KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 90/2011
af 3. februar 2011
om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportlicenser for fjerkrækød
(kodifikation)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. october 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 161, stk. 3, artikel 170 og artikel 192, stk. 2, sammenholdt med artikel 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EF) nr. 633/2004 af 30. marts 2004 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportlicenser for fjerkrækød (2) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (3). Forordningen bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
Særlige gennemførelsesbestemmelser for eksportlicenser inden for fjerkrækødssektoren bør fastlægges, navnlig hvordan ansøgninger skal udformes, og hvilke oplysninger der skal anføres i ansøgningerne og licenserne, som supplement til Kommissionens forordning (EF) nr. 376/2008 af 23. april 2008 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (4).
(3)
For at sikre, at ordningen med eksportlicenser forvaltes effektivt, bør det fastsættes, hvor stor sikkerheden skal være for eksportlicenser, der udstedes efter denne ordning. For at imødegå spekulation i forbindelse med ordningen for fjerkrækødssektoren bør eksportlicenserne ikke kunne overdrages og de erhvervsdrivende bør kun kunne deltage i ordningen på bestemte betingelser.
(4)
Artikel 169 i forordning (EF) nr. 1234/2007 sikrer overholdelsen af de mængdemæssige eksportbegrænsninger, der følger af de aftaler, som er indgået inden for rammerne af Uruguay-rundens multilaterale handelsforhandlinger, på grundlag af eksportlicenser. Der bør derfor indføres faste regler for indgivelse af ansøgningerne og udstedelse af licenserne.
(5)
Der bør endvidere først gives meddelelse om beslutningerne om ansøgningerne om eksportlicens efter en betænkningsperiode. En sådan periode vil give Kommissionen mulighed for at vurdere de mængder, der ansøges om, og de tilhørende udgifter samt eventuelt at indføre særforanstaltninger, der bl.a. gælder for de ansøgninger, der er til behandling. Af hensyn til de erhvervsdrivende bør de have mulighed for at trække licensansøgningen tilbage, når acceptkoefficienten er blevet fastsat.
(6)
For at Kommissionen kan forvalte ordningen, bør den råde over præcise oplysninger om de indgivne licensansøgninger og udnyttelsen af de udstedte licenser. For at opnå en effektiv administration, bør medlemsstaterne anvende informationssystemerne i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 792/2009 af 31. august 2009 om gennemførelsesbestemmelser for medlemsstaternes formidling til Kommissionen af oplysninger og dokumenter som led i gennemførelsen af de fælles markedsordninger, ordningen med direkte betalinger, fremme af landbrugsprodukter og ordningerne for fjernområderne og øerne i Det Ægæiske Hav (5).
(7)
Det bør være muligt efter anmodning fra den erhvervsdrivende straks at udstede eksportlicenser for ansøgninger, der omfatter 25 tons eller derunder. Disse licenser bør dog begrænses til kortvarige handelstransaktioner for at undgå en omgåelse af den mekanisme, der er fastsat i denne forordning.
(8)
For at sikre, at de mængder, der skal eksporteres, forvaltes meget nøjagtigt, bør der fastlægges en undtagelse til reglerne vedrørende tolerancemargen, der er fastsat i forordning (EF) nr. 376/2008.
(9)
Ifølge artikel 167, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 ydes der eksportrestitution for daggamle kyllinger på grundlag af en efterfølgende udstedt eksportlicens. Der bør derfor fastsættes gennemførelsesbestemmelser for en sådan ordning, som samtidig bør kunne sikre en effektiv kontrol med, om de aftaler, der er indgået inden for rammerne af Uruguay-rundens multilaterale handelsforhandlinger, overholdes. Det er dog ikke nødvendigt at kræve en sikkerhed for disse licenser, når der ansøges om dem, efter at eksporten har fundet sted.
(10)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Der skal ved eksport af produkter inden for fjerkrækødssektoren, for hvilke der ansøges om eksportrestitution med undtagelse af kyllinger henhørende under KN-kode 0105 11, 0105 12 og 0105 19, fremlægges en eksportlicens med forudfastsættelse af restitutionen i overensstemmelse med artikel 2-8.
Artikel 2
1. Eksportlicensen er gyldig i 90 dage fra den faktiske udstedelsesdato, jf. artikel 22, stk. 2 i forordning (EF) nr. 376/2008.
2. Licensansøgningerne og licenserne skal i rubrik 15 indeholde varebeskrivelsen og i rubrik 16 produktkoden på 12 cifre ifølge nomenklaturen over eksportrestitution for landbrugsprodukter.
3. Produktkategorierne, jf. artikel 13, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 376/2008, og størrelsen af sikkerheden i forbindelse med eksportlicenserne er angivet i bilag I.
4. Licensansøgningerne og licenserne skal i rubrik 20 indeholde mindst en af de angivelser, der er anført i bilag II.
5. Uanset stk. 1 er licenser for kategori 6 a), jf. bilag I, gyldige i 15 dage fra den faktiske udstedelsesdato, jf. artikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 376/2008.
6. For licenser for de i bilag I nævnte produkter i kategori 6 a) er udførsel obligatorisk til det bestemmelsesland, der er anført i rubrik 7, eller til et land, der er anført i bilag VIII.
Licensansøgninger og licenser indeholder derfor mindst en af de angivelser, der er anført i bilag III.
7. For licenser for de i bilag I nævnte produkter i kategori 6 b) er udførsel obligatorisk til det bestemmelsesland, der er anført i rubrik 7, eller til et land, der ikke er anført i bilag VIII.
Licensansøgninger og licenser indeholder derfor mindst en af de angivelser, der er anført i bilag IV.
Artikel 3
1. Ansøgningerne om eksportlicens kan indgives til de kompetente myndigheder fra mandag til fredag i hver uge.
2. Ansøgeren skal være en fysisk eller juridisk person, der på tidspunktet for indgivelse af ansøgningen over for medlemsstatens myndigheder på tilfredsstillende vis kan dokumentere at have drevet handel inden for fjerkrækødssektoren i mindst 12 måneder. Detailforretninger og restauranter, som sælger disse produkter til den endelige forbruger, kan dog ikke indgive ansøgninger.
3. Eksportlicenserne udstedes onsdagen efter den i stk. 1 omhandlede periode, medmindre Kommissionen inden da har truffet særforanstaltninger, jf. stk. 4.
4. Hvis udstedelsen af eksportlicenser medfører eller risikerer at kunne medføre en overskridelse af de disponible budgetmidler eller fuldstændig udnyttelse af de maksimumsmængder, der kan eksporteres med restitution i den pågældende periode under hensyntagen til de begrænsninger, der er omhandlet i artikel 169 i forordning (EF) nr. 1234/2007, eller hvis udstedelsen af eksportlicenser medfører, at eksporten ikke kan fortsætte uafbrudt i resten af den pågældende periode, kan Kommissionen:
a)
fastsætte en fælles acceptprocent for de mængder, der er ansøgt om
b)
afvise ansøgninger, for hvilke der endnu ikke er givet eksportlicenser
c)
suspendere indgivelsen af ansøgninger om eksportlicenser i en periode på højst fem arbejdsdage med forbehold af muligheden for suspension i en længere periode, der besluttes efter proceduren i artikel 195, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007.
De ansøgninger, der indgives i suspensionsperioden, antages ikke.
Foranstaltningerne i første afsnit kan variere alt efter produktkategori og bestemmelsessted.
5. De i stk. 4 fastsatte foranstaltninger kan vedtages, hvis eksportlicensansøgningerne omfatter mængder, der overstiger eller risikerer at kunne overstige de normale afsætningsmængder for et bestemmelsessted, og hvis udstedelse af de licenser, der er ansøgt om, indebærer risiko for spekulation, fordrejning af konkurrencen mellem de erhvervsdrivende eller forstyrrelse af den pågældende samhandel eller af det indre marked.
6. Hvis de mængder, der ansøges om, afvises eller reduceres, frigives sikkerheden straks for den mængde, for hvilke ansøgningen ikke er imødekommet.
7. Uanset stk. 3 skal eksportlicensen, i tilfælde, hvor der fastsættes én enkelt acceptprocent på under 80, udstedes senest den 11. arbejdsdag, efter at denne procentsats er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende. I løbet af de 10 arbejdsdage, der følger denne offentliggørelse, kan den erhvervsdrivende:
-
enten trække ansøgningen tilbage, hvorefter sikkerheden frigives straks
-
eller anmode om øjeblikkelig udstedelse af eksportlicensen, hvorefter den kompetente myndighed udsteder licensen hurtigst muligt, men dog tidligst den normale udstedelsesdag i den pågældende uge.
8. Uanset stk. 3, kan Kommissionen fastsætte en anden dag end onsdagen til at udstede eksportlicenser, når det ikke er muligt denne dag.
Artikel 4
1. Når den erhvervsdrivende anmoder herom, anvendes de eventuelle særforanstaltninger, der er nævnt i artikel 3, stk. 4, ikke på licensansøgninger vedrørende en produktmængde på 25 tons og derunder, og de licenser, der er ansøgt om, udstedes øjeblikkelig.
I så fald er licensernes gyldighedsperiode uanset artikel 2, stk. 1 og 5, begrænset til fem arbejdsdage fra den faktiske udstedelsesdato, jf. artikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 376/2008, og ansøgningerne og licenserne skal i rubrik 20 indeholde en af de angivelser, der er anført i bilag V.
2. Kommissionen kan om nødvendigt suspendere anvendelsen af denne artikel.
Artikel 5
Eksportlicenserne kan ikke overdrages.
Artikel 6
1. Den mængde, der eksporteres inden for den tolerancemargen, der er omhandlet i artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 376/2008, giver ikke ret til restitution.
2. I rubrik 22 anføres mindst en af de angivelser, der er anført i bilag VI.
Artikel 7
1. Senest fredag hver uge giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om følgende oplysninger:
a)
de i artikel 1 omhandlede ansøgninger om eksportlicens, som er indgivet fra mandag til fredag i den pågældende uge, med angivelse af, om de er omfattet af artikel 4 eller ej
b)
de mængder, som der er udstedt eksportlicenser for den foregående onsdag, med undtagelse af øjeblikkelig udstedte licenser i henhold til artikel 4
c)
de mængder, for hvilke ansøgningerne om eksportlicens er trukket tilbage i den foregående uge, jf. artikel 3, stk. 7.
2. Meddelelsen om ansøgningerne, jf. stk. 1, litra a), skal indeholde følgende oplysninger:
a)
mængden (vægt) af produkter pr. kategori, jf. artikel 2, stk. 3
b)
opdeling pr. bestemmelsessted af mængden pr. kategori, hvis restitutionssatser varierer afhængigt af bestemmelsessted
c)
den gældende restitutionssats
d)
det samlede forudfastsatte restitutionsbeløb i euro pr. kategori.
3. Medlemsstaterne giver hver måned efter udløbet af licensernes gyldighedsperiode Kommissionen meddelelse om den mængde af eksportlicenser, der ikke er blevet udnyttet.
Artikel 8
1. Hvad angår kyllinger henhørende under KN-kode 0105 11, 0105 12 og 0105 19, erklærer de erhvervsdrivende, når afslutningen af toldformaliteterne ved eksport finder sted, at de agter at ansøge om eksportrestitution.
2. De erhvervsdrivende indgiver senest to arbejdsdage efter eksporten en ansøgning til de kompetente myndigheder om en efterfølgende udstedt eksportlicens for de eksporterede kyllinger. I licensansøgningen og licensen anføres i rubrik 20 angivelsen »Udstedt efterfølgende« samt det toldsted, hvor afslutningen af toldformaliteterne ved eksport fandt sted, samt udførselsdagen, jf. artikel 5, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 612/2009 (6).
Uanset artikel 14 stk. 2, i forordning (EF) nr. 376/2008 kræves der ingen sikkerhed.
3. Senest fredag hver uge giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om antallet af eksportlicenser, herunder meddelelsen »nul«, der er ansøgt om efterfølgende i den forløbne uge. Meddelelserne skal i givet fald indeholde oplysningerne i artikel 7, stk. 2.
4. De efterfølgende eksportlicenser udstedes den følgende onsdag, medmindre Kommissionen efter den pågældende eksport har truffet en særforanstaltning, jf. artikel 3, stk. 4. I så fald gælder disse foranstaltninger for den gennemførte eksport.
Licensen giver ret til den restitution, der gælder på udførselsdagen, jf. artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 612/2009.
5. Artikel 23 i forordning (EF) nr. 376/2008 finder ikke anvendelse for de efterfølgende udstedte licenser, der er omhandlet i stk. 1-4 i nærværende artikel.
Licenserne forelægges af den pågældende person direkte for det organ, der tager sig af udbetaling af eksportrestitutionen. Organet afskriver og påtegner licensen.
Artikel 9
De i denne forordning omhandlede meddelelser, herunder meddelelsen »nul«, skal fremsendes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009.
Artikel 10
Forordning (EF) nr. 633/2004 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag X.
Artikel 11
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. februar 2011.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 90/2011,
annettu 3 päivänä helmikuuta 2011,
yksityiskohtaisista säännöistä vientitodistusjärjestelmän soveltamiseksi siipikarjanliha-alalla
(kodifikaatio)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) ja erityisesti sen 161 artiklan 3 kohdan, 170 artiklan ja 192 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 4 artiklan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Yksityiskohtaisista säännöistä vientitodistusjärjestelmän soveltamiseksi siipikarjanliha-alalla 30 päivänä maaliskuuta 2004 annettua komission asetusta (EY) N:o 633/2004 (2) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta (3). Sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava mainittu asetus.
(2)
Maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusmenettelyn soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä huhtikuuta 2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 376/2008 (4) säännösten lisäksi olisi vahvistettava vientitodistusten soveltamista siipikarjanliha-alalla koskevat erityiset yksityiskohtaiset säännöt, joissa olisi erityisesti hakemusten, hakemusasiakirjoissa ja todistuksissa vaadittujen tietojen esittämistä koskevia säännöksiä.
(3)
Vientitodistusjärjestelmän tehokkaan hallinnoinnin varmistamiseksi olisi vahvistettava kyseiseen järjestelmään kuuluvia vientitodistuksia koskeva vakuuden määrä. Siipikarjanliha-alalla järjestelmään sisältyvän keinotteluvaaran vuoksi olisi kiellettävä vientitodistuksen siirtäminen ja olisi säädettävä toimijoiden kyseiseen järjestelmään pääsyn täsmällisistä edellytyksistä.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 169 artiklassa säädetään, että Uruguayn kierroksen kauppaneuvottelujen osana tehdyistä viennin määrää koskevista sopimuksista johtuvien velvoitteiden noudattaminen on varmistettava vientitodistusten perusteella. Sen vuoksi olisi tarpeellista vahvistaa täsmälliset säännöt hakemusten jättämiselle ja todistusten antamiselle.
(5)
Lisäksi olisi säädettävä, että vientitodistushakemuksia koskevat päätökset ilmoitettaisiin vasta harkinta-ajan jälkeen. Tänä aikana komission olisi voitava arvioida haetut määrät ja niihin liittyvät kustannukset ja tarvittaessa toteuttaa erityistoimenpiteitä, joita sovelletaan erityisesti vireillä oleviin hakemuksiin. Toimijoiden hyväksi olisi säädettävä, että todistushakemus voidaan peruuttaa hyväksymiskertoimen vahvistamisen jälkeen.
(6)
Komissiolla olisi oltava täsmälliset tiedot jätetyistä todistushakemuksista ja annettujen todistusten käytöstä, jotta se voisi hallinnoida tätä järjestelmää. Hallinnollisen tehokkuuden vuoksi jäsenvaltioiden olisi käytettävä tietojärjestelmiä yhteisen markkinajärjestelyn, suorien tukien järjestelmän, maataloustuotteiden menekinedistämisen ja syrjäisimpiin alueisiin ja Egeanmeren pieniin saariin sovellettavien järjestelyjen täytäntöönpanemiseksi jäsenvaltioiden komissiolle toimittamien tietojen ja asiakirjojen tiedoksiantamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 31 päivänä elokuuta 2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 792/2009 (5) mukaisesti.
(7)
On tarpeen sallia 25 tonnin suuruisia tai sitä pienempiä määriä koskevien hakemusten osalta, että vientitodistukset annetaan toimijan pyynnöstä välittömästi. Kyseiset todistukset on kuitenkin rajattava lyhyessä määräajassa tehtäviin kauppoihin, jotta vältettäisiin tässä asetuksessa säädetyn menettelyn kiertäminen.
(8)
Vietävien määrien täsmällisen hallinnoinnin varmistamiseksi olisi poikettava asetuksessa (EY) N:o 376/2008 säädettyjä poikkeamia koskevista säännöistä.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 167 artiklan 3 kohdassa säädetään päivän ikäisten untuvikkojen osalta, että vientitukea voidaan myöntää jälkikäteen annettujen vientitodistusten perusteella. Sen vuoksi olisi vahvistettava kyseisen järjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joilla myös varmistettaisiin Uruguayn monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyistä sopimuksista johtuvien velvoitteiden noudattamisen tehokas valvonta. Näitä viennin jälkeen haettuja todistuksia varten ei ole tarpeen vaatia vakuutta.
(10)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kaiken siipikarjanliha-alan tuotteiden viennin, johon haetaan vientitukea, edellytyksenä on tuen ennakkovahvistuksen sisältävän vientitodistuksen esittäminen 2-8 artiklan säännösten mukaisesti, lukuun ottamatta CN-koodeihin 0105 11, 0105 12 ja 0105 19 kuuluvia untuvikkoja.
2 artikla
1. Vientitodistukset ovat voimassa 90 päivää niiden asetuksen (EY) N:o 376/2008 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta tosiasiallisesta antopäivästä.
2. Todistushakemusten ja todistusten kohdassa 15 on oltava tuotteen kuvaus ja kohdassa 16 vientitukea varten vahvistetun maataloustuotteiden nimikkeistön mukainen kaksitoistanumeroinen tuotekoodi.
3. Asetuksen (EY) N:o 376/2008 13 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut tuoteluokat ja vientitodistuksiin liittyvät vakuuden määrät vahvistetaan liitteessä I.
4. Todistushakemusten ja todistusten kohdassa 20 on oltava jokin liitteessä II luetelluista maininnoista.
5. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, liitteessä I tarkoitettua luokkaa 6a koskevien todistusten voimassaoloaika on 15 päivää niiden asetuksen (EY) N:o 376/2008 22 artiklan 2 kohdan mukaisesta tosiasiallisesta antopäivästä.
6. Liitteessä I tarkoitettuun tuoteluokkaan 6a kuuluvien tuotteiden todistukset velvoittavat viemään kohdassa 7 ilmoitettuun maahan tai johonkin liitteessä VIII tarkoitettuun maahan.
Tämän vuoksi todistushakemuksissa ja todistuksissa on oltava jokin liitteessä III luetelluista maininnoista.
7. Liitteessä I tarkoitettuun tuoteluokkaan 6b kuuluvien tuotteiden todistukset velvoittavat viemään kohdassa 7 ilmoitettuun maahan tai muuhun kuin liitteessä VIII tarkoitettuun maahan.
Tämän vuoksi todistushakemuksissa ja todistuksissa on oltava ainakin jokin liitteessä IV luetelluista maininnoista.
3 artikla
1. Vientitodistushakemukset on jätettävä toimivaltaisille viranomaisille kunkin viikon maanantain ja perjantain välisenä aikana.
2. Vientitodistuksen hakijan on oltava luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka hakemuksen esittämishetkellä voi todistaa jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille harjoittaneensa kaupallista toimintaa siipikarjanliha-alalla vähintään 12 kuukauden ajan. Kuitenkaan vähittäiskauppias tai ravintoloitsija, joka myy tuotteensa lopullisille kuluttajille, ei saa jättää hakemuksia.
3. Vientitodistukset annetaan 1 kohdassa tarkoitettua ajanjaksoa seuraavana keskiviikkona, jollei komissio tällä välin ole toteuttanut mitään 4 kohdassa tarkoitetuista erityisistä toimenpiteistä.
4. Jos vientitodistusten antaminen johtaisi tai uhkaisi johtaa käytettävissä olevien talousarviovarojen ylittämiseen tai siihen, että vientitukeen oikeutetut enimmäismäärät ylittyvät kyseisenä ajanjaksona asetuksen (EY) N:o 1234/2007 169 artiklassa tarkoitetut rajoitukset huomioon ottaen, taikka vaarantaisi viennin jatkumisen kyseisen ajanjakson jäljellä olevaksi ajaksi, komissio voi:
a)
vahvistaa haetuille määrille yhtenäisen hyväksymisprosentin;
b)
hylätä hakemukset, joiden osalta ei vielä ole myönnetty vientitodistuksia;
c)
keskeyttää vientitodistushakemusten vastaanottamisen enintään viideksi työpäiväksi, ottaen kuitenkin huomioon mahdollisuuden lykätä sitä pidemmäksi ajaksi asetuksen (EY) N:o 1234/2007 195 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
Keskeytysaikana jätettyjä vientitodistushakemuksia ei hyväksytä.
Ensimmäisessä alakohdassa säädettyjä toimenpiteitä voidaan toteuttaa tai mukauttaa tuoteluokka- ja määräpaikkakohtaisesti.
5. Edellä 4 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä voidaan toteuttaa, kun vientitodistushakemukset koskevat määriä, jotka ylittävät tai uhkaavat ylittää tavanomaisen kaupan mukaiset määrät tietyn määräpaikan osalta, ja kun haettujen todistusten antaminen saattaisi aiheuttaa keinotteluriskin tai kilpailun vääristymistä toimijoiden välillä taikka kyseisen kaupan tai sisämarkkinoiden häiriöitä.
6. Jos haetut määrät hylätään tai niitä pienennetään, vakuus on vapautettava välittömästi koko sen määrän osalta, jota koskevaa hakemusta ei ole hyväksytty.
7. Jos yhtenäinen alennusprosentti on alle 80 prosenttia, todistus annetaan 3 kohdasta poiketen viimeistään yhdentenätoista päivänä kyseisen hyväksymisprosentin julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tätä julkaisemista seuraavan kymmenen päivän kuluessa toimija voi:
-
peruuttaa hakemuksensa, jolloin vakuus vapautetaan välittömästi,
-
pyytää todistuksen välitöntä antamista, jolloin toimivaltainen viranomainen antaa sen viipymättä, kuitenkin aikaisintaan kyseisen viikon tavanomaisena todistusten antopäivänä.
8. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, komissio voi vahvistaa muun viikonpäivän kuin keskiviikon vientitodistusten antamiselle silloin, kun tätä viikonpäivää ei ole mahdollista noudattaa.
4 artikla
1. Edellä 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja mahdollisia erityistoimenpiteitä ei toimijan pyynnöstä sovelleta 25 tonnin suuruista tai sitä pienempää määrää koskeviin todistushakemuksiin, ja haetut todistukset annetaan välittömästi.
Tällöin sen estämättä, mitä 2 artiklan 1 ja 5 kohdassa säädetään, todistusten voimassaolo on rajattu viiteen työpäivään niiden asetuksen (EY) N:o 376/2008 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta tosiasiallisesta antopäivästä, ja todistushakemusten ja todistusten kohdassa 20 on oltava jokin liitteessä V luetelluista maininnoista.
2. Komissio voi tarvittaessa keskeyttää tämän artiklan soveltamisen.
5 artikla
Vientitodistuksia ei saa siirtää.
6 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 376/2008 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun poikkeaman rajoissa viety määrä ei oikeuta tuen maksamiseen.
2. Todistuksen kohtaan 22 on merkittävä jokin liitteessä VI luetelluista maininnoista.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin viikon perjantaina seuraavat tiedot:
a)
kuluvan viikon maanantaista perjantaihin jätetyt 1 artiklassa tarkoitetut vientitodistushakemukset; lisäksi on ilmoitettava, kuuluvatko ne 4 artiklan soveltamisalaan;
b)
määrät, joille vientitodistukset on annettu edellisenä keskiviikkona, lukuun ottamatta 4 artiklan mukaisesti välittömästi annettuja todistuksia;
c)
määrät, joiden osalta vientitodistushakemukset on peruutettu 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti edeltävän viikon aikana.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja hakemuksia ilmoitettaessa on täsmennettävä:
a)
määrät eriteltyinä tuotteen painona jokaisen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun luokan osalta;
b)
määräpaikan mukainen erittely kunkin luokan määrän kohdalla, jos tuen määrä on eritelty määräpaikan mukaisesti;
c)
sovellettavan tuen määrä;
d)
ennakolta vahvistetun tuen kokonaismäärä euroina luokkaa kohden.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kuukausittain todistusten voimassaoloajan päätyttyä käyttämättä jääneiden vientitodistusten määrät.
8 artikla
1. Toimijoiden on CN-koodeihin 0105 11, 0105 12 ja 0105 19 kuuluvien untuvikkojen osalta ilmoitettava aikomuksestaan hakea vientitukea viennin tullimuodollisuuksien täyttämishetkellä.
2. Toimijoiden on jätettävä toimivaltaiselle viranomaiselle vietyjä untuvikkoja koskeva jälkikäteistä vientitodistusta koskeva hakemus viimeistään kahden työpäivän kuluttua viennistä. Todistushakemuksen ja todistuksen kohdassa 20 on oltava maininta ”jälkikäteinen”, tullitoimipaikka, jossa tullimuodollisuudet on täytetty, sekä näiden komission asetuksen (EY) N:o 612/2009 (6) 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vientipäivä.
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 376/2008 14 artiklan 2 kohdassa säädetään, vakuutta ei vaadita.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin viikon perjantaina kuluvan viikon aikana haettujen jälkikäteisten vientitodistusten, mukaan lukien tyhjien ilmoitusten, lukumäärä. Ilmoituksissa on soveltuvin osin täsmennettävä 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot.
4. Jälkikäteiset vientitodistukset annetaan seuraavana keskiviikkona, jollei komissio kyseisen viennin jälkeen ole toteuttanut mitään 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista erityistoimenpiteistä. Jos toimenpiteitä on toteutettu, niitä sovelletaan jo toteutettuun vientiin.
Tämä todistus oikeuttaa asetuksen (EY) N:o 612/2009 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna vientipäivänä sovellettavan tuen maksamiseen.
5. Asetuksen (EY) N:o 376/2008 23 artiklaa ei sovelleta tämän artiklan 1-4 kohdassa tarkoitettuihin jälkikäteen annettuihin todistuksiin.
Asianomainen esittää todistukset suoraan vientituen maksavalle virastolle. Kyseinen virasto kirjaa ja vahvistaa todistuksen.
9 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetut ilmoitukset, mukaan lukien tyhjät ilmoitukset, on tehtävä asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
10 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 633/2004.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä X olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
11 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 3 päivänä helmikuuta 2011.