KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 14. april 2011
om forlængelse af overgangsperioden for erhvervelse af landbrugsjord i Litauen
(EØS-relevant tekst)
(2011/240/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse,
under henvisning til akten vedrørende Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse, særlig bilag IX, kapitel 4,
under henvisning til anmodning fra Litauen og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til tiltrædelsesakten fra 2003 kan Litauen i syv år fra tiltrædelsesdatoen indtil den 30. april 2011 på de deri fastsatte betingelser opretholde forbud mod erhvervelse af landbrugsjord for fysiske og juridiske personer fra andre EU-medlemsstater, som hverken er etableret i eller har en lokal filial eller repræsentation i Litauen. Dette er en midlertidig undtagelse fra princippet om fri bevægelighed for kapital, som er sikret ved artikel 63-66 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Denne overgangsperiode kan kun forlænges med en periode på op til tre år.
(2)
Den 4. februar 2011 anmodede Litauen om en forlængelse af overgangsperioden for erhvervelse af landsbrugsjord med tre år.
(3)
Hovedbegrundelsen for overgangsperioden var behovet for at beskytte de socioøkonomiske vilkår for landbrugsaktiviteter i kølvandet på indførelsen af det indre marked og overgangen til den fælles landbrugspolitik i Litauen. Den skulle især imødegå de bekymringer, der var kommet til udtryk vedrørende de mulige konsekvenser for landbrugssektoren af liberaliseringen af erhvervelsen af landbrugsjord, fordi der ved tiltrædelsen var store forskelle i jordpriser og indkomster mellem Litauen og EU-15 (Belgien, Danmark, Tyskland, Irland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Portugal, Finland, Sverige og Det Forenede Kongerige). Et andet formål med overgangsperioden var at lette privatisering og overdragelse af landbrugsjord til landbrugerne. Kommissionen fremhævede allerede i sin rapport af 16. juli 2008 om revision af overgangsforanstaltningerne for erhvervelse af landbrugsejendom som fastsat i tiltrædelsestraktaten fra 2003 (i det følgende benævnt »midtvejsrapporten fra 2008«) betydningen af at gennemføre ovennævnte landbrugsreform inden udgangen af den fastsatte overgangsperiode (1).
(4)
Jordreformen er endnu ikke afsluttet i Litauen. I henhold til data fra de litauiske myndigheder er der i alt 429 000 ha statsejet jord, til hvilken ejendomsretten skal afklares. I øjeblikket er kun 77 200 ha statsejet landbrugsjord blevet privatiseret, og for 351 000 ha landbrugsjord, der udgør 11,42 % af det samlede landbrugsareal i Litauen, er spørgsmålet om ejendomsretten endnu ikke løst.
(5)
Efter de litauiske myndigheders opfattelse er manglende klarhed med hensyn til ejendomsret sammen med landbrugsbedrifternes ugunstige struktur uvægerligt en hindring for handel med jord og konsolidering af landbrugsjord. Opsplittede jordarealer forringer imidlertid konkurrenceevnen og gør bedrifterne mindre markedsorienterede. I den forbindelse fremgår det af data stillet til rådighed af de litauiske myndigheder, at brug på op til 5 ha i 2009 udgjorde 52,5 % af samtlige landbrugsbedrifter.
(6)
At konkurrenceevnen som nævnt ovenfor er ringere i den litauiske landbrugssektor end i EU-15's landbrugssektor, forværres af problemer med adgang til finansielle ressourcer og høje renter på erhvervskreditter til erhvervelse af landbrugsjord (over 10 % i 2009).
(7)
Desuden havde den nylige verdensomspændende finansielle og økonomiske krise også negative virkninger for Litauens økonomi, især for salgspriserne på landbrugsprodukter. I henhold til data fra Lithuanian Department of Statistics (det litauiske statistiske kontor) under Republikken Litauens regering var det samlede prisindeks for landbrugsprodukter i 2009 sammenlignet med 2008 77,8. Faldet var særlig udtalt i sektoren for afgrødedyrkning, hvor det samlede prisindeks for disse landbrugsprodukter i 2009 sammenlignet med 2008 var 69,1.
(8)
Den store forskel i landbrugsindkomster mellem landbrugerne i Litauen og landbrugerne i EU-15, som dog bliver mindre med tiden, kan forklares med ovennævnte forhold. I henhold til Eurostat faldt landbrugernes indkomst i Litauen med 13,6 % i 2009, mens den gennemsnitlige indkomst i EU-27 faldt med 10,7 %.
(9)
Ligesom for landbrugsindkomsten er der stadig stor forskel på salgspriserne for landbrugsjord i Litauen og de øvrige EU-medlemsstater. I henhold til data fra Eurostat er priserne på marker i Litauen fortsat lave sammenlignet med de øvrige EU-medlemsstater. Fuldstændig konvergens mht. salgspriserne på landbrugsjord var ikke forventet og blev heller ikke betragtet som en nødvendig forudsætning for at bringe overgangsperioden til ophør. De udtalte forskelle i salgspriserne på landbrugsjord mellem Litauen og EU-15 kan dog være til hinder for en gradvis udvikling i retning af priskonvergens.
(10)
Det kan på denne baggrund forventes, hvilket de litauiske myndigheder også gør, at ophævelsen af restriktionerne den 1. maj 2011 vil lægge pres på jordpriserne i Litauen. Følgelig er der risiko for alvorlig uro på det litauiske marked for landbrugsjord ved udløbet af overgangsperioden.
(11)
Der bør derfor indrømmes en forlængelse af overgangsperioden med tre år, jf. bilag IX, kapitel 4, til tiltrædelsesakten.
(12)
For at kunne forberede markedet fuldt ud på liberaliseringen er det fortsat yderst vigtigt, selv under ugunstige økonomiske forhold, at sørge for bl.a. bedre kredit- og forsikringsfaciliteter for landbrugerne samt at gennemføre strukturreformen af landbruget i overgangsperioden som allerede fremhævet i midtvejsrapporten fra 2008.
(13)
Da et åbent indre marked altid har været kernen i Europas velstand, forventes øget tilgang af udenlandsk kapital at medføre potentielle fordele, også for landbrugsmarkedet i Litauen. Som fremhævet i midtvejsrapporten fra 2008 kan udenlandske investeringer i landbrugssektoren desuden have væsentlige langsigtede virkninger for tilførsel af kapital og knowhow, for den måde, hvorpå markedet for jord fungerer, og for landbrugets produktivitet. Den gradvise lempelse af restriktionerne for udenlandsk ejerskab i løbet af overgangsperioden vil også kunne bidrage til at forberede markedet på fuld liberalisering.
(14)
Af hensyn til retssikkerheden og for at undgå et juridisk tomrum i Litauens nationale retssystem efter udløbet af den nuværende overgangsperiode bør denne afgørelse træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Overgangsperioden for erhvervelse af landbrugsjord i Litauen, jf. bilag IX, kapitel 4, til tiltrædelsesakten fra 2003, forlænges indtil den 30. april 2014.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. april 2011.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 14 päivänä huhtikuuta 2011,
maatalousmaan hankintaa Liettuassa koskevan siirtymäkauden pidentämisestä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2011/240/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymissopimuksen,
ottaa huomioon Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymisasiakirjan ja erityisesti sen liitteessä IX olevan 4 luvun,
ottaa huomioon Liettuan esittämän pyynnön,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Vuoden 2003 liittymisasiakirjan mukaan Liettua voi liittymisasiakirjassa määrätyin edellytyksin kieltää muista EU:n jäsenvaltioista olevilta luonnollisilta henkilöiltä ja oikeushenkilöiltä, jotka eivät ole sijoittautuneet eivätkä rekisteröityneet Liettuaan ja joilla ei ole paikallista sivuliikettä tai liikettä Liettuassa, maatalousmaan hankinnan seitsemän vuoden ajan liittymisen jälkeen 30 päivään huhtikuuta 2011 asti. Tämä on väliaikainen poikkeus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 63-66 artiklassa määrätystä pääoman vapaasta liikkuvuudesta. Tätä siirtymäkautta voidaan pidentää ainoastaan kerran enintään kolmella vuodella.
(2)
Liettua pyysi 4 päivänä helmikuuta 2011, että maatalousmaan hankintaa koskevaa siirtymäkautta pidennettäisiin kolmella vuodella.
(3)
Siirtymäkauden tärkein peruste oli tarve suojata maataloustoiminnan sosioekonomisia edellytyksiä Liettuan siirryttyä sisämarkkinoille ja yhteisen maatalouspolitiikan soveltamiseen. Sen tavoitteena oli erityisesti ratkaista ongelmat, joita maatalousalalle olisi saattanut aiheutua maatalousmaan hankinnan vapauttamisesta ottaen huomioon, että maan hinnat ja tulot olivat Slovakiassa aluksi huomattavasti alhaisemmat kuin Alankomaissa, Belgiassa, Espanjassa, Irlannissa, Italiassa, Itävallassa, Kreikassa, Luxemburgissa, Portugalissa, Ranskassa, Ruotsissa, Saksassa, Suomessa, Tanskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jäljempänä ’EU-15-valtiot’. Lisäksi siirtymäkauden tarkoituksena oli helpottaa yksityistämisprosessia ja maatalousmaan palauttamista viljelijöille. Komissio korosti jo 16 päivänä heinäkuuta 2008 antamassaan kertomuksessa ”Maatalouskiinteistöjen hankintaa koskevien vuoden 2003 liittymissopimuksessa vahvistettujen siirtymätoimenpiteiden uudelleentarkastelu”, jäljempänä ’vuoden 2008 väliarviointi’, miten tärkeää on saattaa edellä mainittu maatalousuudistus päätökseen ennen suunnitellun siirtymäkauden päättymistä (1).
(4)
Maareformi jatkuu edelleen Liettuassa. Liettuan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan maassa on yhteensä 429 000 hehtaaria valtion maata, jonka omistusoikeudet on selvitettävä. Tällä hetkellä ainoastaan 77 200 hehtaaria valtion maatalousmaasta on yksityistetty. Omistusoikeudet ovat edelleen ratkaisematta 351 000 hehtaarin osalta; tämä osuus vastaa 11,42:ta prosenttia koko maatalousmaasta Liettuassa.
(5)
Liettuan viranomaisten mukaan omistusoikeuksiin liittyvät epäselvyydet ja maatilojen epäsuotuisa rakenne muodostavat väistämättä esteen maakaupoille ja maatalousmaan yhdistämiselle. Maaomaisuuden pirstaloutuminen heikentää omalta osaltaan kilpailukykyä ja vähentää maatilojen markkinasuuntautuneisuutta. Tässä yhteydessä Liettuan viranomaisten toimittamat vuoteen 2009 liittyvät tiedot osoittavat, että mainittuna vuonna enintään 5 hehtaarin kokoisten maatilojen osuus kaikista maatiloista oli 52,5 prosenttia.
(6)
Kuten edellä mainitaan maatalousalan kilpailukyky on Liettuassa edelleen heikompi kuin EU-15-valtioissa, ja tätä ongelmaa pahentavat vielä rahoitusvarojen saantiin liittyvät vaikeudet ja korkeat korot, joita sovelletaan maatalousmaan ostamista varten myönnettäviin kaupallisiin lainajärjestelyihin (yli 10 prosenttia vuonna 2009).
(7)
Lisäksi viimeaikainen maailmanlaajuinen finanssi- ja talouskriisi on vaikuttanut haitallisesti Liettuan talouteen ja erityisesti maataloustuotteiden myyntihintoihin. Liettuan tasavallan hallituksen alaisuudessa toimivan Liettuan tilastokeskuksen antamien tietojen mukaan maataloustuotteiden ostohintojen kokonaisindeksi oli vuonna 2009 vuoteen 2008 verrattuna 77,8. Lasku oli erityisen huomattava kasvinviljelyn alalla, jolla alan maataloustuotteiden ostohintojen kokonaisindeksi oli vuonna 2009 vuoteen 2008 verrattuna 69,1.
(8)
Edelleen huomattavat, joskin ajan mittaan kaventuvat erot Liettuan ja EU-15-valtioiden viljelijöiden maataloustuloissa voidaan selittää edellä esitetyillä tekijöillä. Eurostatin mukaan viljelijöiden tulotaso laski Liettuassa 13,6 prosenttia, kun keskitulot EU-27-valtioissa laskivat 10,7 prosenttia.
(9)
Samalla tavoin kuin maataloustulojen tasot myös maatalousmaan hinnat Liettuan ja EU:n jäsenvaltioiden välillä poikkeavat edelleen toisistaan. Eurostatin tietojen mukaan viljelylohkojen hinnat ovat Liettuassa vieläkin alhaiset muihin EU:n jäsenvaltioihin verrattuna. Maatalousmaan hintojen ei ole odotettukaan muuttuvan täysin yhtenäisiksi, eikä tätä ole edes pidetty edellytyksenä siirtymäkauden päättymiselle. Liettuan ja EU-15-valtioiden maatalousmaan hintojen väliset huomattavat erot voivat kuitenkin olla esteenä hintojen lähentymiselle.
(10)
Tässä tilanteessa voidaan Liettuan viranomaisten lailla olettaa, että rajoitusten poistaminen 1 päivänä toukokuuta 2011 lisäisi maan hintoihin kohdistuvaa painetta Liettuassa. Sen vuoksi vaarana on, että Liettuan maatalousmarkkinat häiriintyisivät vakavalla tavalla siirtymäkauden päättyessä.
(11)
Sen vuoksi liittymisasiakirjan liitteessä IX olevassa 4 luvussa määrättyä siirtymäkautta olisi pidennettävä kolmella vuodella.
(12)
Jotta markkinoiden vapautumiseen voitaisiin valmistautua täysimittaisesti, myös nykyisissä vaikeissa taloudellisissa olosuhteissa on erittäin tärkeää pyrkiä parantamaan siirtymäkauden aikana sellaisia tekijöitä kuin viljelijöiden luotto- ja vakuutusmahdollisuudet sekä maatalouden rakenneuudistuksen saattaminen päätökseen, kuten vuoden 2008 väliarvioinnissa on jo tähdennetty.
(13)
Koska avoimet sisämarkkinat ovat aina olleet Euroopan vaurauden perusta, ulkomaisen pääoman virtaaminen Liettuaan saattaisi hyödyttää myös sen maatalousmarkkinoita. Kuten vuoden 2008 väliarvioinnissa on tähdennetty, maatalousalaan tehtävillä ulkomaisilla investoinneilla olisi myös merkittäviä pitkän aikavälin vaikutuksia pääomanlisäykseen ja taitotietoon, maamarkkinoiden toimintaan ja maatalouden tuottavuuteen. Ulkomaista omistusta koskevien rajoitusten asteittainen lieventäminen siirtymäkaudella valmistaisi myös markkinoita täyteen vapauteen.
(14)
Jotta turvattaisiin oikeusvarmuus ja vältettäisiin oikeudellisen tyhjiön syntyminen Liettuan kansallisessa oikeusjärjestelmässä nykyisen siirtymäkauden päätyttyä, tämän päätöksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Pidennetään vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteessä IX olevassa 4 luvussa tarkoitettua Liettuan maatalousmaan hankintaa koskevaa siirtymäkautta 30 päivään huhtikuuta 2014.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 14 päivänä huhtikuuta 2011.