin ollen riskiluokat pysyvät samoina kuin yhteisten turvallisuustavoitteiden ensimmäisessä erässä. Rautatieliikenteen onnettomuuksien ja kuolonuhrien määrän perusteella kuitenkin kaksi tärkeintä riskiluokkaa ovat rautatiealuetta luvattomasti käyttävät henkilöt (60 prosenttia kuolonuhreista) ja tasoristeyksen käyttäjät (29 prosenttia kuolonuhreista).
(6)
Yhteisten turvallisuustavoitteiden toisen erän arvot koskevat koko unionin rautatiejärjestelmää. Ei ole käytettävissä tietoja, joilla voitaisiin laskea yhteiset turvallisuustavoitteet rautatiejärjestelmän eri osille direktiivin 2004/249/EY 3 artiklan e alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Kyseisessä säännöksessä määritellään yhteiset turvallisuustavoitteet turvallisuuden tasoksi, joka on vähintään saavutettava rautatiejärjestelmän (kuten tavanomaisen rautatiejärjestelmän, suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän, pitkien rautatietunnelien tai yksinomaan tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ratojen) eri osissa ja koko järjestelmässä ja joka määritellään hyväksyttävää riskitasoa koskevina perusteina. Yhteisten turvallisuustavoitteiden laatiminen kyseisille rautatiejärjestelmän osille ei tällä hetkellä ole toteutettavissa, koska jäsenvaltioissa käytössä olevien rautatiejärjestelmän osien turvallisuustasosta ei ole olemassa yhdenmukaistettuja, luotettavia tietoja. On kuitenkin tarkoituksenmukaista hyväksyä yhteisten turvallisuustavoitteiden toinen erä.
(7)
Tästä syystä päätös 2010/409/EU olisi korvattava tällä päätöksellä.
(8)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2004/49/EY 27 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kohde ja määritelmät
Tällä päätöksellä vahvistetaan rautatiejärjestelmän yhteisten turvallisuustavoitteiden toinen erä direktiivin 2004/49/EY ja päätöksen 2009/460/EY mukaisesti.
Tässä päätöksessä sovelletaan direktiivin 2004/49/EY, asetuksen (EY) N:o 91/2003 ja päätöksen 2009/460/EY määritelmiä.
2 artikla
Kansalliset viitearvot
Jäsenvaltioita sekä yhteisten turvallisuustavoitteiden laskemisessa käytettyjä eri riskiluokkia koskevat kansalliset viitearvot vahvistetaan liitteessä olevassa 1 osassa.
3 artikla
Yhteiset turvallisuustavoitteet
Eri riskiluokkien yhteisten turvallisuustavoitteiden toisen erän arvot, jotka koskevat koko rautatiejärjestelmää, vahvistetaan liitteessä olevassa 2 osassa.
4 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätös 2010/409/EU.
5 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 23 päivänä huhtikuuta 2012.