EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1233/2011
af 16. november 2011
om anvendelse af visse retningslinjer for offentligt støttede eksportkreditter og om ophævelse af Rådets afgørelse 2001/76/EF og 2001/77/EF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Eksportkreditinstitutter bidrager til verdenshandlens udvikling ved at støtte virksomheders eksport og investeringer på en måde, der supplerer ydelsen af finansiering og forsikring fra den private sektor. Unionen er part i arrangementet vedrørende offentligt støttede eksportkreditter (»arrangementet«), der er indgået inden for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD). Arrangementet, der er indgået af deltagerne, regulerer de finansielle vilkår og betingelser, som eksportkreditinstitutter kan tilbyde for at fremme ensartede vilkår for offentligt støttede eksportkreditter.
(2)
I henhold til Rådets beslutning 2001/76/EF af 22. december 2000 om erstatning af beslutningen af 4. april 1978 om anvendelsen af visse retningslinjer for offentligt støttede eksportkreditter (2) og Rådets beslutning 2001/77/EF af 22. december 2000 om anvendelse af principperne for en rammeaftale om projektfinansiering i forbindelse med offentligt støttede eksportkreditter (3) finder arrangementets retningslinjer og de særlige regler for projektfinansiering anvendelse i Unionen.
(3)
Via eksportkreditinstitutternes virksomhed bidrager arrangementet indirekte til fri og fair handel og til, at virksomheder, der ellers ville have mindre adgang til kreditfaciliteter fra den private sektor, kan foretage investeringer.
(4)
Medlemsstaterne bør overholde Unionens almindelige bestemmelser om foranstaltninger udadtil som f.eks. konsolidering af demokrati, respekt for menneskerettigheder og sammenhæng i udviklingspolitikken og bekæmpelse af klimaændringer, når de opretter, udvikler og gennemfører deres nationale eksportkreditordninger, og når de gennemfører deres tilsyn med officielt støttet eksportkreditvirksomhed.
(5)
Deltagerne i arrangementet medvirker i en kontinuerlig proces med henblik på at minimere markedsforvridninger og skabe ensartede konkurrencevilkår, hvor de præmier, der opkræves af eksportkreditinstitutterne, baseres på risikoen og bør være tilstrækkelige til at dække driftsudgifter og tab på lang sigt og være i overensstemmelse med forpligtelser inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen. For at nå dette mål fungerer eksportkreditordningerne på en gennemskuelig måde, og institutterne aflægger beretning herom til OECD.
(6)
Målrettede eksportkreditter fra eksportkreditinstitutter kan bidrage til muligheder for markedsadgang for virksomheder i Unionen, herunder for små og mellemstore virksomheder (SMV'er).
(7)
Deltagerne i arrangementet og Unionens medlemsstater er nået til enighed om at give adgang til visse oplysninger om eksportkreditter i henhold til OECD's og Unionens regler om gennemsigtighed for at fremme ensartede vilkår for deltagerne i arrangementet og medlemsstaterne.
(8)
Unionen anvender foranstaltninger for gennemsigtighed og rapportering som fastsat i bilag I.
(9)
I betragtning af den intensiverede konkurrence på verdensmarkederne og for at undgå konkurrencemæssige ulemper for EU-virksomheder bør Kommissionen med hensyn til forhandlingsbemyndigelsen fra medlemsstaterne støtte OECD's bestræbelser på at nå ud til de lande, der ikke deltager i arrangementet. Kommissionen bør anvende bilaterale og multilaterale forhandlinger for at fastsætte globale standarder for offentligt støttede eksportkreditter. Globale standarder på dette område er en forudsætning for ensartede vilkår inden for verdenshandlen.
(10)
Selv om OECD-landene er underlagt arrangementet, deltager lande, der ikke er medlem af OECD, ikke i arrangementet, og dette kan indebære en konkurrencemæssig fordel for eksportører fra sidstnævnte lande. Disse lande opfordres derfor til at anvende arrangementet for at sikre ensartede vilkår også på globalt plan.
(11)
På baggrund af Unionens politik for bedre regulering, der tager sigte på at forenkle og forbedre den eksisterende lovgivning, vil Kommissionen og medlemsstaterne i forbindelse med fremtidige revisioner af arrangementet i givet fald fokusere på at reducere de administrative byrder for virksomheder og nationale forvaltninger, herunder eksportkreditinstitutter.
(12)
Deltagerne i arrangementet har besluttet at ændre og rationalisere arrangementet. De ændringer, som de er nået til enighed om, tager sigte på større brugervenlighed, forbedret overensstemmelse i de relevante internationale forpligtelser og større gennemsigtighed, navnlig i forbindelserne med ikke-deltagere i arrangementet. Desuden er deltagerne i arrangementet nået til enighed om at optage reglerne for projektfinansiering, som blev indført ved beslutning 2001/77/EF, og reglerne for eksportkreditter til skibe, som blev indført ved Rådets beslutning 2002/634/EF (4), der ændrer beslutning 2001/76/EF, i teksten til arrangementet.
(13)
Beslutning 2001/76/EF som ændret bør ophæves og erstattes med nærværende forordning, og den konsoliderede og reviderede tekst til arrangementet, der er indeholdt i bilaget dertil, og beslutning 2001/77/EF bør ophæves.
(14)
For gnidningsløst og hurtigt at få indarbejdet de ændringer af retningslinjerne i arrangementet, hvorom deltagerne i arrangementet er nået til enighed, i Unionens lovgivning, bør Kommissionen vedtage delegerede retsakter til ændring af bilag II, hvor dette er nødvendigt. Derfor bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændringer af retningslinjerne, hvorom deltagerne i arrangementet er nået til enighed. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Anvendelse af arrangementet
De retningslinjer, som er indeholdt i arrangementet vedrørende offentligt støttede eksportkreditter (»arrangementet«), finder anvendelse i Unionen. Teksten til arrangementet er knyttet som bilag til denne forordning.
Artikel 2
Delegation af beføjelser
Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 3 vedrørende ændring af bilag II som følge af ændringer af retningslinjerne, hvorom deltagerne i arrangementet er nået til enighed.
Hvis det i tilfælde af ændringer af bilag II som følge af ændringer af retningslinjerne, hvorom deltagerne i arrangementet er nået til enighed, er påkrævet af særligt hastende årsager, anvendes proceduren i artikel 4 på delegerede retsakter vedtaget i henhold til nærværende artikel.
Artikel 3
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 2, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra den 9. december 2011.
3. Den i artikel 2 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 2 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for den frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 4
Hasteprocedure
1. Delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne artikel træder i kraft straks og anvendes, så længe der ikke er gjort indsigelse i henhold til stk. 2. I meddelelsen til Europa-Parlamentet og Rådet af en delegeret retsakt anføres begrundelsen for anvendelse af hasteproceduren.
2. Europa-Parlamentet eller Rådet kan efter proceduren i artikel 3, stk. 5, gøre indsigelse mod en delegeret retsakt. I så fald skal Kommissionen ophæve retsakten straks efter Europa-Parlamentets eller Rådets meddelelse af afgørelsen om at gøre indsigelse.
Artikel 5
Gennemsigtighed og rapportering
De foranstaltninger for gennemsigtighed og rapportering, der skal finde anvendelse i Unionen, er fastsat i bilag I.
Artikel 6
Ophævelse
Beslutning 2001/76/EF og 2001/77/EF ophæves.
Artikel 7
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. november 2011.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1233/2011,
annettu 16 päivänä marraskuuta 2011,
tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin ja neuvoston päätösten 2001/76/EY ja 2001/77/EY kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Vientiluottolaitokset auttavat kehittämään maailmankauppaa tukemalla yritysten vientiä ja sijoituksia tavalla, joka täydentää yksityissektorin antamaa rahoitusta ja vakuutuksia. Unioni on osapuolena Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevassa järjestelyssä, jäljempänä ’järjestely’. Järjestelyllä, jonka sen osallistujat ovat toteuttaneet, säännellään rahoitukseen liittyviä ehtoja, joita vientiluottolaitokset voivat tarjota yhtäläisten toimintaedellytysten aikaansaamiseksi julkisesti tuetuille vientiluotoille.
(2)
Järjestelyn suuntaviivojen ja hankerahoituksen erityismääräyksien soveltaminen unionissa perustuu tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin 4 päivänä huhtikuuta 1978 tehdyn päätöksen korvaamisesta 22 päivänä joulukuuta 2000 tehtyyn neuvoston päätökseen 2001/76/EY (2) ja hankerahoitusta koskevan puitesopimuksen periaatteiden soveltamisesta julkisesti tuettujen vientiluottojen alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 tehtyyn neuvoston päätökseen 2001/77/EY (3).
(3)
Järjestely edistää vientiluottolaitosten toiminnan kautta epäsuorasti vapaata ja oikeudenmukaista kauppaa sekä sellaisten yritysten tekemiä sijoituksia, joilla olisi muuten käytettävissään vähemmän yksityissektorin myöntämiä luottoja.
(4)
Jäsenvaltioiden olisi noudatettava ulkoisia toimia koskevia unionin yleisiä määräyksiä, jotka koskevat esimerkiksi demokratian vakiinnuttamista, ihmisoikeuksien kunnioittamista sekä kehityspolitiikan johdonmukaisuutta ja ilmastonmuutoksen torjumista, kun ne laativat, kehittävät ja panevat toimeen kansallisia vientiluottojärjestelmiään ja harjoittavat julkisesti tuettujen vientiluottotoimien valvontaa.
(5)
Järjestelyn osallistujat osallistuvat jatkuvaan menettelyyn, jonka avulla pyritään minimoimaan markkinoiden vääristyminen ja toteuttamaan yhtäläiset toimintaedellytykset, joiden mukaan vientiluottolaitosten perimät takuumaksut perustuvat riskiin ja ovat riittäviä pitkän aikavälin toimintakulujen ja tappioiden kattamiseen WTO-sitoumusten mukaisesti. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi vientiluottojärjestelmät toimivat avoimesti ja virastot vastaavasti raportoivat OECD:lle.
(6)
Vientiluottolaitosten hyvin kohdistetut vientiluotot voivat parantaa unionin yritysten, myös pienten ja keskisuurten yritysten, jäljempänä ’pk-yritykset’, markkinoille pääsyä.
(7)
Järjestelyn osallistujat ja unionin jäsenvaltiot sopivat tiettyjen vientiluottoja koskevien tietojen julkistamisesta avoimuutta koskevien OECD:n ja unionin sääntöjen mukaisesti, jotta mahdollistetaan yhtäläiset toimintaedellytykset järjestelyn osallistujille ja jäsenvaltioille.
(8)
Unioni soveltaa liitteen I mukaisia avoimuutta ja raportointia koskevia toimenpiteitä.
(9)
Kun otetaan huomioon maailmanmarkkinoiden kiristyvä kilpailu ja jotta vältetään unionin yrityksille aiheutuvia kilpailuhaittoja, komission olisi jäsenvaltioilta saatujen neuvotteluvaltuuksien mukaisesti tuettava OECD:n pyrkimyksiä lähestyä järjestelyyn osallistumattomia tahoja. Komission olisi käytettävä kahden- ja monenvälisiä neuvotteluja julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevien maailmanlaajuisten normien aikaansaamiseksi. Alan maailmanlaajuiset normit ovat edellytys yhtäläisille toimintaedellytyksille maailmankaupassa.
(10)
Järjestely ohjaa OECD-maita, mutta OECD:n ulkopuoliset maat eivät ole järjestelyn osallistujia, mikä voi tuoda kilpailuetua näiden maiden viejille. Siksi tällaisia maita kehotetaan soveltamaan järjestelyä, jotta yhtäläiset toimintaedellytykset voitaisiin taata myös maailmanlaajuisesti.
(11)
Komissio ja jäsenvaltiot ottavat huomioon nykyisen sääntelyn yksinkertaistamiseen ja parantamiseen tähtäävän unionin politiikan ja keskittyvät järjestelyn tulevissa tarkistuksissa tarvittaessa yritysten ja kansallisten hallintojen, vientiluottolaitokset mukaan luettuina, hallinnollisen rasitteen vähentämiseen.
(12)
Järjestelyn osallistujat ovat päättäneet parantaa ja järkiperäistää järjestelyä. Osallistujien hyväksymiin muutoksiin kuuluvat käyttäjäystävällisyyden tehostaminen, kansainvälisten velvoitteiden johdonmukaisuuden parantaminen sekä suurempi avoimuus erityisesti suhteessa järjestelyyn osallistumattomiin maihin. Järjestelyn osallistujat ovat lisäksi sopineet, että järjestelyn tekstiin sisällytetään päätöksellä 2001/77/EY käyttöön otetut hankerahoitusta koskevat periaatteet ja päätöksen 2001/76/EY muuttamisesta tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/634/EY (4) käyttöön otetut laivojen vientiluottoja koskevat periaatteet.
(13)
Päätös 2001/76/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, olisi kumottava ja korvattava tällä asetuksella, jonka liitteenä on järjestelyn kodifioitu ja tarkistettu teksti, ja päätös 2001/77/EY olisi kumottava.
(14)
Jotta järjestelyn osallistujien sopimat muutokset järjestelyssä määritettyihin suuntaviivoihin voitaisiin siirtää helposti ja nopeasti unionin lainsäädäntöön, komission olisi tarvittaessa hyväksyttävä delegoituja säädöksiä liitteen II tarkistamiseksi. Komissiolle olisi näin ollen siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat järjestelyn osallistujien sopimia muutoksia suuntaviivoihin. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Järjestelyn soveltaminen
Julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn, jäljempänä ’järjestely’, sisältämiä suuntaviivoja sovelletaan unionissa. Järjestelyn teksti on tämän asetuksen liitteenä.
2 artikla
Säädösvallan siirto
Komissio hyväksyy delegoituja säädöksiä 3 artiklan mukaisesti liitteen II muuttamiseksi järjestelyn osallistujien sopimien suuntaviivoja koskevien muutosten seurauksena.
Jos liitteeseen II tehdään muutoksia järjestelyn osallistujien sopimien suuntaviivoja koskevien muutosten seurauksena ja pakottavat kiireelliset syyt niin edellyttävät, 4 artiklassa säädettyä menettelyä on sovellettava tämän artiklan mukaisesti hyväksyttyihin delegoituihin säädöksiin.
3 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään 2 artiklassa tarkoitettu valta komissiolle määräämättömäksi ajaksi 9 päivästä joulukuuta 2011.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 2 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 2 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
4 artikla
Kiireellinen menettely
1. Tämän artiklan nojalla annetut delegoidut säädökset tulevat voimaan viipymättä, ja niitä sovelletaan niin kauan, kuin niitä ei vastusteta 2 kohdan mukaisesti. Kun delegoitu säädös annetaan tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, esitetään samalla perusteet, joiden vuoksi sovelletaan kiireellistä menettelyä.
2. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti vastustaa delegoitua säädöstä. Siinä tapauksessa komissio kumoaa säädöksen viipymättä sen jälkeen, kun Euroopan parlamentin tai neuvoston päätös vastustaa sitä on annettu sille tiedoksi.
5 artikla
Avoimuus ja raportointi
Unionissa sovellettavat avoimuutta ja raportointia koskevat toimenpiteet on esitetty liitteessä I.
6 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätökset 2001/76/EY ja 2001/77/EY.
7 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 16 päivänä marraskuuta 2011.