KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 24. august 2012
om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet
(EØS-relevant tekst)
(2012/490/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1775/2005 (1), særlig artikel 23, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I forordning (EF) nr. 715/2009 fastsættes der ikke-diskriminerende regler om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet med det formål at sikre et velfungerende indre marked for gas. I de fleste tilfælde er det ikke økonomisk rationelt og effektivt at dublere gastransmissionssystemerne, og derfor stimuleres konkurrencen på naturgasmarkederne ved hjælp af tredjepartsadgang, der åbner infrastrukturen for alle leverandører på en gennemsigtig måde og uden forskelsbehandling. Den hyppige forekomst af aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger, hvor netbrugerne ikke kan få adgang til naturgastransmissionsnettene, selvom der fysisk set er kapacitet nok, er en hindring for gennemførelsen af det indre marked for energi.
(2)
Praksis har vist, at selvom visse principper for håndtering af kapacitetsbegrænsninger er taget i brug, f.eks. udbud af afbrydelig kapacitet som foreskrevet i forordning (EF) nr. 1775/2005 af 28. september 2005 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet (2) og forordning (EF) nr. 715/2009, hæmmes udviklingen af et velfungerende indre marked for gas stadig af aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger i EU's naturgastransmissionsnet. Derfor er der brug for at ændre retningslinjerne for, hvordan procedurerne for håndtering af kapacitetsbegrænsninger skal anvendes i tilfælde af aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger. Som fastsat i forordning (EF) nr. 715/2009, artikel 23, stk. 3, bør de foreslåede retningslinjer afspejle forskelle mellem nationale gassystemer, og der kan fastsættes mindstekrav, som skal opfyldes for at opnå ikke-diskriminerende og gennemsigtige netadgangsbetingelser for så vidt angår procedurer for håndtering af kapacitetsbegrænsninger.
(3)
Procedurerne for håndtering af kapacitetsbegrænsninger bør anvendes, når der optræder aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger, og de tager sigte på at afhjælpe begrænsningerne ved at føre ubrugt kapacitet tilbage til markedet, så den kan blive omfordelt som led i de ordinære tildelingsprocesser.
(4)
Ved sammenkoblingspunkter, hvor fysiske kapacitetsbegrænsninger er hyppige, er procedurer for håndtering af kapacitetsbegrænsninger ofte nytteløse. I sådanne tilfælde bør løsningen søges ud fra en netplanlægnings- og investeringsmæssig synsvinkel.
(5)
Som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 713/2009 (3) har Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (»agenturet«) til opgave at overvåge og analysere gennemførelsen af disse retningslinjer. Der er behov for, at transmissionssystemoperatører offentliggør de oplysninger, der er nødvendige for at identificere forekomsten af aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger, i en anvendelig form.
(6)
Som fastsat i forordning (EF) nr. 715/2009, artikel 24, påhviler det de nationale regulerende myndigheder at sikre, at retningslinjerne efterleves.
(7)
For at sikre, at procedurerne for håndtering af kapacitetsbegrænsninger anvendes på den mest effektive måde ved alle sammenkoblingspunkter, og for at maksimere den kapacitet, der står til rådighed i alle tilstødende entry-exit-systemer, er det vigtigt, at der er et tæt samarbejde mellem alle nationale regulerende myndigheder og transmissionssystemoperatører fra forskellige medlemsstater og i hver medlemsstat. De nationale regulerende myndigheder og transmissionssystemoperatører bør bl.a. tage hensyn til bedste praksis og bestræbe sig på at harmonisere procedurer til gennemførelsen af disse retningslinjer. På grundlag af artikel 7 i forordning (EF) nr. 713/2009 bør agenturet og de nationale regulerende myndigheder sikre, at de mest effektive procedurer for håndtering af kapacitetsbegrænsninger gennemføres ved de relevante indfødningspunkter fra og udtagspunkter overalt i Unionen.
(8)
Transmissionssystemoperatørerne er i besiddelse af detaljerede oplysninger om den fysiske brug af systemet og bedst i stand til at vurdere de fremtidige gasstrømme; derfor bør de fastsætte en bestemt ekstra kapacitetsmængde, som skal stilles til rådighed ud over den beregnede tekniske kapacitet. Når transmissionssystemoperatørerne udbyder større uafbrydelig kapacitet, end der teknisk set er til rådighed, ved at tage hensyn til scenarier for gasstrømme og aftalte kapaciteter, bør de honoreres for den risiko, de derved løber. Ved fastsættelsen af transmissionssystemoperatørernes indtægter bør denne ekstrakapacitet dog kun tildeles, hvis al anden kapacitet er blevet tildelt, herunder kapaciteten, der fremkommer ved anvendelse af andre procedurer for håndtering af kapacitetsbegrænsninger. Transmissionssystemoperatørerne bør samarbejde tæt om fastsættelsen af den tekniske kapacitet. Når transmissionssystemoperatørerne skal afhjælpe en potentiel situation med fysiske kapacitetsbegrænsninger, bør de anvende den mest omkostningseffektive foranstaltning, herunder enten tilbagekøb af kapacitet eller andre tekniske eller forretningsmæssige foranstaltninger.
(9)
Forordning (EF) nr. 715/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(10)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF (4) -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Bilag I til forordning (EF) nr. 715/2009 ændres som anført i bilaget til nærværende afgørelse.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. august 2012.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 24 päivänä elokuuta 2012,
maakaasunsiirtoverkkoihin pääsyä koskevista edellytyksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2009 liitteen I muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2012/490/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maakaasunsiirtoverkkoihin pääsyä koskevista edellytyksistä ja asetuksen (EY) N:o 1775/2005 kumoamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2009 (1) ja erityisesti sen 23 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EY) N:o 715/2009 vahvistetaan syrjimättömät säännöt maakaasunsiirtoverkkoihin pääsyä koskeville edellytyksille. Tarkoituksena on varmistaa kaasun sisämarkkinoiden asianmukainen toiminta. Koska kaasunsiirtojärjestelmien kahdentaminen ei useimmissa tapauksissa ole taloudellista ja tehokasta, voidaan kilpailua maakaasumarkkinoilla edistää mahdollistamalla kolmansien osapuolten pääsy verkkoihin avaamalla infrastruktuuria kaikille toimittajille läpinäkyvällä ja syrjimättömällä tavalla. Sopimusperusteisen ylikuormituksen - eli tilanteen, jossa verkon käyttäjät eivät pääse hyödyntämään kaasunsiirtojärjestelmää, vaikka kapasiteettia olisikin fyysisesti saatavilla - taaja esiintyminen aiheuttaa esteen matkalla kohti energian sisämarkkinoita.
(2)
Käytäntö on osoittanut, että vaikka käytössä on tiettyjä ylikuormituksen hallintaperiaatteita, kuten maakaasunsiirtoverkkoihin pääsyä koskevista edellytyksistä 28 päivänä syyskuuta 2005 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1775/2005 (2) ja asetuksessa (EY) N:o 715/2009 säädetty keskeytyvän kapasiteetin tarjonta, sopimusperusteinen ylikuormittuminen on unionin kaasunsiirtoverkoissa edelleen este hyvin toimivien kaasun sisämarkkinoiden kehittymiselle. Tästä syystä on tarpeen muuttaa suuntaviivoja, jotka koskevat ylikuormituksen hallintamenettelyjen käyttöä sopimusperusteisessa ylikuormitustilanteessa. Ehdotettavissa suuntaviivoissa olisi asetuksen (EY) N:o 715/2009 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti otettava huomioon kansallisten kaasujärjestelmien väliset erot ja niissä voidaan asettaa vähimmäisvaatimukset, joilla voidaan saavuttaa syrjimättömät ja avoimet verkkoonpääsyä koskevat edellytykset ylikuormituksen hallintamenettelyjen suhteen.
(3)
Ylikuormituksen hallintamenettelyjä olisi käytettävä sopimusperusteisessa ylikuormitustilanteessa ja niiden tarkoituksena on ratkaista tällaiset tilanteet tuomalla käyttämätön kapasiteetti takaisin markkinoille uudelleenjaettavaksi tavanomaisissa jakamisprosesseissa.
(4)
Kun yhteenliitäntäpisteessä esiintyy usein fyysistä ylikuormitusta, ylikuormituksen hallintamenettelyistä ei välttämättä useinkaan ole hyötyä. Tällaisissa tapauksissa ratkaisua olisi haettava verkonsuunnittelu- ja investointinäkökulmasta.
(5)
Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston, jäljempänä ’virasto’, olisi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 713/2009 (3) mukaisesti seurattava ja analysoitava näiden suuntaviivojen täytäntöönpanoa. Siirtoverkonhaltijoiden on julkaistava käyttökelpoisessa muodossa tarvittavat tiedot sopimusperusteisen ylikuormituksen toteamiseksi.
(6)
Asetuksen (EY) N:o 715/2009 24 artiklan mukaisesti kansalliset sääntelyviranomaiset varmistavat, että kyseisiä suuntaviivoja noudatetaan.
(7)
Jotta ylikuormituksen hallintamenettelyjä käytettäisiin mahdollisimman tehokkaasti kaikissa yhteenliitäntäpisteissä ja jotta saatavilla oleva kapasiteetti saataisiin maksimoitua kaikissa vierekkäisissä syöttö- ja ottojärjestelmissä, on hyvin tärkeää, että kansalliset sääntelyviranomaiset ja siirtoverkonhaltijat eri jäsenvaltioista ja jäsenvaltion sisällä tekevät keskenään ja toistensa kanssa tiivistä yhteistyötä. Kansallisten sääntelyviranomaisten ja siirtoverkonhaltijoiden olisi erityisesti otettava huomioon alan parhaat käytänteet ja pyrittävä yhdenmukaistamaan prosesseja näiden suuntaviivojen noudattamiseksi. Viraston ja kansallisten sääntelyviranomaisten olisi asetuksen (EY) N:o 713/2009 7 artiklan mukaisesti varmistettava, että unionissa otetaan soveltuvissa syöttö- ja ottokohdissa käyttöön mahdollisimman tehokkaat ylikuormituksen hallintamenettelyt.
(8)
Koska siirtoverkonhaltijoilla on tarkkaa tietoa järjestelmän fyysisestä käytöstä ja niillä on parhaat edellytykset arvioida tulevia kaasuvirtoja, on tarkoituksenmukaista antaa niiden määritellä lisäkapasiteetti, joka on asetettava saataville laskennallisen teknisen kapasiteetin lisäksi. Ottamalla huomioon sopimusperusteinen kapasiteetti ja virtausennusteet ja tarjoamalla näin enemmän kiinteää kapasiteettia kuin on teknisesti saatavilla siirtoverkonhaltijat ottavat riskin, josta niiden olisi saatava asianmukainen korvaus. Siirtoverkonhaltijan tulojen määrittämistä varten tällainen lisäkapasiteetti olisi kuitenkin jaettava vain, jos kaikki muu kapasiteetti, myös muiden ylikuormituksen hallintamenettelyjen käytöstä johtuva kapasiteetti, on jo jaettu. Siirtoverkonhaltijoiden olisi tehtävä tiivistä yhteistyötä teknisen kapasiteetin määrittämiseksi. Mahdollisen fyysisen ylikuormitustilanteen ratkaisemiseksi siirtoverkonhaltijoiden olisi käytettävä kustannustehokkainta toimenpidettä, eli joko ostettava kapasiteettia takaisin tai toteutettava muita teknisiä tai kaupallisia toimenpiteitä.
(9)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 715/2009 olisi muutettava.
(10)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/73/EY (4) 51 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 715/2009 liite I tämän päätöksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 24 päivänä elokuuta 2012.