EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 671/2012
af 11. juli 2012
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 for så vidt angår anvendelsen af direkte betalinger til landbrugere for 2013
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42, stk. 1, og artikel 43, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Nye støtteordninger for landbrugere inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik vil finde anvendelse fra den 1. januar 2014 og erstatte de nuværende ordninger. Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (4) bør fortsat danne grundlag for ydelse af indkomststøtte til landbrugere i kalenderåret 2013.
(2)
Med forordning (EF) nr. 73/2009 indførtes et system med obligatorisk gradvis nedsættelse af de direkte betalinger (»graduering«), herunder en fritagelse for direkte betalinger på op til 5 000 EUR, som vil finde anvendelse til og med kalenderåret 2012. Derfor er de samlede direkte nettobetalinger (»nettolofter«), der kan ydes i en medlemsstat efter anvendelse af graduering, blevet fastsat til og med kalenderåret 2012. For at sikre, at de direkte betalinger i kalenderåret 2013 forbliver på et niveau svarende til niveauet for 2012, under behørig hensyntagen til indfasningen i de nye medlemsstater som omhandlet i forordning (EF) nr. 73/2009, er det hensigtsmæssigt at oprette en tilpasningsmekanisme for kalenderåret 2013, som har samme effekt som graduering og nettolofterne. Som følge af den særlige karakter, som støtten under den fælles landbrugspolitik i regionerne i den yderste periferi har, bør denne tilpasningsmekanisme ikke gælde for landbrugerne i disse regioner.
(3)
For at sikre, at de direkte betalinger, der skal foretages af medlemsstaterne i forbindelse med ansøgninger, der indgives i kalenderåret 2013, fungerer bedst muligt, er det nødvendigt at forlænge de nettolofter, der er fastsat for kalenderårene 2012 og 2013, og at tilpasse dem, hvis det er nødvendigt, navnlig med hensyn til stigningerne på grund af indfasningen af direkte betalinger i de nye medlemsstater.
(4)
Parallelt med obligatorisk graduering gjorde Rådets forordning (EF) nr. 378/2007 af 27. marts 2007 om regler for frivillig graduering af direkte betalinger som fastsat i forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (5) det muligt for medlemsstaterne til og med kalenderåret 2012 at foretage en nedsættelse (»frivillig graduering«) af alle direkte betalinger, der skal ydes på deres område i et givet kalenderår. For at sikre, at størrelsen af de direkte betalinger, der skal ydes i forbindelse med ansøgninger indgivet i kalenderåret 2013, forbliver på et niveau svarende til niveauet for 2012, bør de medlemsstater, der har gjort brug af frivillig graduering for kalenderåret 2012, fortsat have mulighed for at foretage en nedsættelse af direkte betalinger for kalenderåret 2013 og anvende de midler, der derved er fremkommet, til finansiering af programmer for udvikling af landdistrikter. Det er derfor hensigtsmæssigt at give mulighed for at foretage en yderligere nedsættelse af de direkte betalinger, ved at der anvendes et system med frivillig tilpasning af direkte betalinger for kalenderåret 2013. En sådan nedsættelse bør være et supplement til den obligatoriske tilpasning af de direkte betalinger, der er planlagt for kalenderåret 2013.
(5)
Har en medlemsstat anvendt regionalt differentierede satser for frivillig graduering for kalenderåret 2012, bør den ligeledes have denne mulighed for kalenderåret 2013. For at sikre niveauet for direkte støtte til landbrugere bør den kombinerede anvendelse af obligatorisk og frivillig tilpasning af direkte betalinger i kalenderåret 2013 ikke føre til en nedsættelse af direkte betalinger, som overstiger de nedsættelser, der er foretaget i 2012 gennem både obligatorisk og frivillig graduering. Den maksimumssats for tilpasning af direkte betalinger, der skal anvendes for kalenderåret 2013 i hver region, bør derfor ikke overstige de nedsættelser, der følger af både den obligatoriske og frivillige graduering, der er foretaget i kalenderåret 2012.
(6)
Har en medlemsstat gjort brug af valgmuligheden i artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 378/2007 og besluttet ikke at anvende maksimumssatsen for bidraget fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) på de nettobeløb, der fremkommer ved anvendelsen af frivillig graduering i programmeringsperioden 2007-2013, bør denne valgmulighed også kunne benyttes af den pågældende medlemsstat i forbindelse med de midler, der fremkommer gennem den frivillige tilpasning af direkte betalinger, for at sikre kontinuitet i finansieringen af de offentlige udgifter til foranstaltninger til udvikling af landdistrikter i 2014. For at sikre konsekvens bør forfinansieringen af programmerne for udvikling af landdistrikter ikke finde anvendelse på sådanne midler.
(7)
I henhold til den indfasningsmekanisme, der er omhandlet i tiltrædelsesakten af 2005, er niveauet for de direkte betalinger i Bulgarien og Rumænien fortsat lavere end niveauet for de direkte betalinger i de andre medlemsstater i 2013 efter anvendelse af tilpasningen af betalinger til landbrugere i overgangsperioden. Tilpasningsmekanismen bør derfor ikke finde anvendelse på landbrugere i Bulgarien og Rumænien.
(8)
De nye medlemsstater fik lov til at yde supplerende nationale direkte betalinger som følge af indfasningen af direkte betalinger i disse medlemsstater. Denne mulighed vil ikke længere være til rådighed i 2013, når planen for gradvis indførelse af direkte betalinger i de nye medlemsstater er gennemført. I de nye medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning, har de supplerende nationale direkte betalinger spillet en vigtig rolle ved at støtte landbrugeres indkomst inden for specifikke sektorer. For så vidt angår Cypern kan det samme siges om statsstøtte. Af denne årsag og for at undgå en pludselig og betydelig nedgang i støtten i 2013 i de sektorer, der til og med 2012 er omfattet af supplerende nationale direkte betalinger og, for så vidt angår Cypern, af statsstøtte, er det hensigtsmæssigt, at der i disse medlemsstater med forbehold af Kommissionens tilladelse gives mulighed for at yde midlertidig national støtte til landbrugere i 2013. For at sikre kontinuitet i niveauet for støtte til landbrugere i 2013 bør det kun være de sektorer, der i 2012 var omfattet af supplerende nationale direkte betalinger og, for så vidt angår Cypern, af statsstøtte, som er berettigede til den midlertidige nationale støtte, og hvis der ydes midlertidig støtte, bør den ydes på de betingelser, der gjorde sig gældende for disse betalinger i 2012.
(9)
De finansielle overførsler til ELFUL i henhold til artikel 134 og 135 i forordning (EF) nr. 73/2009 vedrører de flerårige finansielle ramme for 2007-2013. De direkte betalinger, der skal foretages af medlemsstaterne i forbindelse med ansøgninger indgivet i kalenderåret 2013, vil få virkninger i regnskabsåret 2014 og dermed høre under den næste flerårige finansielle ramme. I henhold til denne ramme omfatter de beløb, der er til rådighed for programmeringen af landdistriktudviklingen, allerede de beløb, der svarer til de finansielle overførsler, jf. artikel 134 og 135 i forordning (EF) nr. 73/2009. Derfor bør disse finansielle overførsler afskaffes.
(10)
For at fremme en mere effektiv anvendelse af midlerne gav forordning (EF) nr. 73/2009 medlemsstaterne mulighed for at yde støtte ud over deres nationale lofter op til et beløb, hvis størrelse sikrer, at støtten forbliver inden for margenen for underudnyttelse af det nationale loft. Ifølge nævnte forordning kunne disse beløb enten anvendes til finansieringen af særlig støtte eller overføres til ELFUL i henhold til artikel 136 i forordning (EF) nr. 73/2009. Idet muligheden for at yde støtte ud over de nationale lofter afskaffes, når det nye system med direkte støtte får virkning, bør den finansielle overførsel til ELFUL i henhold til artikel 136 i forordning (EF) nr. 73/2009 kun opretholdes indtil den 31. december 2013.
(11)
Muligheden for at stille de beløb, der fremkommer ved anvendelsen af frivillig tilpasning, til rådighed som supplerende EU-støtte i henhold til ELFUL-programmeringen og -finansieringen af landdistriktudviklingen for regnskabsåret 2014 og forlængelsen af de finansielle overførsler i henhold til artikel 136 i forordning (EF) nr. 73/2009 bør ikke berøre den fremtidige tilpasning af niveauet for direkte betalinger med henblik på at opnå en mere ligelig fordeling af den direkte støtte blandt de medlemsstater, der forventes at tage del i det nye system med direkte støtte.
(12)
Som led i overholdelse af budgetdisciplinen er det nødvendigt, at der for regnskabsåret 2014 fastsættes et loft for de udgifter, der finansieres af EGFL, under hensyntagen til de maksimumsbeløb, der er fastsat i forordningen om fastsættelse af den flerårige finansielle ramme, der vedtages af Rådet i medfør af artikel 312, stk. 2, i traktaten, og til de beløb, der fremkommer ved frivillig tilpasning, samt de beløb, der fremkommer ved anvendelsen af artikel 136 i forordning (EF) nr. 73/2009 for nævnte regnskabsår.
(13)
For at sikre korrekt anvendelse af tilpasningerne af de direkte betalinger, der skal foretages af medlemsstaterne i forbindelse med ansøgninger, der indgives i 2013, og finansiel disciplin for kalenderåret 2013 bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten for så vidt angår de relevante bestemmelser om grundlaget for beregning af de nedsættelser, som medlemsstaterne skal anvende over for landbrugerne. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af de relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(14)
I henhold til forordning (EF) nr. 73/2009 havde medlemsstaterne mulighed for at beslutte at anvende en vis procentdel af deres nationale loft fra det følgende år til særlig støtte til deres landbrugere og at ændre en tidligere beslutning ved at beslutte at ændre denne støtte eller bringe den til ophør. Det er hensigtsmæssigt at give mulighed for en yderligere ændring af disse beslutninger, der skal gælde for kalenderåret 2013.
(15)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår forelæggelsen af de beløb, der fremkommer ved frivillig tilpasning. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (6).
(16)
Med hensyn til fastsættelse af de beløb, der fremkommer ved frivillig tilpasning, fastsættelse af nettobeløbet til EGFL-udgifter for regnskabsåret 2014 og tilladelse til ydelse af midlertidig national støtte bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter uden at anvende forordning (EU) nr. 182/2011.
(17)
Forordning (EF) nr. 73/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 73/2009 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 8 ændres således:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Med forbehold af artikel 11 i nærværende forordning, må de samlede direkte nettobetalinger, der kan ydes i en medlemsstat for ethvert kalenderår før 2013 efter anvendelse af artikel 7 og 10 i nærværende forordning og artikel 1 i forordning (EF) nr. 378/2007 eller for kalenderåret 2013 efter anvendelse af artikel 10a og 10b i nærværende forordning og med undtagelse af direkte betalinger, der ydes i henhold til forordning (EF) nr. 247/2006 og (EF) nr. 1405/2006, ikke overstige de lofter, der er fastsat i bilag IV til nærværende forordning. Medlemsstaterne foretager om nødvendigt en lineær nedsættelse af de direkte betalinger, som er omfattet af den nedsættelse, der er omhandlet i artikel 7 og 10 i nærværende forordning og artikel 1 i forordning (EF) nr. 378/2007 for ethvert kalenderår før 2013 eller i artikel 10a og 10b i nærværende forordning for kalenderåret 2013, for at overholde lofterne i bilag IV til nærværende forordning.«
b)
I stk. 2 udgår litra d).
2)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 10a
Tilpasning af direkte betalinger i 2013
1. Direkte betalinger, der i kalenderåret 2013 skal ydes til en landbruger, og som overstiger 5 000 EUR, nedsættes med 10 %.
2. Nedsættelsen i stk. 1 øges med fire procentpoint for beløb på over 300 000 EUR.
3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på direkte betalinger, som ydes til landbrugere i Bulgarien og Rumænien, i de franske oversøiske departementer, på Azorerne og Madeira, på De Kanariske Øer og på øerne i Det Ægæiske Hav.
4. Uanset stk. 1 fastsættes nedsættelsen i stk. 1 til 0 % for de nye medlemsstater undtagen Bulgarien og Rumænien.
Artikel 10b
Frivillig tilpasning af direkte betalinger i 2013
1. Medlemsstater, som har anvendt artikel 1 i forordning (EF) nr. 378/2007 for kalenderåret 2012, kan anvende en nedsættelse (i det følgende benævnt »frivillig tilpasning«) på alle direkte betalinger, der skal foretages på deres område for kalenderåret 2013. Frivillig tilpasning anvendes som supplement til tilpasningen af direkte betalinger, jf. artikel 10a i nærværende forordning.
Den frivillige tilpasning kan være regionalt differentieret, forudsat at medlemsstaten har gjort brug af valgmuligheden i artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 378/2007.
2. Maksimumssatsen for den nedsættelse, der fremkommer ved kombineret anvendelse af artikel 10a og nærværende artikels stk. 1, må ikke overstige den procentvise nedsættelsessats, der fremkommer ved kombineret anvendelse af artikel 7 i nærværende forordning og artikel 1, stk. 1, i forordning (EF) nr. 378/2007 som anvendt på de beløb, der skal ydes til landbrugere for kalenderåret 2012 i de pågældende regioner.
3. De beløb, der fremkommer ved anvendelse af frivillig tilpasning, må ikke overstige de nettobeløb, som Kommissionen har fastsat for kalenderåret 2012 i medfør af artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 378/2007.
4. De beløb, der fremkommer ved anvendelsen af frivillig tilpasning, skal stilles til rådighed i den medlemsstat, hvor de er fremkommet, som EU-støtte i henhold til ELFUL-programmeringen og -finansieringen af landdistriktudviklingen.
5. Senest den 8. oktober 2012 skal medlemsstaterne beslutte og meddele Kommissionen følgende:
a)
satsen for frivillig tilpasning for hele området og, hvis det er relevant, for hver region
b)
det samlede beløb, der skal nedsættes i forbindelse med frivillig tilpasning for hele området og, hvis det er relevant, for hver region.
Artikel 10c
Beløb, der fremkommer ved frivillig tilpasning og ved anvendelsen af artikel 136
1. På grundlag af de beløb, som medlemsstaterne har meddelt i henhold til artikel 10b, stk. 5, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter uden at anvende den i artikel 141, stk. 2, eller artikel 141b, stk. 2, omhandlede procedure til fastsættelse af de beløb, der fremkommer ved frivillig tilpasning.
2. De beløb, der fastsættes i henhold til stk. 1, og de beløb, der fremkommer ved anvendelse af artikel 136 for regnskabsåret 2014, tilføjes til den årlige fordeling pr. medlemsstat af ELFUL's bidrag til programmer for udvikling af landdistrikter.
3. Medlemsstaterne kan beslutte at overskride maksimumssatsen for ELFUL's bidrag for så vidt angår de beløb, der tilføjes til den årlige fordeling pr. medlemsstat som omhandlet i stk. 2.
For de beløb, der tilføjes til den årlige fordeling pr. medlemsstat som omhandlet i stk. 2, betales der ikke et enkelt forfinansieringsbeløb til programmerne for udvikling af landdistrikter.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter om fastlæggelse af reglerne for forelæggelsen af de i stk. 2 omhandlede beløb i finansieringsplanerne for programmerne for udvikling af landdistrikter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 141b, stk. 2.
Artikel 10d
Nettoloft for EGFL
1. Loftet for EGFL's udgifter for regnskabsåret 2014 beregnes som de maksimumsbeløb, der er fastsat herfor i den forordning, som Rådet har vedtaget i henhold til artikel 312, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, fratrukket de beløb, der er omhandlet i artikel 10c, stk. 2, i nærværende forordning.
2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter uden at anvende den i artikel 141, stk. 2, eller artikel 141b, stk. 2, omhandlede procedure til fastsættelse af nettobeløbet for EGFL's udgifter for regnskabsåret 2014 på grundlag af de i stk. 1 omhandlede data.«
3)
I artikel 11, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»I regnskabsåret 2014 fastsættes den tilpasning, der er nævnt i første afsnit, imidlertid under hensyntagen til prognoserne for finansieringen af direkte støtte og udgifter til markedsforanstaltninger under den fælles landbrugspolitik, der er fastsat i den forordning, som Rådet har vedtaget i henhold artikel 312, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, forhøjet med de beløb, der er nævnt i artikel 10b i nærværende forordning, og de beløb, der fremkommer ved anvendelse af nærværende forordnings artikel 136 for regnskabsåret 2014, inden tilpasningen af direkte betalinger efter nærværende forordnings artikel 10a, men uden at tage hensyn til margenen på 300 000 000 EUR.«
4)
Artikel 11, stk. 2, affattes således:
»2. Efter et forslag fra Kommissionen, som forelægges senest den 31. marts i det kalenderår, for hvilket de tilpasninger, der er nævnt i stk. 1, finder anvendelse, fastsætter Europa-Parlamentet og Rådet efter den almindelige lovgivningsprocedure disse tilpasninger senest den 30. juni i samme kalenderår.«
5)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 11a
Delegation af beføjelser
For at sikre optimal anvendelse af tilpasningerne af de direkte betalinger i 2013 og finansiel disciplin i kalenderåret 2013 tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 141a om fastlæggelse af regler om grundlaget for beregning af nedsættelser, som medlemsstaterne skal anvende over for landbrugerne som følge af tilpasningerne af betalinger i 2013, jf. artikel 10a, og finansiel disciplin, jf. artikel 11.«
6)
Artikel 68, stk. 8, indledningen, affattes således:
»8. De medlemsstater, der har truffet beslutningen i artikel 69, stk. 1, kan senest den 1. september 2012 ændre denne og beslutte, at de med virkning fra 2013 vil:«.
7)
Artikel 69, stk. 1, affattes således:
»1. Medlemsstaterne kan, senest den 1. august 2009, den 1. august 2010, den 1. august 2011 eller senest den 1. september 2012 beslutte, fra det år, der følger efter en sådan beslutning, at anvende op til 10 % af deres nationale lofter, jf. artikel 40, eller, for så vidt angår Malta, et beløb på 2 000 000 EUR, til den særlige støtte, der er omhandlet i artikel 68, stk. 1.«
8)
Artikel 131, stk. 1, affattes således:
»1. De nye medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning, kan, senest den 1. august 2009, den 1. august 2010, den 1. august 2011 eller senest den 1. september 2012, beslutte fra det år, der følger efter en sådan beslutning, at anvende op til 10 % af deres nationale lofter, jf. artikel 40, til at yde støtte til landbrugerne i henhold til artikel 68, stk. 1, og i henhold til afsnit III, kapitel 5, alt efter hvad der er relevant for dem.«
9)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 133a
Midlertidig national støtte
1. Nye medlemsstater, bortset fra Bulgarien og Rumænien, der anvender den generelle arealbetalingsordning, skal have mulighed for at yde midlertidig national støtte i 2013.
Bortset fra når det drejer sig om Cypern, er ydelsen af denne støtte betinget af Kommissionens tilladelse, der gives i henhold til stk. 5.
2. Den midlertidige nationale støtte kan ydes til landbrugere i sektorer, som i medfør af artikel 132 og 133 har fået tilladelse til at modtage supplerende nationale direkte betalinger og, for så vidt angår Cypern, statsstøtte i 2012.
3. Betingelserne for ydelse af støtten skal være de samme som dem, der knytter sig til tilladelsen til ydelse af betalinger i medfør af artikel 132 og 133 i 2012.
4. Det samlede støttebeløb, der kan ydes til landbrugere i de sektorer, der er omhandlet stk. 2, er begrænset af et særligt rammebeløb pr. sektor, som skal svare til forskellen mellem:
a)
den samlede direkte støtte, som landbrugere i den relevante sektor kan modtage i 2012, herunder alle betalinger, der er modtaget i medfør af artikel 132, og
b)
den samlede direkte støtte, der ville være til rådighed for samme sektor i henhold til den generelle arealbetalingsordning i 2013.
De sektorspecifikke finansieringsrammer for Cypern er fastsat i bilag XVIIa.
5. På grundlag af en indsendt meddelelse vedtager Kommissionen, uden at anvende proceduren i artikel 141, stk. 2, eller artikel 141b, stk. 2, gennemførelsesretsakter om tilladelse af den midlertidige nationale støtte
a)
om fastsættelse af finansieringsrammen pr. sektor
b)
om fastsættelse af maksimumssatsen for midlertidig national støtte, hvor det er relevant
c)
om fastsættelse af betingelserne for ydelsen heraf og
d)
om bestemmelse af den valutakurs, der skal anvendes til betalingerne.
6. De nye medlemsstater kan på grundlag af objektive kriterier og inden for de grænser, som Kommissionen har tilladt i medfør af stk. 5, træffe afgørelse om de beløb, der skal ydes i midlertidig national støtte.«
10)
Artikel 134 og 135 udgår.
11)
Artikel 136 udgår.
12)
Artikel 139 affattes således:
»Artikel 139
Statsstøtte
Uanset artikel 180 i forordning (EF) nr. 1234/2007 og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006 af 24. juli 2006 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landbrugsvarer (7) gælder artikel 107, 108 og 109 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ikke for betalinger, som medlemsstaterne i overensstemmelse med nærværende forordning foretager i henhold til artikel 41, 57, 64, 68, 69, 70 og 71, artikel 82, stk. 2, artikel 86, artikel 98, stk. 4, artikel 111, stk. 5, artikel 120, artikel 129, stk. 3, og artikel 131, 132, 133 og 133a i nærværende forordning.
13)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 141a
Udøvelse af delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastsatte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 11a, tillægges Kommissionen for en periode fra den 1. september 2012 indtil den 31. december 2013.
3. Den i artikel 11a omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 11a træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 141b
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Udvalget for Udvikling af Landdistrikterne, der er nedsat ved forordning (EF) nr. 1698/2005. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (8).
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
14)
Følgende kolonne tilføjes i bilag IV:
»2013
569
903
964,3
5 329,6
101,2
1 255,5
2 344,5
5 055,2
7 853,1
4 128,3
53,5
146,4
379,8
34,7
1 313,1
5,5
830,6
715,7
3 043,4
566,6
144,3
385,6
539,2
708,5
3 650«
15)
Følgende bilag indsættes:
»BILAG XVIIa
MIDLERTIDIG NATIONAL STØTTE I CYPERN
(i EUR)
Sektor
2013
Korn (undtagen hård hvede)
141 439
Hård hvede
905 191
Mælk og mejeriprodukter
3 419 585
Oksekød
4 608 945
Får og geder
10 572 527
Svinesektoren
170 788
Fjerkræ og æg
71 399
Vin
269 250
Olivenolie
3 949 554
Spisedruer
66 181
Tørrede druer
129 404
Forarbejdede tomater
7 341
Bananer
4 285 696
Tobak
1 027 775
Frugt fra løvfældende træer, herunder stenfrugt
173 390
I alt
29 798 462«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2013.
Uanset stk. 2:
a)
anvendes følgende bestemmelser fra datoen for nærværende forordnings ikrafttræden:
i)
artikel 10b, stk. 5, artikel 10c, stk. 1 og 4, og artikel 10d, stk. 2, i forordning (EF) nr. 73/2009 som indsat ved nærværende forordnings artikel 1, nr. 2)
ii)
artikel 133a, stk. 5 og 6, i forordning (EF) nr. 73/2009 som indsat ved nærværende forordnings artikel 1, nr. 9)
iii)
nærværende forordnings artikel 1, nr. 5), 6), 7), 8) og 13)
b)
anvendes nærværende forordnings artikel 1, nr. 1), litra b), og nr. 11), fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juli 2012.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 671/2012,
annettu 11 päivänä heinäkuuta 2012,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 muuttamisesta viljelijöille vuonna 2013 myönnettävien suorien tukien soveltamisen osalta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 artiklan ensimmäisen kohdan ja 43 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia uusia viljelijöiden tukijärjestelmiä on määrä soveltaa 1 päivästä tammikuuta 2014, ja niiden on määrä korvata nykyiset järjestelmät. Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä 19 päivänä tammikuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 (4) olisi kalenterivuonna 2013 edelleenkin muodostettava perusta viljelijöiden tulotuen myöntämiselle.
(2)
Asetuksella (EY) N:o 73/2009 luotiin kalenterivuoteen 2012 saakka sovellettava pakollinen järjestelmä suorien tukien vähentämiseksi asteittain (tukien mukauttaminen), mukaan lukien enintään 5 000 euron suuruisia suoria tukiosuuksia koskeva poikkeus. Tämän johdosta suorien tukien kokonaisnettomäärät (nettoenimmäismäärät), jotka voidaan myöntää jäsenvaltiossa tukien mukauttamisen soveltamisen jälkeen, on vahvistettu kalenterivuoteen 2012 saakka. Jotta suorien tukien määrä säilyisi kalenterivuonna 2013 vuoden 2012 määrää vastaavalla tasolla ottaen asianmukaisesti huomioon tukien asteittainen käyttöönotto asetuksessa (EY) N:o 73/2009 tarkoitetuissa uusissa jäsenvaltioissa, on aiheellista luoda kalenterivuodeksi 2013 mukautusmekanismi, jonka vaikutus vastaa tukien mukauttamisen ja nettoenimmäismäärien vaikutusta. Syrjäisimmillä alueilla yhteisen maatalouspolitiikan mukaisesti myönnettävän tuen erityispiirteiden vuoksi tätä mukautusmekanismia ei pitäisi soveltaa näiden alueiden viljelijöihin.
(3)
Jotta suorat tuet, jotka jäsenvaltioiden on määrä maksaa kalenterivuonna 2013 jätettyjen hakemusten perusteella, toimisivat moitteettomasti, on tarpeen jatkaa kalenterivuodeksi 2012 vahvistettujen nettoenimmäismäärien soveltamista kalenterivuoteen 2013 ja mukauttaa niitä tarvittaessa ottaen erityisesti huomioon suorien tukien asteittaisesta käyttöönotosta uusissa jäsenvaltioissa aiheutuvat lisäykset.
(4)
Pakollisen mukauttamisen ohella yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen suorien tukien vapaaehtoista mukauttamista koskevista säännöistä 27 päivänä maaliskuuta 2007 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 378/2007 (5) annettiin jäsenvaltioille mahdollisuus vähentää niiden alueella tiettynä kalenterivuonna myönnettävien suorien tukien määriä (vapaaehtoinen mukauttaminen) kalenterivuoteen 2012 saakka. Jotta kalenterivuonna 2013 jätettyjen hakemusten perusteella maksettavien suorien tukien määrä säilytetään vuoden 2012 tukien tasolla, olisi niillä jäsenvaltioilla, jotka ovat käyttäneet vapaaehtoista mukautusta kalenterivuonna 2012, oltava mahdollisuus vähentää suoria tukia kalenterivuonna 2013 ja käyttää näin kertyneet varat maaseudun kehittämisohjelmien rahoittamiseen. Siksi on aiheellista säätää mahdollisuudesta vähentää edelleen suorien tukien määrää soveltamalla suorien tukien vapaaehtoisen mukauttamisen järjestelmää kalenterivuonna 2013. Tällaisen vähentämisen olisi oltava lisänä suorien tukien pakolliseen mukauttamiseen, joka on tarkoitus toteuttaa kalenterivuonna 2013.
(5)
Jos jäsenvaltio on soveltanut alueittain eriytettyjä vapaaehtoisen mukauttamisen prosenttimääriä kalenterivuonna 2012, sillä olisi oltava sama mahdollisuus myös kalenterivuonna 2013. Jotta viljelijöille maksettavan suoran tuen taso turvattaisiin, pakollisen ja vapaaehtoisen mukauttamisen soveltaminen yhdessä ei saisi kalenterivuonna 2013 johtaa sellaiseen suoran tuen vähennykseen, joka ylittää vuonna 2012 sovelletut sekä pakollisella että vapaaehtoisella mukauttamisella tehdyt vähennykset. Siksi kullakin alueella kalenterivuonna 2013 sovellettavan suorien tukien mukauttamisen enimmäismäärä ei saisi ylittää vähennyksiä, jotka aiheutuvat vuonna 2012 sovelletusta sekä pakollisesta että vapaaehtoisesta mukauttamisesta.
(6)
Jos jäsenvaltio on käyttänyt asetuksen (EY) N:o 378/2007 4 artiklan 2 kohdassa säädettyä mahdollisuutta ja päättänyt olla soveltamatta Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) enimmäisrahoitusosuutta nettomääriin, jotka aiheutuvat vapaaehtoisen mukauttamisen soveltamisesta ohjelmakaudella 2007-2013, tälle jäsenvaltiolle olisi annettava sama mahdollisuus niiden varojen osalta, jotka ovat kertyneet suorien tukien vapaaehtoisen mukautuksen kautta, jotta varmistetaan maaseudun kehittämistoimenpiteiden julkisten menojen rahoituksen jatkuvuus vuonna 2014. Johdonmukaisuuden vuoksi maaseudun kehittämisohjelmia koskevia ennakkomaksujärjestelyjä ei olisi sovellettava tällaisiin varoihin.
(7)
Bulgariassa ja Romaniassa sovellettujen suorien tukien taso on vuoden 2005 liittymisasiakirjassa määrätyn asteittaisen käyttöönottomenettelyn mukaisesti vuonna 2013 edelleen muissa jäsenvaltioissa sovellettujen suorien tukien tasoa alhaisempi sen jälkeen, kun siirtymäkaudella on sovellettu viljelijöille myönnettävien tukien mukauttamista. Sen vuoksi mukautusmekanismia ei pitäisi soveltaa Bulgarian ja Romanian viljelijöihin.
(8)
Uudet jäsenvaltiot ovat saaneet myöntää täydentäviä kansallisia suoria tukia sen seurauksena, että niissä otettiin asteittain käyttöön suorat tuet. Tällaista mahdollisuutta ei enää ole vuonna 2013, jolloin määräaika suorien tukien ottamiseksi asteittain käyttöön uusissa jäsenvaltioissa päättyy. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää soveltavissa uusissa jäsenvaltioissa täydentävät kansalliset suorat tuet ovat olleet tärkeitä erityisalojen viljelijöiden tulotukena. Kyproksen osalta tämä pätee myös valtiontukiin. Sen vuoksi ja tuen äkillisen ja merkittävän vähenemisen välttämiseksi vuonna 2013 niillä aloilla, joilla myönnetään vuoteen 2012 saakka täydentäviä kansallisia suoria tukia sekä Kyproksen tapauksessa valtiontukia, on asianmukaista, että näissä jäsenvaltioissa voidaan myöntää viljelijöille siirtymäkauden kansallista tukea vuonna 2013 edellyttäen, että komissio on myöntänyt siihen luvan. Viljelijöiden tukitason jatkumisen varmistamiseksi kansallista siirtymäkauden tukea olisi myönnettävä vain niillä aloilla, jotka saavat vuonna 2012 täydentävää kansallista suoraa tukea ja Kyproksen tapauksessa valtiontukea, ja jos siirtymäkauden tukea myönnetään, sitä olisi myönnettävä samoin ehdoin, joita sovelletaan tukiin vuonna 2012.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 73/2009 134 ja 135 artiklan mukaiset määrärahojen siirrot maaseuturahastoon liittyvät vuosien 2007-2013 monivuotiseen rahoituskehykseen. Suorilla tuilla, jotka jäsenvaltiot maksavat kalenterivuonna 2013 jätettyjen hakemusten perusteella, on vaikutuksia varainhoitovuonna 2014, joten ne sisältyvät seuraavaan monivuotiseen rahoituskehykseen. Tuossa rahoituskehyksessä maaseudun kehittämisohjelmiin käytettävissä oleviin määriin sisältyvät jo määrät, jotka vastaavat asetuksen (EY) N:o 73/2009 134 ja 135 artiklan mukaisia määrärahojen siirtoja. Sen vuoksi tällaiset määrärahojen siirrot olisi poistettava.
(10)
Varojen tehokkaamman käytön helpottamiseksi asetuksessa (EY) N:o 73/2009 säädettiin jäsenvaltioille annettavasta mahdollisuudesta myöntää tukea yli niiden kansallisten enimmäismäärien tiettyyn määrään asti, joka takaa sen pysyvän kansallisten enimmäismäärien alikäytön rajoissa. Mainitussa asetuksessa säädetään, että kyseiset määrät voidaan joko käyttää erityistuen rahoittamiseen tai siirtää maaseuturahastoon asetuksen (EY) N:o 73/2009 136 artiklan nojalla. Koska mahdollisuus myöntää kansalliset enimmäismäärät ylittävää tukea poistetaan, kun uutta suorien tukien järjestelmää aletaan soveltaa, asetuksen (EY) N:o 73/2009 136 artiklan mukaisia määrärahojen siirtoja maaseuturahastoon olisi jatkettava vain 31 päivään joulukuuta 2013 asti.
(11)
Mahdollisuus asettaa vapaaehtoisen mukauttamisen soveltamisesta aiheutuvat määrät käytettäväksi unionin lisätukena maaseudun kehittämisohjelmien puitteissa ja maaseuturahastosta myönnettävänä rahoituksena varainhoitovuonna 2014 sekä asetuksen (EY) N:o 73/2009 136 artiklan mukaisten määrärahasiirtojen jatkeena ei saisi vaikuttaa suorien tukien tason tulevaan mukautukseen, jotta suorat tuet jakautuisivat tasaisemmin jäsenvaltioiden kesken, minkä on määrä kuulua uuteen suorien tukien järjestelmään.
(12)
Budjettikurin vuoksi on maataloustukirahastosta varainhoitovuonna 2014 rahoitettaville menoille vahvistettava enimmäismäärä siten, että otetaan huomioon vuosia 2007-2013 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamista koskevan asetuksen, jonka neuvosto antaa perussopimuksen 312 artiklan 2 kohdan nojalla, mukaiset enimmäismäärät, sekä vapaaehtoisesta mukauttamisesta aiheutuvat määrät ja ne määrät, jotka aiheutuvat asetuksen (EY) N:o 73/2009 136 artiklan soveltamisesta kyseisen varainhoitovuoden osalta.
(13)
Jotta voidaan varmistaa niiden suorien tukien mukautusten asianmukainen soveltaminen, jotka jäsenvaltioiden on määrä maksaa vuonna 2013 jätettyjen hakemusten perusteella, ja rahoituskuri kalenterivuoden 2013 osalta, komissiolle olisi siirrettävä valta antaa perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädöksiä säännöistä, jotka koskevat jäsenvaltioiden viljelijöihin soveltamien vähennysten laskentaperustetta. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(14)
Jäsenvaltioilla oli asetuksen (EY) N:o 73/2009 nojalla mahdollisuus päättää, että ne käyttävät seuraavasta vuodesta alkaen tietyn prosentin kansallisista enimmäismääristään viljelijöilleen myönnettävään erityistukeen ja tarkistavat aiempaa päätöstä päättämällä muuttaa tällaista tukea tai lopettamalla sen. On aiheellista säätää, että näihin päätöksiin kohdistetaan kalenterivuoden 2013 osalta ylimääräinen tarkistus.
(15)
Tämän asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa vapaaehtoisesta mukautuksesta aiheutuvien määrien esittämisen osalta. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (6) mukaisesti.
(16)
Siltä osin kuin kyse on vapaaehtoisen mukauttamisen soveltamisesta aiheutuvien määrien vahvistamisesta ja maataloustukirahaston menoja varten käytettävissä olevan nettomäärän vahvistamisesta varainhoitovuoden 2014 osalta sekä siirtymäkauden kansallisten tukien myöntämisen sallimisesta, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä soveltamatta asetusta (EU) N:o 182/2011.
(17)
Asetus (EY) N:o 73/2009 olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 73/2009 seuraavasti:
1)
Muutetaan 8 artikla seuraavasti:
a)
korvataan 1 kohta seuraavasti:
”1. Suorien tukien kokonaisnettomäärät, jotka voidaan myöntää jäsenvaltiossa minä tahansa vuotta 2013 edeltävänä kalenterivuonna tämän asetuksen 7 ja 10 artiklan sekä asetuksen (EY) N:o 378/2007 1 artiklan soveltamisen jälkeen, tai kalenterivuonna 2013 tämän asetuksen 10 a ja 10 b artiklan soveltamisen jälkeen, ja lukuun ottamatta asetusten (EY) N:o 247/2006 ja (EY) N:o 1405/2006 mukaisesti myönnettäviä suoria tukia, eivät saa ylittää tämän asetuksen liitteessä IV esitettyjä enimmäismääriä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 11 artiklan soveltamista. Jäsenvaltioiden on tämän asetuksen liitteessä IV esitettyjen enimmäismäärien noudattamiseksi tarvittaessa vähennettävä lineaarisesti niiden suorien tukien määriä, joihin sovelletaan minkä tahansa vuotta 2013 edeltävän kalenterivuoden osalta tämän asetuksen 7 ja 10 artiklassa sekä asetuksen (EY) N:o 378/2007 1 artiklassa tai kalenterivuoden 2013 osalta tämän asetuksen 10 a ja 10 b artiklassa säädettyä vähennystä.”;
b)
poistetaan 2 kohdan d alakohta.
2)
Lisätään artiklat seuraavasti:
”10 a artikla
Suorien tukien mukautus vuonna 2013
1. Kaikkia viljelijälle kalenterivuonna 2013 myönnettäviä suoria tukia, joiden määrä ylittää 5 000 euroa, vähennetään 10 prosenttia.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyä vähennystä korotetaan neljällä prosenttiyksiköllä, jos määrä on yli 300 000 euroa.
3. Edellä olevia 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta Bulgarian ja Romanian, Ranskan merentakaisten departementtien, Azorien ja Madeiran, Kanariansaarten eikä Egeanmeren saarten viljelijöille myönnettävään suoraan tukeen.
4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, mainitussa kohdassa tarkoitetuksi vähennykseksi vahvistetaan 0 prosenttia muiden uusien jäsenvaltioiden kuin Bulgarian ja Romanian osalta.
10 b artikla
Suorien tukien vapaaehtoinen mukauttaminen vuonna 2013
1. Jokainen jäsenvaltio, joka on soveltanut asetuksen (EY) N:o 387/2007 1 artiklaa kalenterivuoden 2012 osalta, voi soveltaa vähennystä, jäljempänä ’vapaaehtoinen mukauttaminen’, kaikkiin suorien tukien määriin, jotka myönnetään sen alueella kalenterivuoden 2013 osalta. Vapaaehtoista mukauttamista sovelletaan tämän asetuksen 10 a artiklassa tarkoitetun suorien tukien mukauttamisen lisäksi.
Vapaaehtoinen mukauttaminen voidaan eriyttää alueittain edellyttäen, että jäsenvaltio on käyttänyt asetuksen (EY) N:o 378/2007 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaista mahdollisuutta.
2. Vähennyksen enimmäistaso, joka aiheutuu 10 a artiklan ja tämän artiklan 1 kohdan soveltamisesta yhdessä, ei saa ylittää sellaisen vähennyksen prosenttitasoa, joka aiheutuu tämän asetuksen 7 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 378/2007 1 artiklan 1 kohdan soveltamisesta yhdessä, sovellettuna viljelijöille kalenterivuoden 2012 osalta kyseisillä alueilla myönnettäviin määriin.
3. Vapaaehtoisesta mukauttamisesta aiheutuvat määrät eivät saa ylittää nettomääriä, jotka komissio on vahvistanut kalenterivuodeksi 2012 asetuksen (EY) N:o 378/2007 4 artiklan 1 kohdan nojalla.
4. Vapaaehtoisen mukauttamisen soveltamisesta aiheutuvat määrät asetetaan käytettäväksi maaseuturahastosta rahoitettavana ja maaseudun kehittämisohjelmiin annettavana unionin tukena siinä jäsenvaltiossa jossa ne ovat kertyneet.
5. Viimeistään 8 päivänä lokakuuta 2012 jäsenvaltioiden on päätettävä ja ilmoitettava komissiolle seuraavaa:
a)
vapaaehtoisen mukauttamisen taso valtion koko alueen ja tarvittaessa sen kunkin eri alueen osalta;
b)
vapaaehtoisesta mukauttamisesta aiheutuva kokonaismäärä, joka vähennetään valtion koko alueen ja tarvittaessa sen kunkin eri alueen osalta.
10 c artikla
Vapaaehtoisesta mukauttamisesta ja 136 artiklan soveltamisesta aiheutuvat määrät
1. Komissio vahvistaa jäsenvaltioiden 10 b artiklan 5 kohdan mukaisesti ilmoittamien määrien perusteella vapaaehtoisesta mukauttamisesta aiheutuvat määrät täytäntöönpanosäädöksillä soveltamatta 141 artiklan 2 kohdassa tai 141 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä.
2. Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti vahvistetut määrät ja ne määrät, jotka aiheutuvat 136 artiklan soveltamisesta varainhoitovuoden 2014 osalta, lisätään maaseudun kehittämisohjelmiin myönnettävän maaseuturahaston rahoitusosuuden jäsenvaltiokohtaiseen vuosittaiseen määrään.
3. Jäsenvaltiot voivat päättää ylittää maaseuturahaston enimmäisrahoitusosuuden niiden määrien osalta, jotka on lisätty jäsenvaltiokohtaiseen vuosittaiseen jakoon 2 kohdan mukaisesti.
Jäsenvaltiokohtaiseen vuosittaiseen jakoon 2 kohdan mukaisesti lisättyihin määriin ei sovelleta maaseudun kehittämisohjelmia varten maksettavaa kertaennakkomaksua.
4. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan säännöt 2 kohdassa tarkoitettujen määrien esittämiseksi maaseudun kehittämisohjelmien rahoitussuunnitelmissa. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 141 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
10 d artikla
Maataloustukirahaston nettoenimmäismäärä
1. Maataloustukirahaston menojen enimmäismäärä varainhoitovuodeksi 2014 lasketaan enimmäismäärinä, jotka on vahvistettu sitä varten asetuksessa, jonka neuvosto antaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 312 artiklan 2 kohdan nojalla, ja joista vähennetään tämän asetuksen 10 c artiklan 2 kohdassa tarkoitetut määrät.
2. Komissio vahvistaa 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella maataloustukirahaston menoja varten käytettävissä olevan nettomäärän varainhoitovuoden 2014 osalta täytäntöönpanosäädöksillä soveltamatta 141 artiklan 2 kohdassa tai 141 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä.”
3)
Lisätään 11 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:
”Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu mukauttaminen määritetään kuitenkin varainhoitovuonna 2014 ottaen huomioon ennusteet niiden yhteisen maatalouspolitiikan suorien tukien ja markkinoihin liittyvien menojen rahoittamiseksi, jotka vahvistetaan asetuksessa, jonka neuvosto antaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 312 artiklan 2 kohdan nojalla, ja joita on korotettu määrillä, joita tarkoitetaan tämän asetuksen 10 b artiklassa, ja määrillä, jotka aiheutuvat tämän asetuksen 136 artiklan soveltamisesta varainhoitovuoden 2014 osalta, ennen tämän asetuksen 10 a artiklassa säädettyä suorien tukien mukauttamista, mutta ottamatta huomioon 300 000 000 euron marginaalia.”
4)
Korvataan 11 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Euroopan parlamentti ja neuvosto päättävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen komission ehdotuksesta, jonka komissio antaa viimeistään 1 kohdassa tarkoitettujen mukautusten soveltamiskalenterivuoden maaliskuun 31 päivänä, näistä mukautuksista viimeistään kyseisen kalenterivuoden 30 päivänä kesäkuuta.”
5)
Lisätään artikla seuraavasti:
”11 a artikla
Säädösvallan siirto
Jotta voidaan varmistaa suorien tukien mukautusten optimaalinen soveltaminen vuonna 2013 sekä rahoituskuri kalenterivuonna 2013, komissiolle siirretään valta antaa 141 a artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioiden viljelijöihin soveltamaa, 10 a artiklassa säädetyistä tukien mukautuksista vuonna 2013 ja 11 artiklassa säädetystä rahoituskurista aiheutuvien vähennysten laskentaperustetta.”
6)
Korvataan 68 artiklan 8 kohdan johdantolause seuraavasti:
”8. Jäsenvaltiot, jotka ovat tehneet 69 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päätöksen, voivat 1 päivään syyskuuta 2012 mennessä tarkastella sitä uudelleen ja päättää, että vuodesta 2013”.
7)
Korvataan 69 artiklan 1 kohta seuraavasti:
”1. Jäsenvaltiot voivat päättää vuoden 2009, 2010 tai 2011 elokuun 1 päivään tai 1 päivään syyskuuta 2012 mennessä, että ne käyttävät kyseistä päätöstä seuraavasta vuodesta alkaen enintään 10 prosenttia 40 artiklassa tarkoitetuista kansallisista enimmäismääristään, ja Maltan tapauksessa enintään 2 000 000 euron suuruisen määrän, 68 artiklan 1 kohdassa säädettyyn erityistukeen.”
8)
Korvataan 131 artiklan 1 kohta seuraavasti:
”1. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää soveltava uusi jäsenvaltio voi päättää vuoden 2009, 2010 tai 2011 elokuun 1 päivään tai 1 päivään syyskuuta 2012 mennessä käyttävänsä kyseistä päätöstä seuraavasta vuodesta alkaen enintään 10 prosenttia 40 artiklassa tarkoitetusta kansallisesta enimmäismäärästään myöntääkseen viljelijöille 68 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea III osaston 5 luvun mukaisesti, siten kuin säännöksiä asianomaiseen valtioon sovelletaan.”
9)
Lisätään artikla seuraavasti:
”133 a artikla
Siirtymäkauden kansallinen tuki
1. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää soveltavat uudet jäsenvaltiot, lukuun ottamatta Bulgariaa ja Romaniaa, voivat myöntää siirtymäkauden kansallista tukea vuonna 2013.
Muiden kuin Kyproksen osalta tällaisen tuen myöntämisen edellytyksenä on, että komissio on antanut siihen luvan 5 kohdan mukaisesti.
2. Siirtymäkauden kansallista tukea voidaan myöntää viljelijöille aloilla, joilla täydentävät kansalliset suorat tuet sekä Kyproksen tapauksessa valtiontuet on sallittu vuonna 2012 132 ja 133 artiklan nojalla.
3. Tuen myöntämisen ehtojen on oltava samat, joilla sallitaan tukien myöntäminen 132 ja 133 artiklan nojalla vuonna 2012.
4. Viljelijöille 2 kohdassa tarkoitetuilla aloilla myönnettävän tuen kokonaismäärää rajataan erityisten alakohtaisten kokonaismäärärahojen avulla, joiden määrän on oltava yhtä suuri kuin seuraavien kahden erotus:
a)
niiden suorien tukien kokonaismäärä, joita viljelijöille on voitu myöntää asiaankuuluvalla alalla vuonna 2012, mukaan lukien kaikki 132 artiklan nojalla saadut tuet, ja
b)
niiden suorien tukien kokonaismäärä, joka olisi voitu saada samalla alalla yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisesti vuonna 2013.
Kyproksen osalta alakohtaiset kokonaismäärärahat vahvistetaan liitteessä XVII a.
5. Komissio, joka ei sovella 141 artiklan 2 kohdassa ja 141 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä, antaa saamansa ilmoituksen perusteella täytäntöönpanosäädöksiä, joilla myönnetään lupa siirtymäkauden kansalliseen tukeen ja
a)
vahvistetaan alakohtaiset rahoituspuitteet;
b)
vahvistetaan tarvittaessa myönnettävän siirtymäkauden kansallisen tuen enimmäismäärä;
c)
vahvistetaan tuen myöntämisehdot; ja
d)
määritetään sovellettava valuuttakurssi tukia varten.
6. Uudet jäsenvaltiot voivat päättää objektiivisin perustein ja komission 5 kohdan nojalla asettamissa rajoissa siirtymäkauden kansallisen tuen määristä.”
10)
Kumotaan 134 ja 135 artikla.
11)
Kumotaan 136 artikla.
12)
Korvataan 139 artikla seuraavasti:
”139 artikla
Valtiontuki
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1234/2007 180 artiklassa ja tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan 24. heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1184/2006 (7) 3 artiklassa säädetään, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107, 108 ja 109 artiklaa ei sovelleta maksuihin, jotka jäsenvaltiot ovat suorittaneet tämän asetuksen 41, 57, 64, 68, 69, 70 ja 71 artiklan, 82 artiklan 2 kohdan, 86 artiklan, 98 artiklan 4 kohdan, 111 artiklan 5 kohdan, 120 artiklan, 129 artiklan 3 kohdan sekä 131, 132, 133 ja 133 a artiklan nojalla ja tämän asetuksen mukaisesti.
13)
Lisätään artiklat seuraavasti:
”141 a artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään 11 a artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle 1 päivästä syyskuuta 201231 päivään joulukuuta 2013 saakka.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 11 a artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan kyseisessä päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 11 a artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
141 b artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa asetuksella (EY) N:o 1698/2005 perustettu maaseudun kehittämiskomitea. Tämä komitea on yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. (8)
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
14)
Lisätään liitteeseen IV sarake seuraavasti:
”2013
569
903
964,3
5 329,6
101,2
1 255,5
2 344,5
5 055,2
7 853,1
4 128,3
53,5
146,4
379,8
34,7
1 313,1
5,5
830,6
715,7
3 043,4
566,6
144,3
385,6
539,2
708,5
3 650”
15)
Lisätään liite seuraavasti:
”LIITE XVII a
SIIRTYMÄKAUDEN KANSALLINEN TUKI KYPROKSESSA
(euroa)
Ala
2013
Viljat (durumvehnää lukuun ottamatta)
141 439
Durumvehnä
905 191
Maito ja maitotuotteet
3 419 585
Naudanliha
4 608 945
Lampaat ja vuohet
10 572 527
Sianliha-ala
170 788
Siipikarja ja munat
71 399
Viini
269 250
Oliiviöljy
3 949 554
Syötäviksi tarkoitetut viinirypäleet
66 181
Kuivatut viinirypäleet
129 404
Tomaattijalosteet
7 341
Banaanit
4 285 696
Tupakka
1 027 775
Lehtipuiden hedelmät, luumarjat mukaan luettuna
173 390
Yhteensä
29 798 462”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013.
Poiketen siitä, mitä toisessa kohdassa säädetään:
a)
seuraavia säännöksiä sovelletaan tämän asetuksen voimaantulopäivästä alkaen:
i)
asetuksen (EY) N:o 73/2009 10 b artiklan 5 kohta, 10 c artiklan 1 ja 4 kohta ja 10 d artiklan 2 kohta sellaisina, kuin ne on lisätty tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdalla;
ii)
asetuksen (EY) N:o 73/2009 133 a artiklan 5 ja 6 kohta sellaisina, kuin ne on lisätty tämän asetuksen 1 artiklan 9 kohdalla;
iii)
tämän asetuksen 1 artiklan 5, 6, 7, 8 ja 13 kohta;
b)
tämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 11 kohtaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2012.