RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 20. juni 2011
om bemyndigelse af Sverige til at anvende en reduceret elafgiftssats på elektricitet, der leveres direkte til fartøjer, som ligger ved kaj i en havn (»strøm fra land«) i overensstemmelse med artikel 19 i direktiv 2003/96/EF
(2011/384/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (1), særlig artikel 19,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved brev af 4. marts 2010 anmodede Sverige i henhold til artikel 19 i direktiv 2003/96/EF om tilladelse til at anvende en reduceret elektricitetsafgiftssats på elektricitet, der leveres direkte til fartøjer, som ligger ved kaj i en havn (»strøm fra land«).
(2)
Med den ønskede afgiftslempelse tilstræber Sverige at fremme en mere udbredt anvendelse af strøm fra land som en mere miljøvenlig måde, hvorpå skibe kan dække deres behov for elektricitet, mens de ligger ved kaj i havne, i forhold til forbrænding af bunker fuel om bord på fartøjerne.
(3)
For så vidt som anvendelsen af strøm fra land forhindrer emissioner af luftforurenende stoffer fra forbrænding af bunker fuel om bord på fartøjer, der ligger ved kaj, bidrager den til en forbedring af den lokale luftkvalitet i havnebyer. Under de specifikke betingelser for elproduktionsstrukturen i den berørte region, dvs. det nordiske elektricitetsmarked omfattende Sverige, Danmark, Finland og Norge, forventes anvendelsen af elektricitet fra elforsyningsnettet på land i stedet for elektricitet, der produceres ved forbrænding af bunker fuel om bord, yderligere at forhindre CO2-emissioner. Foranstaltningen forventes derfor at bidrage til Unionens miljø-, sundheds- og klimapolitiske målsætninger.
(4)
At give Sverige tilladelse til at anvende en reduceret elafgiftssats på strøm fra land går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå ovennævnte målsætning, idet produktion om bord fortsat vil være det mest konkurrencedygtige alternativ i de fleste tilfælde. Af samme årsag, og på grund af teknologiens nuværende forholdsvis lave markedsindtrængningsgrad, vil foranstaltningen sandsynligvis ikke resultere i væsentlige konkurrencefordrejninger i sin levetid og vil således ikke have en negativ indvirkning på det indre markeds rette funktion.
(5)
Det følger af artikel 19, stk. 2, i direktiv 2003/96/EF, at hver tilladelse, der gives i henhold til den bestemmelse, skal være strengt tidsbegrænset. Eftersom der er behov for en periode, der er tilstrækkelig lang til ikke at afholde havneoperatørerne fra at foretage de nødvendige investeringer, men også fordi der er behov for ikke at underminere den fremtidige udvikling af de eksisterende retlige rammer, er det hensigtsmæssigt at give den ønskede tilladelse for en periode på tre år, dog med forbehold for, at der på et tidspunkt før den planlagte udløbsdato træder generelle bestemmelser i kraft på området -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Det tillades herved Sverige at anvende en reduceret elafgiftssats på elektricitet, der leveres direkte til fartøjer, bortset fra fritidsfartøjer, som ligger ved kaj i havne (»strøm fra land«), forudsat at minimumsafgiftssatserne i henhold til artikel 10 i direktiv 2003/96/EF overholdes.
Artikel 2
Denne afgørelse får virkning på dagen for meddelelsen.
Den udløber den 25. juni 2014.
Skulle Rådet, som handler på grundlag af traktatens artikel 113, imidlertid fastsætte generelle regler om skattemæssige fordele for strøm fra land, udløber denne afgørelse på den dag, hvor disse generelle regler finder anvendelse.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Sverige.
Udfærdiget i Luxembourg, den 20. juni 2011.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS,
annettu 20 päivänä kesäkuuta 2011,
Ruotsille annettavasta luvasta soveltaa satamassa laiturissa oleville aluksille suoraan toimitettavaan sähköön (”maasähkö”) alennettua sähköverokantaa direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti
(2011/384/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (1) ja erityisesti sen 19 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Ruotsi haki 4 päivänä maaliskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä lupaa soveltaa direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan nojalla satamassa laiturissa oleville aluksille suoraan toimitettavaan sähköön (”maasähkö”) alennettua sähköverokantaa.
(2)
Ruotsi pyrkii tällä veronalennuksella edistämään maasähkön laajempaa käyttöä, jotta satamassa laiturissa olevien laivojen sähköntarve voidaan tyydyttää ympäristöä vähemmän rasittavalla tavalla kuin polttamalla aluksilla bunkkeriöljyä.
(3)
Sikäli kun maasähkön käytöstä ei synny satamassa laiturissa olevien laivojen bunkkeriöljyn polttamisen aiheuttamia ilmansaastepäästöjä, sillä edistetään satamakaupunkien paikallisen ilmanlaadun paranemista. Kun noudatetaan asianomaisella alueella, eli Ruotsin, Tanskan, Suomen ja Norjan muodostamilla Pohjoismaiden sähkömarkkinoilla, sovellettavia sähköntuotannon erityisedellytyksiä, hiilidioksiidipäästöjä voidaan odottaa vähennettävän siten, että käytetään onshore-verkosta saatavaa sähköä satamassa laiturissa olevien laivojen bunkkeriöljyn polttamisen asemesta. Sen vuoksi toimenpiteen odotetaan edistävän unionin ympäristö-, terveys- ja ilmastopolitiikan tavoitteita.
(4)
Luvan antaminen Ruotsille soveltaa alennettua sähköveroa maasähköön ei ylitä sitä, mikä on tarpeen edellä mainitun tavoitteen saavuttamiseksi, koska aluksilla tapahtuva sähköntuotanto on useimmissa tapauksissa edelleen kilpailukykyisempi vaihtoehto. Samasta syystä ja teknologian melko pienen markkinaosuuden vuoksi toimenpide ei todennäköisesti johda merkittävään kilpailun vääristymiseen sen voimassaoloaikana eikä siten vaikuta kielteisesti sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan.
(5)
Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan 2 kohdasta seuraa, että kunkin tuon säännöksen nojalla myönnetyn luvan on määrä olla ajallisesti tarkkaan rajoitettu. Koska voimassaoloajan on oltava tarpeeksi pitkä, jotta satamaoperaattoreiden halukkuutta tehdä tarvittavia investointeja ei lannistettaisi ja myös siksi, ettei voimassa olevan lainsäädäntökehyksen kehittymistä estettäisi, on aiheellista myöntää haettu lupa kolmeksi vuodeksi, jollei asiaa koskevia yleisiä säännöksiä tule sovellettaviksi ennen tässä säädetyn määräajan päättymistä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Ruotsille annetaan lupa soveltaa alennettua sähköverokantaa sähköön, joka toimitetaan suoraan satamassa laiturissa oleville aluksille, ei kuitenkaan yksityisille huvialuksille (”maasähkön”), edellyttäen, että direktiivin 2003/96/EY 10 artiklassa säädettyjä verotuksen vähimmäistasoja noudatetaan.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan tiedoksi.
Sen voimassaolo päättyy 25 päivänä kesäkuuta 2014.
Jos neuvosto antaa perussopimuksen 113 artiklan nojalla maasähkön veroetuja koskevia yleisiä sääntöjä, tämän päätöksen voimassaolo lakkaa kuitenkin päivänä, jona nämä yleiset säännöt tulevat sovellettaviksi.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ruotsin kuningaskunnalle.
Tehty Luxemburgissa 20 päivänä kesäkuuta 2011.