RÅDETS AFGØRELSE 2011/235/FUSP
af 12. april 2011
om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Iran
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 21. marts 2011 gentog Rådet sin dybe bekymring over den forværrede menneskerettighedssituation i Iran.
(2)
Rådet understregede navnlig den dramatiske stigning i antallet af henrettelser i de seneste måneder og den systematiske undertrykkelse af iranske borgere, der udsættes for chikane og anholdelser for at udøve deres legitime ret til ytringsfrihed og til at deltage i fredelige forsamlinger. Unionen gentog endvidere sin kraftige fordømmelse af brugen af tortur og anden grusom, umenneskelig og nedværdigende behandling.
(3)
I denne forbindelse bekræftede Rådet sin vilje til fortsat at tage menneskerettighedsovergreb i Iran op og erklærede sig rede til at indføre restriktive foranstaltninger rettet mod dem, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Iran.
(4)
De restriktive foranstaltninger bør rettes mod personer, der medvirker til eller er ansvarlige for at beordre eller gennemføre alvorlige krænkelser af menneskerettighederne gennem undertrykkelse af fredelige demonstranter, journalister, menneskerettighedsforkæmpere, studerende eller andre personer, der forsøger at forsvare deres legitime rettigheder, herunder ytringsfriheden, samt personer, der medvirker til eller er ansvarlige for at beordre eller gennemføre alvorlige krænkelser af retten til en retfærdig procedure, tortur, grusom, umenneskelig og nedværdigende behandling eller vilkårlig, overdreven og stigende anvendelse af dødsstraf, herunder offentlige henrettelser, steninger, hængninger eller henrettelser af unge lovovertrædere i modstrid med Irans internationale menneskerettighedsforpligtelser.
(5)
Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at iværksætte en række foranstaltninger -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at begrænse indrejse i eller transit gennem deres område for de personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Iran, og for personer med tilknytning til dem, jf. listen i bilaget.
2. Stk. 1 forpligter dog ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på medlemsstatens eget område.
3. Stk. 1 gælder med forbehold af tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:
a)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
b)
som værtsland for en international konference, som er indkaldt af De Forenede Nationer eller afholdes i De Forenede Nationers regi
c)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller
d)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.
4. Stk. 3 anses for ligeledes at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
5. Rådet underrettes behørigt, hver gang en medlemsstat indrømmer en fritagelse i henhold til stk. 3 eller 4.
6. Medlemsstaterne kan indrømme fritagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, hvis rejsen er berettiget af tvingende humanitære hensyn eller af hensyn til muligheden for deltagelse i mellemstatslige møder, herunder møder i EU-regi eller møder, hvor en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, er vært, og hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retssikkerheden i Iran.
7. En medlemsstat, der ønsker at indrømme fritagelser, jf. stk. 6, giver Rådet skriftlig meddelelse herom. Fritagelsen anses for at være indrømmet, medmindre et eller flere rådsmedlemmer skriftligt gør indsigelse inden for to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede fritagelse. Hvis et eller flere medlemmer af Rådet gør indsigelse, kan Rådet uanset dette med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede fritagelse.
8. I tilfælde hvor en medlemsstat i medfør af stk. 3, 4, 6 eller 7 tillader indrejse i eller transit gennem sit område for de personer, der er opført på listen i bilaget, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de berørte personer.
Artikel 2
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af de personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Iran, og alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af personer og enheder med tilknytning til dem, jf. listen i bilaget, indefryses.
2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de personer og enheder, der er opført på listen i bilaget.
3. En medlemsstats kompetente myndighed kan på sådanne vilkår, som den skønner hensigtsmæssige, tillade frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller til, at visse pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed efter at have konstateret, at de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer
a)
er nødvendige til at dække basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilaget, og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
alene er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig opbevaring eller forvaltning af indefrosne pengemidler, eller økonomiske ressourcer, eller
d)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed har meddelt de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse, mindst to uger før meddelelsen af tilladelsen.
Medlemsstaten underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i medfør af dette stykke.
4. Uanset stk. 1 kan en medlemsstats kompetente myndigheder give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en judiciel, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret, der er truffet inden den dato, hvor den i stk. 1, omhandlede person eller enhed blev opført på listen i bilaget, eller af en judiciel, administrativ eller voldgiftsmæssig kendelse, der er afsagt før denne dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen om tilbageholdelsesret eller kendelsen er ikke til fordel for en person eller enhed, der er opført i bilaget, og
d)
anerkendelse af afgørelsen om tilbageholdelsesret eller kendelsen må ikke ske i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
Medlemsstaten underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
5. Stk. 1 er ikke til hinder for, at en person eller enhed, der er opført på listen, foretager en betaling i henhold til en kontrakt, der er indgået, før denne person eller enhed blev opført på listen i bilaget, såfremt den relevante medlemsstat har fastslået, at betalingen ikke, hverken direkte eller indirekte, modtages af en person eller enhed, der er nævnt i stk. 1.
6. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti eller
b)
forfaldne beløb i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af bestemmelserne i stk. 1 og 2,
forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger fortsat er omfattet af foranstaltningerne i stk. 1.
Artikel 3
1. Rådet udarbejder på forslag af medlemsstaterne eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik listen i bilaget og vedtager ændringer hertil.
2. Rådet underretter den pågældende person eller enhed om sin afgørelse, herunder om begrundelsen for opførelsen, enten direkte, hvis adressen er kendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver personen eller enheden mulighed for at fremsætte bemærkninger.
3. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den pågældende person eller enhed herom.
Artikel 4
1. Bilaget skal indeholde grundene til at opføre de pågældende personer og enheder på listen.
2. Bilaget skal også indeholde de oplysninger, som er tilgængelige, og som er nødvendige for at identificere de pågældende personer eller enheder. For så vidt angår personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliaser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er kendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår enheder kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted.
Artikel 5
For at give foranstaltningerne i denne afgørelse størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage tilsvarende restriktive foranstaltninger.
Artikel 6
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Denne afgørelse anvendes indtil den 13. april 2011. Gennemførelsen overvåges løbende. Afgørelsen forlænges eller ændres alt efter tilfældet, hvis Rådet skønner, at dens mål ikke er nået.
Udfærdiget i Luxembourg, den 12. april 2011.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2011/235/YUTP,
annettu 12 päivänä huhtikuuta 2011,
Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvosto ilmaisi 21 päivänä maaliskuuta 2011 uudelleen syvän huolestuneisuutensa Iranin ihmisoikeustilanteen heikkenemisestä.
(2)
Neuvosto korosti erityisesti teloitusten määrän dramaattista kasvua viime kuukausina ja järjestelmällistä sortoa, joka kohdistuu Iranin kansalaisiin, joita häiritään ja pidätetään sen vuoksi, että he käyttävät laillista oikeuttaan sananvapauteen ja rauhanomaiseen kokoontumiseen. Unioni toisti myös tuomitsevansa jyrkästi kidutuksen sekä muun julman, epäinhimillisen ja halventavan kohtelun.
(3)
Tässä yhteydessä neuvosto vahvisti uudelleen päättäväisyytensä puuttua edelleen ihmisoikeuksien loukkauksiin Iranissa ja ilmoitti olevansa valmis ottamaan käyttöön rajoittavia toimenpiteitä ihmisoikeuksien vakaviin loukkauksiin Iranissa syyllistyneitä kohtaan.
(4)
Rajoittavat toimenpiteet olisi kohdistettava henkilöihin, jotka ovat vastuussa vakavien ihmisoikeusloukkausten johtamisesta tai täytäntöönpanosta taikka ovat niissä osallisina, sortamalla rauhanomaisia mielenosoittajia, toimittajia, ihmisoikeuksien puolustajia, opiskelijoita tai muita henkilöitä, jotka puolustavat laillisia oikeuksiaan, mukaan lukien sananvapaus, sekä henkilöihin, jotka ovat vastuussa vakavien oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden loukkausten, kidutuksen, julman, epäinhimillisen ja halventavan kohtelun taikka kuolemanrangaistuksen sattumanvaraisen, liiallisen ja laajenevan soveltamisen johtamisesta tai täytäntöönpanosta taikka ovat näissä osallisina, mukaan lukien julkiset teloitukset, kivitykset, hirttämiset tai nuorisorikollisten teloitukset Iranin kansainvälisten ihmisoikeusvelvoitteiden vastaisesti.
(5)
Unionin lisätoimet ovat tarpeen tiettyjen toimenpiteiden panemiseksi täytäntöön,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen liitteessä lueteltujen ihmisoikeuksien vakaviin loukkauksiin Iranissa syyllistyneiden henkilöiden ja heitä lähellä olevien henkilöiden pääsyn alueelleen tai kauttakulun alueensa kautta.
2. Edellä oleva 1 kohta ei velvoita jäsenvaltiota kieltämään omien kansalaistensa pääsyä alueelleen.
3. Edellä oleva 1 kohta ei vaikuta tapauksiin, joissa jokin kansainvälisen oikeuden velvoite sitoo jäsenvaltiota, etenkin
a)
kansainvälisen hallitustenvälisen järjestön isäntämaana;
b)
Yhdistyneiden kansakuntien koolle kutsuman tai sen puitteissa järjestettävän kansainvälisen konferenssin isäntämaana;
c)
erioikeuksia ja vapauksia myöntävän monenvälisen sopimuksen nojalla; tai
d)
Pyhän istuimen (Vatikaanivaltio) ja Italian välillä vuonna 1929 tehdyn sopimuksen (lateraanisopimus) nojalla.
4. Edellä olevan 3 kohdan katsotaan koskevan myös tapauksia, joissa jäsenvaltio toimii Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) isäntämaana.
5. Neuvostolle on asianmukaisesti ilmoitettava kaikista tapauksista, joissa jäsenvaltio myöntää poikkeuksen 3 tai 4 kohdan nojalla.
6. Jäsenvaltiot voivat myöntää poikkeuksia 1 kohdan nojalla määrätyistä toimenpiteistä, jos matkustaminen on perusteltua pakottavista humanitaarisista syistä tai osallistumiseksi sellaisiin hallitustenvälisiin kokouksiin, unionin järjestämät tai Etyjin puheenjohtaja-valtiona toimivan jäsenvaltion isännöimät kokoukset mukaan lukien, joissa käydään demokratiaa, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota Iranissa välittömästi edistävää poliittista vuoropuhelua.
7. Jäsenvaltion, joka haluaa myöntää 6 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia, on ilmoitettava siitä neuvostolle kirjallisesti. Poikkeus katsotaan myönnetyksi, jollei yksi tai useampi neuvoston jäsen vastusta sitä kirjallisesti kahden työpäivän kuluessa ehdotettua poikkeusta koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta. Jos yksi tai useampi neuvoston jäsen esittää vastalauseen, neuvosto voi kuitenkin määräenemmistöllä päättää myöntää ehdotetun poikkeuksen.
8. Jos jäsenvaltio 3, 4, 6 tai 7 kohdan nojalla sallii liitteessä lueteltujen henkilöiden pääsyn alueelleen tai kauttakulun alueensa kautta, lupa on rajoitettava koskemaan ainoastaan sitä tarkoitusta, johon se on myönnetty, ja niitä henkilöitä, joista siinä on kyse.
2 artikla
1. Jäädytetään kaikki liitteessä luetelluille ihmisoikeuksien vakavista loukkauksista Iranissa vastuussa oleville henkilöille kuuluvat taikka näiden omistuksessa, hallussa tai määräysvallassa olevat varat ja taloudelliset resurssit sekä kaikki varat ja taloudelliset resurssit, jotka ovat näitä henkilöitä lähellä olevien henkilöiden ja yhteisöjen omistuksessa, hallussa tai määräysvallassa.
2. Mitään varoja tai taloudellisia resursseja ei saa suoraan tai välillisesti asettaa liitteessä lueteltujen henkilöiden ja yhteisöjen saataville tai hyödynnettäviksi.
3. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamiseen tai tiettyjen varojen tai taloudellisten resurssien asettamiseen saataville asianmukaisiksi katsominsa ehdoin ja todettuaan, että kyseiset varat tai taloudelliset resurssit:
a)
ovat tarpeen liitteessä lueteltujen henkilöiden ja heidän huollettavinaan olevien perheenjäsenten perustarpeiden tyydyttämiseksi, mukaan luettuina menot, jotka aiheutuvat elintarvikkeiden hankinnasta, vuokrasta tai asuntolainasta, lääkkeistä ja sairaanhoidosta, veroista, vakuutusmaksuista ja julkisten palvelujen käytöstä;
b)
on tarkoitettu yksinomaan oikeudellisten palvelujen antamiseen liittyvien kohtuullisten palkkioiden maksamiseen ja tällaisista palveluista aiheutuneiden kulujen korvaamiseen;
c)
on tarkoitettu yksinomaan jäädytettyjen varojen tai jäädytettyjen taloudellisten resurssien tavanomaisesta säilyttämisestä tai hoidosta aiheutuvien palkkioiden tai palvelumaksujen maksamiseen; tai
d)
ovat tarpeen poikkeuksellisia menoja varten, edellyttäen, että toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle vähintään kaksi viikkoa ennen luvan antamista perusteet, joiden nojalla se katsoo, että lupa olisi annettava.
Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tämän kohdan nojalla annetuista luvista.
4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamisen, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
varoihin tai taloudellisiin resursseihin kohdistuu panttioikeus, jonka tuomioistuin, viranomainen tai välimiesoikeus on perustanut ennen sitä päivää, jona 1 kohdassa tarkoitettu henkilö tai yhteisö on merkitty liitteessä olevaan luetteloon, tai tuomioistuimen, viranomaisen tai välimiesoikeuden ennen tuota päivää antama päätös;
b)
varoja tai taloudellisia resursseja käytetään yksinomaan tällaisella panttioikeudella turvattujen tai tällaisella päätöksellä vahvistettujen saatavien maksamiseen niiden lakien ja muiden säännösten asettamissa rajoissa, jotka koskevat sellaisten henkilöiden oikeuksia, joilla on tällaisia saatavia;
c)
panttioikeutta ei ole perustettu tai päätöstä ei ole annettu liitteessä luetellun henkilön tai yhteisön eduksi; ja
d)
panttioikeuden tai tuomion tunnustaminen ei ole asianomaisen jäsenvaltion oikeusjärjestyksen perusteiden vastaista.
Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tämän kohdan nojalla annetuista luvista.
5. Edellä oleva 1 kohta ei estä luettelossa mainittua henkilöä tai yhteisöä suorittamasta maksua, joka johtuu sellaisesta sopimuksesta, joka on tehty ennen tällaisen henkilön tai yhteisön sisällyttämistä liitteeseen, edellyttäen, että asianomainen jäsenvaltio on todennut, että edellä 1 kohdassa tarkoitettu henkilö tai yhteisö ei ole suoraan tai välillisesti maksun saaja.
6. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta seuraaviin jäädytetyille tileille lisättäviin määriin:
a)
näistä tileistä kertyvät korko- tai muut tuotot; tai
b)
sellaisista sopimuksista tai velvoitteista johtuvat maksut, jotka on tehty tai jotka ovat syntyneet ennen sitä päivää, josta lähtien 1 ja 2 kohdassa säädetyt toimenpiteet on kohdistettu näihin tileihin,
edellyttäen, että näihin korkotuottoihin, muihin tuottoihin ja maksuihin sovelletaan edelleen 1 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä.
3 artikla
1. Neuvosto laatii liitteessä olevan luettelon sekä muuttaa sitä jonkin jäsenvaltion tai unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen perusteella.
2. Neuvosto antaa päätöksensä ja perustelut luetteloon merkitsemiselle tiedoksi asianomaiselle henkilölle tai yhteisölle joko suoraan, jos osoite on tiedossa, tai julkaisemalla ilmoituksen, ja antaa tällaiselle henkilölle tai yhteisölle mahdollisuuden esittää huomautuksia.
3. Jos huomautuksia esitetään tai jos esitetään olennaista uutta näyttöä, neuvosto tarkastelee päätöstään uudelleen ja ilmoittaa tästä asianomaiselle henkilölle tai yhteisölle.
4 artikla
1. Liitteessä esitetään perusteet asianomaisten henkilöiden ja yhteisöjen merkitsemiselle luetteloon.
2. Liite sisältää myös tiedot, jotka ovat tarpeen asianomaisten henkilöiden tai yhteisöjen tunnistamiseksi, jos nämä tiedot ovat saatavilla. Henkilöiden osalta tällaisia tietoja voivat olla nimet, mukaan lukien peitenimet, sekä syntymäaika ja -paikka, kansalaisuus, passin ja henkilökortin numerot, sukupuoli, osoite, jos se on tiedossa, ja työtehtävä tai ammatti. Yhteisöjen osalta tällaisia tietoja voivat olla nimet, rekisteröintiaika ja -paikka, rekisterinumero ja toimipaikka.
5 artikla
Jotta tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet olisivat mahdollisimman tehokkaita, unioni rohkaisee kolmansia valtioita ottamaan käyttöön samanlaisia rajoittavia toimenpiteitä.
6 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
Tätä päätöstä sovelletaan 13 päivään huhtikuuta 2012. Sitä tarkastellaan jatkuvasti uudelleen. Tarvittaessa se uusitaan ja sitä muutetaan, jos neuvosto katsoo, ettei sen tavoitteita ole saavutettu.
Tehty Luxemburgissa 12 päivänä huhtikuuta 2011.