EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1234/2010
af 15. december 2010
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (fusionsmarkedsordningen) for så vidt angår støtte ydet inden for rammerne af Tysklands alkoholmonopol
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42, stk. 1, og artikel 43, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
De særlige bestemmelser om den støtte, som Tyskland må yde inden for rammerne af Tysklands alkoholmonopol (»monopolet«), som fastsat i artikel 182, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (3), udløber den 31. december 2010.
(2)
Ifølge den rapport, som Kommissionen i overensstemmelse med artikel 184, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 har forelagt, har monopolet mistet værdi i de seneste år. I tidsrummet mellem 2001 og 2008 trak omkring 70 plomberede landbrugsbrænderier (landwirtschaftliche Verschlussbrennereien) sig ud af monopolet. De mængder, der blev solgt under monopolet, er faldet siden 2003, og budgettet faldt fra 110 mio. EUR i 2003 til 80 mio. EUR i 2008. Nogle brænderier har således allerede truffet foranstaltninger for at forberede sig på deres indtræden på det frie marked ved at oprette kooperativer, investere i mindre energiforbrugende udstyr med henblik på at reducere produktionsomkostningerne og i højere grad markedsføre deres alkohol direkte. Der er dog brug for mere tid for at lette denne tilpasningsproces og for at gøre det muligt for brændere at overleve på det frie marked. En forlængelse på adskillige år anses for nødvendig for at kunne ophæve monopolet samt støtteordningen og gennemføre dens endelige udfasning.
(3)
I visse områder i Tyskland er alkoholbrænderier traditionelt tilknyttet små og mellemstore landbrug og spiller en afgørende rolle for landbrugene for fortsat at kunne udøve deres aktiviteter, idet monopolet fungerer som en ekstra indtægtskilde for landbrugerne og sikrer arbejde i landdistrikterne. De plomberede landbrugsbrænderier, der hovedsagelig forarbejder korn og kartofler, bør derfor fortsat kunne modtage støtte gennem monopolet indtil den 31. december 2013. Efter denne dato bør alle plomberede landbrugsbrænderier være kommet ud på det frie marked. Denne frist er sammenfaldende med begyndelsen på den nye programmeringsperiode for udvikling af landdistrikterne 2014-2020, hvilket giver Tyskland mulighed for at overføre visse midler fra monopolet til programmet for udvikling af landdistrikter.
(4)
De små brænderier, for hvilke der gælder en fast sats (Abfindungsbrennereien), brænderibrugere (Stoffbesitzer) og kooperative frugtbrænderier (Obstgemeinschaftsbrennereien) bidrager i særdeleshed til bevarelsen af traditionelle landskaber og af biodiversiteten gennem opretholdelse af de plantager, som forsyner brænderier med råstoffer. I lyset af dette såvel som af det faktum, at disse brænderiers produktion er lokal og meget begrænset, bør de fortsat kunne modtage støtte ydet inden for monopolets rammer gældende for en sidste periode løbende indtil den 31. december 2017. Fra denne dato skal monopolet ophæves. For at sikre, at den støtte, der ydes under monopolet faktisk er under afvikling, bør Tyskland på en årlig basis fra 2013 fremlægge en afviklingsplan.
(5)
Fremstilling af ethanol inden for rammerne af monopolet er begrænset og udgør pt. mindre end 10 % af den samlede fremstilling af landbrugsethanol i Tyskland. Eftersom alle plomberede brænderier er indtrådt på det frie marked den 31. december 2013, vil denne andel blive væsentligt mindre efter denne dato.
(6)
For at sikre kontinuitet i støtten bør denne forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2011.
(7)
Forordning (EF) nr. 1234/2007 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Artikel 182, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007 affattes således:
»4. Undtagelsen i artikel 180, stk. 2, i denne forordning finder anvendelse på støtte ydet af Tyskland inden for de eksisterende nationale rammer af Tysklands alkoholmonopol (»monopolet«) for produkter, der efter yderligere behandling markedsføres af monopolet som landbrugsethanol som anført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsområde (TEUF). Denne undtagelse finder kun anvendelse indtil den 31. december 2017 og med forbehold af anvendelsen af artikel 108, stk. 1, og artikel 108, stk. 3, første punktum, i TEUF og forudsætter, at følgende bestemmelser er overholdes:
a)
Den samlede ethanolproduktion, som støttes under monopolet, skal gradvist nedbringes fra 600 000 hl i 2011 til 420 000 hl i 2012 og til 240 000 hl i 2013 og må maksimalt være på 60 000 hl årligt fra den 1. januar 2014 indtil den 31. december 2017, hvor monopolet ophæves.
b)
Produktionen fra plomberede landbrugsbrænderier, som modtager støtte, skal gradvist nedbringes fra 540 000 hl i 2011 til 360 000 hl i 2012 og til 180 000 hl i 2013. Fra den 31. december 2013 skal alle plomberede landbrugsbrænderier have trukket sig ud af monopolet. Hver af de plomberede landbrugsbrænderier skal ved deres udtræden af monopolet kunne modtage en kompensation på 257,50 EUR per hl nominelle brændingsrettigheder i gældende tysk rets forstand. Denne kompenserende støtte kan senest ydes den 31. december 2013. Den kan dog udbetales i flere rater, af hvilke den sidste rate skal være senest den 31. december 2017.
c)
Små brænderier, for hvilke der gælder en fast sats, brænderibrugere og kooperative frugtbrænderier kan modtage støtte under monopolet indtil den 31. december 2017, forudsat at den støtteberettigede produktion ikke overstiger 60 000 hl om året.
d)
Den samlede støtte fra den 1. januar 2011 indtil den 31. december 2013 må ikke overstige 269,9 mio. EUR, og den samlede støtte fra den 1. januar 2014 indtil den 31. december 2017 må ikke overstige 268 mio. EUR, og
e)
Før den 30. juni hvert år skal Tyskland fremlægge en rapport om monopolets virkemåde og om den støtte, der er ydet inden for dens rammer i det foregående år, til Kommissionen. Kommissionen fremsender rapporten til Europa-Parlamentet og til Rådet. Herudover skal de årlige rapporter fra årene 2013 til 2016 vedlægges en årlig afviklingsplan for det efterfølgende år for små brænderier, for hvilke der gælder en fast sats, for brænderibrugere og for kooperative frugtbrænderier.«
Artikel 2
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. januar 2011.
Denne forordning er bindende i sin helhed og gælder direkte i alle medlemsstater.
Udfærdiget i Strasbourg, 15. december 2010.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1234/2010,
annettu 15 päivänä joulukuuta 2010,
asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) muuttamisesta Saksan alkoholimonopolin puitteissa myönnettävän tuen osalta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 artiklan ensimmäisen kohdan ja 43 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (3) 182 artiklan 4 kohdan erityissäännösten, joiden mukaan Saksa voi myöntää tukea alkoholimonopolinsa, jäljempänä ’monopoli’, puitteissa, voimassaolo lakkaa 31 päivänä joulukuuta 2010.
(2)
Komission asetuksen (EY) N:o 1234/2007 184 artiklan 3 kohdan mukaisesti esittämän kertomuksen mukaan monopolin merkitys on viime vuosina vähentynyt. Vuosina 2001-2008 monopolista irtautui noin 70 maaseutualueiden sinettitislaamoa (landwirtschaftliche Verschlussbrennereien). Monopolin myymät määrät ovat vähentyneet vuodesta 2003 alkaen, ja talousarvio on pienentynyt vuoden 2003110 miljoonasta eurosta 80 miljoonaan euroon vuonna 2008. Osa tislaamoista onkin jo aloittanut valmistautumisen vapaille markkinoille siirtymiseksi perustamalla osuuskuntia, investoimalla vähemmän energiaa vieviin laitteisiin tuotantokustannusten alentamiseksi ja markkinoimalla yhä suuremman osan alkoholistaan suoraan. Sopeutumisaikaa tarvitaan kuitenkin enemmän, jotta tislaajat menestyisivät vapailla markkinoilla. Monopolin voimassaoloa on tarpeen pidentää usealla vuodella monopolin ja tuen lakkauttamisprosessin saattamiseksi päätökseen sekä asteittaisen lakkauttamisen mahdollistamiseksi.
(3)
Eräillä Saksan alueilla alkoholitislaamot ovat perinteisesti osa pieniä ja keskisuuria maatiloja, ja niillä on suuri merkitys tilojen toiminnan jatkumiselle, koska niiden ansiosta viljelijät saavat lisätuloja ja työpaikkoja säilyy maaseutualueilla. Lähinnä viljaa ja perunaa käyttävien maaseutualueiden sinettitislaamojen pitäisi sen vuoksi voida edelleen saada tukea monopolista 31 päivään joulukuuta 2013 saakka. Kaikkien sinettitislaamojen olisi kyseiseen päivämäärään mennessä siirryttävä vapaille markkinoille. Kyseisenä ajankohtana alkaa myös maaseudun kehittämisen uusi ohjelmakausi 2014-2020, joten Saksa voi siirtää osan monopoliin käytetyistä rahoista maaseudun kehittämisohjelmalleen.
(4)
Pientislaamot, joille määritellään tuotannon vakiomäärä (Abfindungsbrennereien), tislaamoiden käyttäjät (Stoffbesitzer) ja hedelmäosuuskuntien tislaamot (Obstgemeinschaftsbrennereien) edistävät perinteisten maisemien ja biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä, sillä ne auttavat säilyttämään tislaajien raaka-aineiden lähteinä olevia hedelmäpuutarhoja. Ottaen huomioon nämä näkökohdat ja sen, että kyseisten tislaamojen tuotanto on paikallista ja hyvin vähäistä, niiden pitäisi sen vuoksi voida saada tukea monopolista vielä viimeisen ajanjakson ajan 31 päivään joulukuuta 2017 saakka. Monopoli on lakkautettava kyseiseen päivämäärään mennessä. Tuen lopullisen lakkauttamisen varmistamiseksi Saksan olisi toimitettava vuosittain asteittaista luopumista koskeva vuosisuunnitelma, alkaen vuodesta 2013.
(5)
Monopolin yhteydessä tapahtuva etyylialkoholin tuotanto on rajoitettua ja muodostaa nykyisellään alle 10 prosenttia maatalousperäisen etyylialkoholin kokonaistuotannosta Saksassa. Koska kaikkien sinettitislaamojen on tarkoitus siirtyä vapaille markkinoille viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013, kyseinen prosenttiosuus pienenee merkittävästi kyseisen päivämäärän jälkeen.
(6)
Tätä asetusta olisi tuen myöntämisen jatkuvuuden takaamiseksi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2011.
(7)
Asetusta (EY) N:o 1234/2007 olisi sen vuoksi muutettava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1234/2007 182 artiklan 4 kohta seuraavasti:
”4. Tämän asetuksen 180 artiklan toiseen kohtaan sisältyvää poikkeusta sovelletaan tukeen, jota Saksa myöntää kansallisen alkoholimonopolinsa puitteissa tuotteille, joita monopoli pitää jatkojalostuksen jälkeen kaupan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I mainittuna maatalousperäisenä etyylialkoholina. Tätä poikkeusta sovelletaan ainoastaan 31 päivään joulukuuta 2017 saakka, se ei vaikuta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 1 kohdan ja 108 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen soveltamiseen ja sen soveltaminen edellyttää, että seuraavia säännöksiä noudatetaan:
a)
monopolin alaisen tukea saavan etyylialkoholin kokonaistuotannon on vähennyttävä asteittain vuoden 2011 600 000 hehtolitran suuruisesta enimmäismäärästä 420 000 hehtolitraan vuonna 2012 ja 240 000 hehtolitraan vuonna 2013, ja se voi olla enintään 60 000 hehtolitraa vuodessa ajanjaksolla 1 päivästä tammikuuta 201431 päivään joulukuuta 2017, jolloin monopolin on lakattava olemasta olemassa;
b)
tukea saavien maaseutualueiden sinettitislaamoiden tuotannon on vähennyttävä asteittain vuoden 2011 540 000 hehtolitrasta 360 000 hehtolitraan vuonna 2012 ja 180 000 hehtolitraan vuonna 2013. Kaikkien maaseutualueiden sinettitislaamojen on irtauduttava monopolista viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013. Monopolista irtaantuville maaseutualueiden sinettitislaamoille myönnetään korvauksena 257,50 euroa hehtolitralta asiaan sovellettavassa Saksan lainsäädännössä tarkoitettuja nominaalisia tislausoikeuksia. Kyseinen korvaava tuki on myönnettävä viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013. Se voidaan kuitenkin maksaa useina erinä siten, että viimeinen erä maksetaan 31 päivään joulukuuta 2017 mennessä;
c)
monopolista voidaan myöntää tukea pientislaamoille, joille määritellään tuotannon vakiomäärä, tislaamojen käyttäjille ja hedelmäosuuskuntien tislaamoille 31 päivään joulukuuta 2017 saakka, jos tukea saava tuotanto ei ylitä 60 000:ta hehtolitraa vuodessa;
d)
tuen, joka maksetaan 1. tammikuuta 2011 ja 31. joulukuuta 2013 välisenä aikana, kokonaismäärä voi olla enintään 269,9 miljoonaa euroa, ja tuen, joka maksetaan 1. tammikuuta 2014 ja 31. joulukuuta 2017 välisenä aikana 2017, kokonaismäärä voi olla enintään 268 miljoonaa euroa; ja
e)
Saksan on vuosittain ennen 30 päivää kesäkuuta toimitettava komissiolle edellisvuotta koskeva kertomus monopolin toiminnasta ja sen puitteissa myönnetystä tuesta. Komissio välittää raportin Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Lisäksi vuosina 2013-2016 toimitettaviin vuosikertomuksiin on sisällyttävä asteittaista luopumista koskeva seuraavan vuoden vuosisuunnitelma pientislaamoille, joille määritellään tuotannon vakiomäärä, tislaamojen käyttäjille ja hedelmäosuuskuntien tislaamoille.”
2 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2011.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 15 päivänä joulukuuta 2010.