KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 142/2011
af 25. februar 2011
om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om gennemførelse af Rådets direktiv 97/78/EF for så vidt angår visse prøver og genstande, der er fritaget for veterinærkontrol ved grænsen som omhandlet i samme direktiv
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 af 21. oktober 2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1774/2002 (forordningen om animalske biprodukter) (1), særlig artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 1, litra b), nr. ii), artikel 6, stk. 1, andet afsnit, artikel 6, stk. 2, andet afsnit, artikel 11, stk. 2, litra b) og c), artikel 11, stk. 2, andet afsnit, artikel 15, stk. 1, litra b), d), e), h) og i), artikel 15, stk. 1, andet afsnit, artikel 17, stk. 2, artikel 18, stk. 3, artikel 19, stk. 4, litra a), b) og c), artikel 19, stk. 4, andet afsnit, artikel 20, stk. 10 og 11, artikel 21, stk. 5 og 6, artikel 22, stk. 3, artikel 23, stk. 3, artikel 27, første afsnit, litra a), b) og c) og litra e)-h), artikel 27, andet afsnit, artikel 31, stk. 2, artikel 32, stk. 3, artikel 40, artikel 41, stk. 3, første og tredje afsnit, artikel 42, artikel 43, stk. 3, artikel 45, stk. 4, artikel 47, stk. 2, artikel 48, stk. 2, artikel 48, stk. 7, litra a), artikel 48, stk. 8, første afsnit, litra a), og artikel 48, stk. 8, andet afsnit,
under henvisning til Rådets direktiv 97/78/EF af 18. december 1997 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet (2), særlig artikel 16, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EF) nr. 1069/2009 er der fastsat dyre- og folkesundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og deraf afledte produkter. Det fastsættes i forordningen, under hvilke forhold animalske biprodukter skal bortskaffes, med henblik på at hindre spredning af risici for folke- og dyresundheden. I forordningen præciseres det endvidere, under hvilke betingelser animalske biprodukter kan anvendes i foder og til diverse andre formål, f.eks. i kosmetiske midler, lægemidler og tekniske anvendelser. Ved forordningen pålægges driftsledere endvidere at håndtere animalske biprodukter i virksomheder og anlæg, der er underlagt offentlig kontrol.
(2)
Det følger af forordning (EF) nr. 1069/2009, at nærmere bestemmelser vedrørende håndtering af animalske biprodukter og afledte produkter, f.eks. forarbejdningsnormer, hygiejnebestemmelser og regler vedrørende formen af den dokumentation, der skal ledsage sendinger af animalske biprodukter og afledte produkter af hensyn til sporbarheden, skal vedtages som gennemførelsesbestemmelser.
(3)
De nærmere bestemmelser om anvendelse og bortskaffelse af animalske biprodukter i nærværende forordning bør fastsættes med henblik på opfyldelse af målene i forordning (EF) nr. 1069/2009, især for så vidt angår bæredygtig anvendelse af animalsk materiale og et højt folke- og dyresundhedsbeskyttelsesniveau i Den Europæiske Union.
(4)
Forordning (EF) nr. 1069/2009 finder ikke anvendelse på hele kroppe eller dele af vildtlevende dyr, som ikke mistænkes for at være inficeret med eller berørt af sygdomme, der kan overføres til mennesker eller dyr, bortset fra vanddyr, der landes til kommercielle formål. Forordningen finder heller ikke anvendelse på hele kroppe eller dele af vildtlevende vildt, som i overensstemmelse med god jagtskik ikke indsamles efter nedlæggelsen. Animalske biprodukter fra jagt bør bortskaffes på en måde, der hindrer overførsel af risici, i overensstemmelse med hvad der er hensigtsmæssigt i forhold til den specifikke jagtskik samt i overensstemmelse med god jagtskik som beskrevet af de aktive inden for jagtfaget.
(5)
Forordning (EF) nr. 1069/2009 finder anvendelse på animalske biprodukter til frembringelse af jagttrofæer. Frembringelse af sådanne trofæer samt frembringelse af præparater af dyr og dele af dyr ved andre metoder, såsom ved plastination, bør finde sted under betingelser, der hindrer overførsel af risici for menneskers eller dyrs sundhed.
(6)
Forordning (EF) nr. 1069/2009 omfatter køkken- og madaffald, hvis det hidrører fra transportmidler i international fart, såsom materiale, der stammer fra fødevarer, som serveres om bord på et fly eller et skib, der ankommer til Den Europæiske Union fra en tredjelandsdestination. Køkken- og madaffald er også omfattet af forordningen, hvis det er bestemt til fodringsformål, til forarbejdning ved en af de i henhold til denne forordning godkendte forarbejdningsmetoder eller til omdannelse til biogas eller kompostering. Forordning (EF) nr. 1069/2009 forbyder fodring af opdrættede dyr, bortset fra pelsdyr, med køkken- og madaffald. Køkken- og madaffald kan således i henhold til forordning (EF) nr. 1069/2009 forarbejdes og efterfølgende anvendes, forudsat at det afledte produkt ikke bruges til fodring af sådanne dyr.
(7)
Af hensyn til sammenhængen i EU-lovgivningen bør definitionen af fodermidler i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2009 af 13. juli 2009 om markedsføring og anvendelse af foder, ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 og ophævelse af Rådets direktiv 79/373/EØF, Kommissionens direktiv 80/511/EØF, Rådets direktiv 82/471/EØF, 83/228/EØF, 93/74/EØF, 93/113/EF og 96/25/EF og Kommissionens beslutning 2004/217/EF (3) lægges til grund for definitionen af fodermidler af animalsk oprindelse i nærværende forordning.
(8)
I henhold til forordning (EF) nr. 1069/2009 er det forbudt at afsende animalske biprodukter og afledte produkter fra modtagelige arter fra bedrifter, virksomheder, anlæg eller zoner, der er omfattet af restriktioner på grund af forekomst af en alvorlig overførbar sygdom. For at sikre et højt dyresundhedsbeskyttelsesniveau i Unionen bør det fastsættes, at det er listen over sygdomme i de zoosanitære kodekser vedrørende landdyr og vanddyr fra Verdensorganisationen for Dyresundhed (i det følgende benævnt »OIE«), der anvendes som liste over alvorlige overførbare sygdomme i forbindelse med fastlæggelse af, hvad nævnte forbud omfatter.
(9)
Eftersom forbrænding og medforbrænding af visse animalske biprodukter ikke er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald (4), bør der ved denne forordning fastsættes passende regler for forebyggelse af sundhedsricisi i forbindelse med sådanne aktiviteter, idet der tages hensyn til de potentielle virkninger for miljøet. Restprodukter fra forbrænding eller medforbrænding af animalske biprodukter eller afledte produkter bør genvindes eller bortskaffes i overensstemmelse med Unionens miljølovgivning, idet denne lovgivning blandt andet giver mulighed for at anvende phosphoren i aske til gødning og for at overgive asken fra kremering af selskabsdyr til ejerne.
(10)
Animalske produkter og fødevarer, der indeholder sådanne produkter, bør kun bortskaffes ved deponering i henhold til Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (5), såfremt de er blevet forarbejdet efter betydningen i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (6), for at mindske de potentielle sundhedsricisi.
(11)
Det bør være forbudt at bortskaffe animalske biprodukter eller afledte produkter via spildevandet, eftersom spildevand ikke er omfattet af krav, der ville sikre behørig kontrol med risici for folke- og dyresundheden. Der bør træffes passende foranstaltninger for at hindre uacceptable risici fra utilsigtet udledning af flydende animalske biprodukter, f.eks. i forbindelse med rengøring af gulve og udstyr, der anvendes i forarbejdningsprocesser.
(12)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (7) er der fastsat foranstaltninger til beskyttelse af miljøet og menneskers sundhed. I henhold til samme direktivs artikel 2, stk. 2, litra b), er visse produkter undtaget fra direktivets anvendelsesområde, for så vidt de er omfattet af anden EU-lovgivning, herunder animalske biprodukter, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum (8), undtagen dem, der er bestemt til forbrænding, deponering eller anvendelse i biogas- eller komposteringsanlæg. Nævnte forordning er nu blevet ophævet og afløst af forordning (EF) nr. 1069/2009 med virkning fra den 4. marts 2011. Af hensyn til sammenhængen i EU-lovgivningen bør processerne, hvorved animalske biprodukter og afledte produkter omdannes til biogas og komposteres, overholde sundhedsbestemmelserne i nærværende forordning samt miljøbeskyttelsesforanstaltningerne i direktiv 2008/98/EF.
(13)
En medlemsstats kompetente myndighed bør på grundlag af validering i overensstemmelse med en harmoniseret model kunne tillade alternative parametre for omdannelse af animalske biprodukter til biogas eller for kompostering af disse produkter. Det bør i sådanne tilfælde være muligt at bringe nedbrydningsaffald og kompost i omsætning (markedsføre dem) i hele Den Europæiske Union. En medlemsstats kompetente myndighed bør desuden kunne tillade visse parametre for bestemte animalske biprodukter, f.eks. køkken- og madaffald og blandinger af køkken- og madaffald med visse andre typer materiale, som omdannes til biogas eller komposteres. Eftersom sådanne tilladelser ikke udstedes i overensstemmelse med en harmoniseret model, bør nedbrydningsaffald og kompost kun bringes i omsætning i den medlemsstat, hvor de pågældende parametre er blevet godkendt.
(14)
For at forhindre, at fødevarer forurenes med patogener, bør virksomheder og anlæg, der forarbejder animalske biprodukter, være placeret adskilt fra slagterier og andre virksomheder, hvor fødevarer forarbejdes, jf. navnlig Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (9), medmindre forarbejdningen af de animalske biprodukter finder sted under forhold, der er godkendt af den kompetente myndighed, med henblik på at hindre overførsel af risici for folke- og dyresundheden til virksomheder, der forarbejder fødevarer.
(15)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier (10) foreskriver, at medlemsstaterne skal gennemføre årlige overvågningsprogrammer for transmissible spongiforme encephalopatier (TSE). Dyrekroppe, der gives som foder til visse arter med henblik på fremme af den biologiske mangfoldighed, bør være omfattet af disse overvågningsprogrammer, i det omfang det er nødvendigt for at sikre, at der med de pågældende programmer tilvejebringes fyldestgørende oplysninger vedrørende TSE-prævalensen i en given medlemsstat.
(16)
I henhold til forordning (EF) nr. 1069/2009 er det tilladt at fodre truede eller beskyttede arter af ådselædende fugle og andre arter, der lever i deres naturlige habitat, med visse typer kategori 1-materiale for at fremme den biologiske mangfoldighed. Sådan fodring bør være tilladt for visse kødædende arter som omhandlet i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (11) samt for visse arter af rovfugle som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle (12) med henblik på at tage hensyn til de pågældende arters naturlige ædemønstre.
(17)
Der er ved forordning (EF) nr. 1069/2009 indført en procedure for godkendelse af alternative metoder til anvendelse eller bortskaffelse af animalske biprodukter eller afledte produkter. Sådanne metoder kan godkendes af Kommissionen, når denne har modtaget en udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »EFSA«). For at lette EFSA's arbejde med at evaluere ansøgningerne bør der fastlægges et standardformat, hvoraf det tydeligt fremgår, hvilken dokumentation ansøgeren skal fremlægge. Det bør i overensstemmelse med traktaterne være muligt at indgive ansøgninger om tilladelse til alternative metoder på Unionens officielle sprog som fastlagt ved Rådets forordning nr. 1 om den ordning, der skal gælde for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område (13).
(18)
I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 183/2005 af 12. januar 2005 om krav til foderstofhygiejne (14) skal ledere af foderstofvirksomheder, bortset fra primærproducenter, sikre, at opbevaring og transport af foder finder sted under bestemte hygiejneforhold. Eftersom disse forhold sikrer en tilsvarende mindskelse af de potentielle risici, bør sammensatte foderstoffer fremstillet af animalske biprodukter ikke være omfattet af kravene i nærværende forordning vedrørende oplagring og transport.
(19)
Under hensyntagen til videnskabelige og forskningsmæssige formål og for at sikre en optimal anvendelse af animalske biprodukter og afledte produkter til diagnosticering af sygdomme hos mennesker eller dyr bør den kompetente myndighed kunne fastsætte betingelser for prøver af sådant materiale til forskning, undervisning og diagnosticeringsarbejde. Der bør dog ikke kunne fastsættes sådanne betingelser for prøver af patogener, som er omfattet af særlige bestemmelser ved Rådets direktiv 92/118/EØF af 17. december 1992 om dyresundhedsmæssige og sundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af produkter, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbestemmelser, som omhandlet i bilag A, kapitel I, i direktiv 89/662/EØF, og for så vidt angår patogener, i direktiv 90/425/EØF (15).
(20)
Ved direktiv 97/78/EF er animalske biprodukter, der er bestemt til udstillinger, for så vidt det ikke er hensigten at markedsføre dem, samt animalske biprodukter, der er bestemt til særlige undersøgelser eller analyser, undtaget fra veterinærkontrol på det grænsekontrolsted, hvor sendingen føres ind i Unionen. Samme direktiv giver mulighed for at vedtage gennemførelsesforanstaltninger for de relevante undtagelser. Der bør ved denne forordning fastsættes passende betingelser for import af animalske biprodukter og afledte produkter bestemt til udstillinger og særlige undersøgelser eller analyser for at sikre, at der ikke spredes uacceptable risici for folke- eller dyresundheden i forbindelse med indførsel af sådanne produkter i Unionen. Af hensyn til sammenhængen i EU-lovgivningen og af hensyn til den retlige sikkerhed for driftsledere bør de pågældende betingelser og foranstaltninger til gennemførelse af direktiv 97/78/EF fastsættes ved denne forordning.
(21)
Efter indsamling bør animalske biprodukter håndteres under passende betingelser, som sikrer, at der ikke overføres uacceptable risici for folke- eller dyresundheden. Virksomheder og anlæg, der udfører visse aktiviteter inden videreforarbejdning af animalske biprodukter, bør være konstrueret og drives på en sådan måde, at sådanne risici ikke overføres. Dette bør omfatte virksomheder og anlæg, hvor der udføres aktiviteter, der omfatter håndtering af animalske biprodukter i overensstemmelse med Unionens veterinærlovgivning, bortset fra håndtering af animalske biprodukter i forbindelse med behandling hos privatpraktiserende dyrlæger.
(22)
I henhold til forordning (EF) nr. 1069/2009 skal en driftsleder sikre, at animalske biprodukter og afledte produkter kan spores i alle led i kæden af fremstilling, anvendelse og bortskaffelse, så der undgås unødvendige forstyrrelser på det indre marked i tilfælde af hændelser, der knytter sig til aktuelle eller potentielle risici for folke- eller dyresundheden. Sporbarhed skal således sikres af ikke blot driftsledere, der frembringer, indsamler eller transporterer animalske biprodukter, men også driftsledere, der bortskaffer animalske biprodukter eller afledte produkter ved forbrænding, medforbrænding eller deponering.
(23)
Containere og transportmidler, der anvendes til animalske biprodukter eller afledte produkter, bør holdes rene med henblik på at hindre kontaminering. Hvis de udelukkende anvendes til transport af et bestemt materiale, såsom et flydende animalsk biprodukt, der ikke udgør en uacceptabel sundhedsrisiko, kan driftslederen tilpasse sine foranstaltninger til forebyggelse af kontaminering i overensstemmelse med den risiko, som det pågældende materiale reelt udgør.
(24)
Medlemsstaterne bør kunne pålægge driftsledere at anvende det integrerede veterinærinformationssystem (Traces), som blev indført ved Kommissionens beslutning 2004/292/EF af 30. marts 2004 om anvendelse af Traces-systemet og om ændring af beslutning 92/486/EØF (16) (i det følgende benævnt »Traces-systemet«), til at dokumentere, at en sending af animalske biprodukter eller afledte produkter er ankommet til bestemmelsesstedet. Alternativt bør der fremlægges bevis for, at en sending er ankommet, i form af et fjerde eksemplar af handelsdokumentet, som sendes tilbage til producenten. Erfaringerne med de to alternative metoder bør evalueres efter det første år med gennemførelse af denne forordning.
(25)
Ved forordning (EF) nr. 853/2004 er der fastsat visse parametre for behandling af afsmeltet fedt, fiskeolie og ægprodukter, som sikrer en passende kontrol med potentielle sundhedsrisici, når disse produkter anvendes til andre formål end konsum. De pågældende parametre bør derfor tillades som alternativer til de typer behandlinger af animalske biprodukter, der fastsættes ved denne forordning.
(26)
Colostrum og colostrumprodukter bør hidrøre fra kvægbesætninger, der er frie for visse sygdomme som nævnt i Rådets direktiv 64/432/EØF af 26. juni 1964 om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin (17).
(27)
Henvisningerne til Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler (18), til Rådets direktiv 96/22/EF af 29. april 1996 om forbud mod anvendelse af visse stoffer med hormonal og thyreostatisk virkning og af beta-agonister i husdyrbrug (19) og til Rådets direktiv 96/23/EF af 29. april 1996 om de kontrolforanstaltninger, der skal iværksættes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende dyr og produkter heraf (20), bør ajourføres, og det samme bør henvisningen til Rådets direktiv 2009/158/EF af 30. november 2009 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med fjerkræ og rugeæg samt for indførsel heraf fra tredjelande (21) i sundhedsbestemmelserne vedrørende handel med uforarbejdet husdyrgødning.
(28)
Visse typer importeret materiale til fremstilling af foder til selskabsdyr bør håndteres og anvendes under betingelser, der er passende i forhold til den risiko, det pågældende materiale kan udgøre. Der bør især fastsættes bestemmelser om sikker kanalisering af materialet til de bestemmelsesvirksomheder eller -anlæg, hvor dette materiale samt kategori 3-materiale tilsættes til foder til selskabsdyr. Med hensyn til bestemmelsesvirksomhederne eller -anlæggene bør den kompetente myndighed kunne tillade, at importeret materiale oplagres sammen med kategori 3-materiale, forudsat at det importerede materiale kan spores.
(29)
I forordning (EF) nr. 1069/2009 henvises der til visse afledte produkter, der kan bringes i omsætning i overensstemmelse med betingelser fastsat i visse andre EU-retsforskrifter. Samme lovgivning omfatter ligeledes betingelser vedrørende import, indsamling og transport af animalske biprodukter og afledte produkter til fremstilling af de pågældende afledte produkter. Forordning (EF) nr. 1069/2009 finder dog anvendelse, i det omfang de relevante øvrige EU-retsforskrifter ikke omfatter betingelser vedrørende de risici for folke- og dyresundheden, der kan knytte sig til sådanne råvarer. Eftersom der ikke er fastsat sådanne betingelser vedrørende materiale, der er blevet underkastet visse forarbejdningsprocesser, inden de har opfyldt betingelserne for omsætning i henhold til de pågældende andre EU-retsforskrifter, bør de fastlægges ved nærværende forordning. Der bør først og fremmest fastsættes betingelser for import og håndtering af de pågældende typer materiale inden for Unionen i overensstemmelse med strenge kontrol- og dokumentationskrav med henblik på at hindre overførsel af potentielle sundhedsrisici fra sådant materiale.
(30)
Der bør ved denne forordning især fastsættes passende sundhedsmæssige betingelser for materiale, der anvendes til fremstilling af lægemidler i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (22), af veterinærlægemidler i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler (23), af medicinsk udstyr i overensstemmelse med Rådets direktiv 93/42/EØF af 14. juni 1993 om medicinsk udstyr (24), af medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/79/EF af 27. oktober 1998 om medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik (25), af aktivt, implantabelt medicinsk udstyr i overensstemmelse med Rådets direktiv 90/385/EØF af 20. juni 1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om aktivt, implantabelt medicinsk udstyr (26) eller af laboratoriereagenser (de færdige produkter). Såfremt de risici, der knytter sig til sådant materiale, mindskes ved hjælp af rensning eller opkoncentrering af produktet eller på grund af de betingelser, hvorunder de håndteres og bortskaffes, bør kun kravene i forordning (EF) nr. 1069/2009 og i nærværende forordning vedrørende sporbarhed finde anvendelse. I sådanne tilfælde bør kravene vedrørende adskillelse af forskellige kategorier af animalske biprodukter på virksomheden eller anlægget, der fremstiller de færdige produkter, ikke finde anvendelse, fordi efterfølgende anvendelse af materialet til andre formål, herunder navnlig omdirigering til anvendelse i fødevarer og foder, kan udelukkes, hvis driftslederen anvender reglerne korrekt under den kompetente myndigheds ansvar. Sendinger af disse typer materiale, der skal importeres til Unionen, bør gøres til genstand for veterinærkontrol på indgangsgrænsekontrolstedet i overensstemmelse med direktiv 97/78/EF, der har til formål at efterprøve, at de pågældende produkter opfylder betingelserne for at kunne bringes i omsætning i Unionen.
(31)
Visse sygdomme, som dyr af hestefamilien er modtagelige for, er anmeldelsespligtige i henhold til Rådets direktiv 2009/156/EF af 30. november 2009 om dyresundhedsmæssige betingelser for enhovede dyrs bevægelser og indførsel af enhovede dyr fra tredjelande (27). Blodprodukter fra dyr af hestefamilien, som er bestemt til andre anvendelsesformål end fodring, såsom blodprodukter til fremstilling af veterinærlægemidler, bør hidrøre fra dyr af hestefamilien, der ikke udviste kliniske tegn på nogen af de pågældende sygdomme, for at mindske risikoen for overførsel af disse sygdomme.
(32)
Det bør være tilladt at bringe ferske huder og skind i omsætning til andre anvendelsesformål end konsum, forudsat at de opfylder de dyresundhedsmæssige betingelser for fersk kød, der er fastsat ved Rådets direktiv 2002/99/EF af 16. december 2002 om dyresundhedsbestemmelser for produktion, tilvirkning, distribution og indførsel af animalske produkter til konsum (28), idet disse betingelser mindsker de potentielle risici på tilfredsstillende vis.
(33)
Sundhedsbestemmelserne i denne forordning vedrørende fremstilling og omsætning af jagttrofæer og andre præparater af dyr, som eliminerer potentielle risici, bør supplere de regler om beskyttelse af visse arter af vildtlevende dyr, der er fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed (29), idet nævnte forordning har en anden målsætning. Anatomiske præparater af dyr eller animalske biprodukter, der er blevet underkastet en behandling, såsom plastination, der på tilsvarende vis eliminerer potentielle risici, bør - med henblik på at fremme anvendelsen af sådanne præparater, bl.a. i undervisningsøjemed - ikke være omfattet af dyresundhedsrestriktioner.
(34)
Biprodukter fra biavl, der skal bringes i omsætning, bør være frie for visse sygdomme, som bier er modtagelige for, jf. Rådets direktiv 92/65/EØF af 13. juli 1992 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af dyr samt sæd, æg og embryoner, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbetingelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EØF (30).
(35)
Europa-Parlamentet og Rådet har opfordret Kommissionen til at fastlægge et slutpunkt i fremstillingskæden for oliekemiske produkter, efter hvilket sådanne produkter ikke længere er omfattet af kravene i forordning (EF) nr. 1069/2009. Beslutningen vedrørende dette slutpunkt bør træffes, så snart der foreligger en evaluering med en vurdering af, i hvilket omfang de oliekemiske processer kan mindske de potentielle sundhedsrisici, som diverse kategorier materiale af animalsk fedt, der forarbejdes, kan udgøre.
(36)
Der bør i denne forordning henvises til Kommissionens forordning (EU) nr. 206/2010 af 12. marts 2010 om fastlæggelse af lister over tredjelande, tredjelandsområder og dele heraf, som er godkendt med hensyn til indførsel af visse dyr og fersk kød til EU, og krav vedrørende udstedelse af veterinærcertifikater (31), for så vidt som de pågældende tredjelande og andre områder bør godkendes med hensyn til import af visse animalske biprodukter eller afledte produkter, idet de risici, der knytter sig til disse produkter, er de samme som dem, import af levende dyr eller fersk kød kan være forbundet med.
(37)
På grundlag af tilsvarende overvejelser vedrørende de relevante sundhedsrisici og for at sikre sammenhæng i EU-lovgivningen bør der henvises til yderligere lister over tredjelande, hvorfra det er tilladt at importere visse typer materiale af animalsk oprindelse, med henblik på at fastlægge, fra hvilke tredjelande der kan importeres animalske biprodukter af de respektive arter. Der er fastlagt sådanne lister ved Kommissionens beslutning 2004/211/EF af 6. januar 2004 om listen over tredjelande og dele af tredjelande, hvorfra medlemsstaterne tillader import af levende dyr af hestefamilien samt sæd, æg og embryoner fra dyr af hestefamilien, og om ændring af beslutning 93/195/EØF og 94/63/EF (32), Kommissionens forordning (EU) nr. 605/2010 af 2. juli 2010 om dyre- og folkesundhedsmæssige betingelser og udstedelse af veterinærcertifikater for rå mælk og mejeriprodukter til konsum, der føres ind i Den Europæiske Union (33), Kommissionens beslutning 2006/766/EF af 6. november 2006 om lister over tredjelande og områder, hvorfra det er tilladt at importere toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr, havsnegle og fiskevarer (34), Kommissionens forordning (EF) nr. 798/2008 af 8. august 2008 om fastlæggelse af en liste over tredjelande, områder, zoner og segmenter, hvorfra fjerkræ og fjerkræprodukter kan importeres til og sendes i transit gennem Fællesskabet, og krav vedrørende udstedelse af veterinærcertifikat (35) og Kommissionens forordning (EF) nr. 119/2009 af 9. februar 2009 om en liste over tredjelande og dele af tredjelande med henblik på import til eller transit gennem Fællesskabet af kød af vildtlevende dyr af hareordenen, af visse vildtlevende landpattedyr og af opdrættede kaniner og om krav vedrørende udstedelse af veterinærcertifikater (36).
(38)
Eftersom affald fra fotoindustrien, som anvender visse animalske biprodukter såsom rygsøjle fra kvæg, udgør risici for ikke blot folke- og dyresundheden, men også for miljøet, bør sådant affald enten bortskaffes eller eksporteres til de pågældende animalske biprodukters oprindelsestredjeland i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 af 14. juni 2006 om overførsel af affald (37).
(39)
Der bør i reglerne for transit af visse animalske biprodukter og afledte produkter gennem Den Europæiske Union i forbindelse med transport mellem områder i Rusland henvises til listen over grænsekontrolsteder i Kommissionens beslutning 2009/821/EF af 28. september 2009 om fastlæggelse af en liste over godkendte grænsekontrolsteder, af visse regler for den kontrol, der gennemføres af Kommissionens veterinæreksperter, og af veterinærenhederne i Traces (38). Det fælles veterinærdokument til brug ved import, som er fastlagt ved Kommissionens forordning (EF) nr. 136/2004 af 22. januar 2004 om procedurer for EF-grænsekontrolstedernes veterinærkontrol af tredjelandsprodukter (39), bør anvendes i forbindelse med denne form for transit.
(40)
Det bør ved denne forordning fastsættes, at de sundhedscertifikater, der skal ledsage sendinger af animalske biprodukter eller afledte produkter på det EU-indgangssted, hvor veterinærkontrollen finder sted, skal udstedes i overensstemmelse med certifikatudstedelsesprincipper, der svarer til principperne i Rådets direktiv 96/93/EF af 17. december 1996 om udstedelse af certifikater for dyr og animalske produkter (40).
(41)
Af hensyn til sammenhængen i EU-lovgivningen bør der foretages offentlig kontrol med hele kæden af animalske biprodukter og afledte produkter i overensstemmelse med de almindelige krav vedrørende offentlig kontrol, der er fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (41).
(42)
Der er derfor nødvendigt at fastlægge foranstaltninger til gennemførelse af forordning (EF) nr. 1069/2009 i nærværende forordning.
(43)
Ved forordning (EF) nr. 1069/2009 ophæves forordning (EF) nr. 1774/2002 med virkning fra den 4. marts 2011.
(44)
Efter vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1774/2002 blev der vedtaget visse gennemførelsesretsakter, nemlig Kommissionens forordning (EF) nr. 811/2003 (42) vedrørende forbuddet mod genanvendelse inden for samme art for fisks vedkommende samt nedgravning og brænding af visse animalske biprodukter, Kommissionens beslutning 2003/322/EF (43) vedrørende fodring af visse ådselædende fugle med kategori 1-materiale, Kommissionens beslutning 2003/324/EF (44) vedrørende dispensation fra forbuddet mod genanvendelse inden for samme art for pelsdyrs vedkommende samt Kommissionens forordning (EF) nr. 79/2005 (45) vedrørende mælk og mælkebaserede produkter, (EF) nr. 92/2005 (46) vedrørende fremgangsmåder ved bortskaffelse eller anvendelse, (EF) nr. 181/2006 (47) vedrørende organiske gødningsstoffer og jordforbedringsmidler bortset fra gylle, (EF) nr. 1192/2006 (48) vedrørende listen over godkendte anlæg og forordning (EF) nr. 2007/2006 (49) vedrørende import og transit af visse mellemprodukter fremstillet af kategori 3-materiale.
(45)
Kommissionen vedtog desuden visse overgangsforanstaltninger, navnlig Kommissionens forordning (EF) nr. 878/2004 (50) vedrørende import og håndtering af visse typer kategori 1- og kategori 2-materiale, Kommissionens beslutning 2004/407/EF (51) vedrørende import af visse typer materiale til fremstilling af fotogelatine og Kommissionens forordning (EF) nr. 197/2006 (52) vedrørende håndtering og bortskaffelse af tidligere fødevarer, for at fastlægge foranstaltninger, der står i forhold til risiciene, for visse særlige anvendelsesformål for animalske biprodukter.
(46)
Med henblik på at forenkle Unionens bestemmelser om animalske biprodukter yderligere i overensstemmelse med den opfordring, som Rådets formandskab fremsatte i forbindelse med vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1069/2009, bør de pågældende gennemførelses- og overgangsforanstaltninger revurderes. De bør nu, ved denne forordning, ophæves og afløses, i det omfang det er nødvendigt for at skabe en sammenhængende lovramme for animalske biprodukter og afledte produkter.
(47)
Forordning (EF) nr. 1069/2009 finder anvendelse fra den 4. marts 2011, og nærværende forordning bør derfor også finde anvendelse fra denne dato. Der bør desuden fastsættes en overgangsperiode for at give de berørte parter tid til at tilpasse sig de nye regler, der fastlægges ved nærværende forordning, og til at bringe visse produkter i omsætning, som er fremstillet i overensstemmelse med de EU-sundhedsbestemmelser, der gjaldt inden denne dato, og for at muliggøre fortsat import, når kravene i denne forordning begynder at finder anvendelse.
(48)
Visse produkter, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 878/2004, bør fortsat omsættes og eksporteres i henhold til de nationale regelsæt, fordi de risici, der er forbundet med den ret begrænsede mængde materiale, der handles med, i dag kan håndteres via regulering på nationalt plan, i afventning af en eventuel harmonisering på et senere tidspunkt. Indtil der er vedtaget foranstaltninger vedrørende indsamling og bortskaffelse af visse begrænsede mængder animalske produkter fra detailhandelen på grundlag af yderligere dokumentation, bør den kompetente myndighed fortsat kunne tillade indsamling og bortskaffelse af sådanne produkter ved andre metoder, forudsat at den samme beskyttelse af folke- og dyresundheden er garanteret.
(49)
I overensstemmelse med den anmodning, Europa-Parlamentet fremsatte, da det tilsluttede sig forordning (EF) nr. 1069/2009 under førstebehandlingen, og under hensyntagen til Parlamentets mere specifikke forslag til håndtering af visse tekniske spørgsmål, blev et udkast til nærværende forordning den 27. september 2010 forelagt Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed til behandling.
(50)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesforanstaltninger:
a)
til gennemførelse af de i forordning (EF) nr. 1069/2009 fastsatte folke- og dyresundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter
b)
vedrørende visse prøver og genstande, der er fritaget for veterinærkontrol på grænsekontrolsteder, jf. artikel 16, stk. 1, litra e) og f), i direktiv 97/78/EF.
Artikel 2
Definitioner
Ved anvendelsen af denne forordning gælder definitionerne i bilag I.
Artikel 3
Slutpunkt i fremstillingskæden for visse afledte produkter
Følgende afledte produkter kan bringes i omsætning, men dog ikke importeres, uden restriktioner, jf. artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1069/2009:
a)
biodiesel, der opfylder kravene vedrørende bortskaffelse og anvendelse af afledte produkter i bilag IV, kapitel IV, afsnit 3, punkt 2, litra b)
b)
forarbejdet foder til selskabsdyr, der opfylder de specifikke krav for forarbejdet foder til selskabsdyr i bilag XIII, kapitel II, punkt 7, litra a)
c)
tyggepinde og tyggeben, der opfylder de specifikke krav for tyggepinde og tyggeben i bilag XIII, kapitel II, punkt 7, litra b)
d)
huder og skind af hovdyr, der opfylder de specifikke krav vedrørende slutpunktet for disse produkter i bilag XIII, kapitel V, del C
e)
uld og hår, der opfylder de specifikke krav vedrørende slutpunktet for disse produkter i bilag XIII, kapitel VII, del B
f)
fjer og dun, der opfylder de specifikke krav vedrørende slutpunktet for disse produkter i bilag XIII, kapitel VII, del C
g)
pels, der opfylder betingelserne i bilag XIII, kapitel VIII.
Artikel 4
Alvorlige overførbare sygdomme
Sygdomme opført af OIE i artikel 1.2.3 i den zoosanitære kodeks vedrørende landdyr, 2010-udgaven, og i kapitel 1.3 i sundhedskodeksen for vanddyr, 2010-udgaven, anses for at være alvorlige overførbare sygdomme for så vidt angår anvendelsen af generelle dyresundhedsrestriktioner, jf. artikel 6, stk. 1, litra b), nr. ii), i forordning (EF) nr. 1069/2009.
KAPITEL II
BORTSKAFFELSE OG ANVENDELSE AF ANIMALSKE BIPRODUKTER OG AFLEDTE PRODUKTER
Artikel 5
Restriktioner for anvendelse af animalske biprodukter og afledte produkter
1. Driftsledere i de i bilag II, kapitel I, nævnte medlemsstater skal opfylde betingelserne for fodring af pelsdyr med visse typer materiale fra kroppe eller dele af dyr af de i samme kapitel nævnte arter.
2. Driftslederen skal overholde restriktionerne for fodring af opdrættede dyr med foderplanter fra jordarealer, hvorpå der er anvendt visse organiske gødningsstoffer eller jordforbedringsmidler, jf. bilag II, kapitel II.
Artikel 6
Bortskaffelse ved forbrænding og medforbrænding
1. Den kompetente myndighed sikrer, at forbrænding og medforbrænding af animalske biprodukter og afledte produkter kun finder sted:
a)
på forbrændingsanlæg og medforbrændingsanlæg, der har en godkendelse udstedt i henhold til direktiv 2000/76/EF, eller
b)
hvis der er tale om anlæg, for hvilke en godkendelse i henhold til direktiv 2000/76/EF ikke er påkrævet, på forbrændings- eller medforbrændingsanlæg, der af den kompetente myndighed er godkendt til bortskaffelse ved forbrænding eller bortskaffelse eller nyttiggørelse af animalske biprodukter eller afledte produkter, hvis der er tale om affald, ved medforbrænding i henhold til artikel 24, stk. 1, litra b) eller c), i forordning (EF) nr. 1069/2009.
2. Den kompetente myndighed godkender kun forbrændingsanlæg og medforbrændingsanlæg som omhandlet i stk. 1, litra b), i henhold til artikel 24, stk. 1, litra b) eller c), i forordning (EF) nr. 1069/2009, hvis de opfylder kravene i bilag III til nærværende forordning.
3. Driftsledere for forbrændingsanlæg og medforbrændingsanlæg skal opfylde de generelle krav vedrørende forbrænding og medforbrænding i bilag III, kapitel I.
4. Driftsledere for højkapacitetsforbrændings- og medforbrændingsanlæg skal opfylde kravene i bilag III, kapitel II.
5. Driftsledere for lavkapacitetsforbrændings- og medforbrændingsanlæg skal opfylde kravene i bilag III, kapitel III.
Artikel 7
Deponering af visse typer kategori 1- og kategori 3-materiale
Uanset artikel 12 og artikel 14, litra c), i forordning (EF) nr. 1069/2009 kan den kompetente myndighed tillade bortskaffelse af følgende typer kategori 1- og kategori 3-materiale på et godkendt deponeringsanlæg:
a)
importeret foder til selskabsdyr/foder til selskabsdyr fremstillet af importeret materiale, af kategori 1-materiale som omhandlet i artikel 8, litra c), i forordning (EF) nr. 1069/2009
b)
kategori 3-materiale som omhandlet i artikel 10, litra f) og g), i forordning (EF) nr. 1069/2009, forudsat at:
i)
det pågældende materiale ikke har været i kontakt med animalske biprodukter som omhandlet i artikel 8 og 9 og artikel 10, litra a)-e) og litra h)-p), i samme forordning
ii)
materialet, på det tidspunkt, hvor det er bestemt til bortskaffelse:
-
er blevet underkastet forarbejdning som defineret i artikel 2, stk. 1, litra m), i forordning (EF) nr. 852/2004, hvis der er tale om materiale som omhandlet i artikel 10, litra f), i forordning (EF) nr. 1069/2009, og
-
er blevet forarbejdet i overensstemmelse med kapitel II i bilag X til nærværende forordning eller i overensstemmelse med de specifikke krav for foder til selskabsdyr i kapitel II i bilag XIII til nærværende forordning, hvis der er tale om materiale som omhandlet i artikel 10, litra g), i forordning (EF) nr. 1069/2009, og
iii)
bortskaffelsen af det pågældende materiale ikke udgør en risiko for folke- eller dyresundheden.
Artikel 8
Krav for forarbejdningsanlæg og andre virksomheder
1. Driftslederen sikrer, at de forarbejdningsanlæg og andre virksomheder, som den pågældende har kontrol med, opfylder følgende krav som fastsat i bilag IV, kapitel I:
a)
de generelle betingelser vedrørende forarbejdning i afsnit 1
b)
kravene vedrørende behandling af spildevand i afsnit 2
c)
de specifikke krav vedrørende forarbejdning af kategori 1- og kategori 2-materiale i afsnit 3
d)
de specifikke krav vedrørende forarbejdning af kategori 3-materiale i afsnit 4.
2. Den kompetente myndighed godkender kun forarbejdningsanlæg og andre virksomheder, hvis de opfylder betingelserne i bilag IV, kapitel I.
Artikel 9
Krav til forarbejdningsanlæg og andre virksomheder vedrørende hygiejne og forarbejdning
Driftslederen sikrer, at de virksomheder og anlæg, som den pågældende har kontrol med, opfylder følgende krav som fastsat i bilag IV:
a)
kravene vedrørende hygiejne og forarbejdning i kapitel II
b)
standardforarbejdningsmetoderne i kapitel III, såfremt sådanne metoder anvendes af virksomheden eller anlægget
c)
de alternative forarbejdningsmetoder i kapitel IV, såfremt sådanne metoder anvendes af virksomheden eller anlægget.
Artikel 10
Krav vedrørende omdannelse af animalske biprodukter og afledte produkter til biogas og kompostering
1. Driftslederen sikrer, at de virksomheder og anlæg, som den pågældende har kontrol med, opfylder følgende krav vedrørende omdannelse af animalske biprodukter og afledte produkter til biogas eller kompostering som fastsat i bilag V:
a)
kravene til biogas- og komposteringsanlæg i kapitel I
b)
hygiejnekravene til biogas- og komposteringsanlæg i kapitel II
c)
standardomdannelsesparametrene i kapitel III, afsnit 1
d)
normerne for nedbrydningsaffald og kompost i kapitel III, afsnit 3.
2. Den kompetente myndighed godkender kun biogas- og komposteringsanlæg, hvis de opfylder kravene i bilag V.
3. Den kompetente myndighed kan tillade anvendelse af alternative omdannelsesparametre for biogas- og komposteringsanlæg, forudsat at kravene i bilag V, kapitel III, afsnit 2, er opfyldt.
KAPITEL III
UNDTAGELSER FRA VISSE BESTEMMELSER I FORORDNING (EF) Nr. 1069/2009
Artikel 11
Særlige bestemmelser vedrørende prøver til forskning og diagnosticering
1. Den kompetente myndighed kan tillade transport, anvendelse og bortskaffelse af prøver til forskning og diagnosticering på betingelser, der sikrer kontrol med risici for folke- og dyresundheden.
Den kompetente myndighed sikrer bl.a., at driftslederne opfylder kravene i bilag VI, kapitel I.
2. Driftslederen skal overholde de særlige bestemmelser vedrørende prøver til forskning og diagnosticering i bilag VI, kapitel I.
3. Driftslederen kan afsende prøver til forskning og diagnosticering, der består af følgende animalske biprodukter og afledte produkter, til en anden medlemsstat, uden at oprindelsesmedlemsstatens kompetente myndighed underrettes i overensstemmelse med artikel 48, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1069/2009, og uden at bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndighed underrettes via Traces-systemet og accepterer at modtage sendingen i overensstemmelse med samme forordnings artikel 48, stk. 1 og 3:
a)
kategori 1- og kategori 2-materiale og kød- og benmel eller animalsk fedt afledt af kategori 1- og kategori 2-materiale
b)
forarbejdet animalsk protein.
Artikel 12
Særlige bestemmelser vedrørende vareprøver og udstillingsgenstande
1. Den kompetente myndighed kan tillade transport, anvendelse og bortskaffelse af vareprøver og udstillingsgenstande på betingelser, der sikrer kontrol med risici for folke- og dyresundheden.
Den kompetente myndighed sikrer bl.a., at driftslederne opfylder kravene i bilag VI, kapitel I, afsnit 1, punkt 2-4.
2. Driftslederen skal overholde de særlige bestemmelser vedrørende vareprøver og udstillingsgenstande i bilag VI, kapitel I, afsnit 2.
3. Driftslederen kan afsende vareprøver, der består af følgende animalske biprodukter og afledte produkter, til en anden medlemsstat, uden at oprindelsesmedlemsstatens kompetente myndighed underrettes i overensstemmelse med artikel 48, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1069/2009, og uden at bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndighed underrettes via Traces-systemet og accepterer at modtage sendingen i overensstemmelse med samme forordnings artikel 48, stk. 1 og 3:
a)
kategori 1- og kategori 2-materiale og kød- og benmel eller animalsk fedt afledt af kategori 1- og kategori 2-materiale
b)
forarbejdet animalsk protein.
Artikel 13
Særlige bestemmelser vedrørende fodring
1. Driftslederen kan fodre følgende dyr med kategori 2-materiale, hvis det pågældende materiale kommer fra dyr, der ikke er blevet aflivet og ikke er døde på grund af forekomst af eller mistanke om forekomst af en sygdom, der kan overføres til mennesker eller dyr, forudsat at de generelle krav i bilag VI, kapitel II, afsnit 1, samt alle andre betingelser, som den kompetente myndighed måtte fastsætte, er opfyldt:
a)
dyr i zoologiske anlæg
b)
pelsdyr
c)
hunde fra anerkendte kenneler eller hundekobler
d)
hunde og katte i internater
e)
maddiker og orm til agn.
2. Driftslederen kan fodre følgende dyr med kategori 3-materiale, forudsat at de generelle krav i bilag VI, kapitel II, afsnit 1, og alle andre betingelser, som den kompetente myndighed måtte fastsætte, er opfyldt:
a)
dyr i zoologiske anlæg
b)
pelsdyr
c)
hunde fra anerkendte kenneler eller hundekobler
d)
hunde og katte i internater
e)
maddiker og orm til agn.
Artikel 14
Fodring af visse arter på og uden for foderstationer og i zoologiske anlæg
1. Den kompetente myndighed kan tillade anvendelse af kategori 1-materiale, der består af hele kroppe eller dele af døde dyr indeholdende specificeret risikomateriale, til fodring:
a)
på foderstationer til truede eller beskyttede arter af ådselædende fugle og andre arter, der lever i deres naturlige habitat, med henblik på at fremme den biologiske mangfoldighed, forudsat at betingelserne i bilag VI, kapitel II, afsnit 2, er opfyldt
b)
uden for foderstationer, eventuelt uden forudgående indsamling af de døde dyr, til vildtlevende dyr som nævnt i bilag VI, kapitel II, afsnit 2, punkt 1, litra a), forudsat at betingelserne i afsnit 3 i samme kapitel er opfyldt.
2. Den kompetente myndighed kan tillade anvendelse af kategori 1-materiale, der består af hele kroppe eller dele af døde dyr indeholdende specificeret risikomateriale, og anvendelse af materiale fra dyr i zoologiske anlæg til fodring af dyr i zoologiske anlæg, forudsat at betingelserne i bilag VI, kapitel II, afsnit 4, er opfyldt.
Artikel 15
Særlige bestemmelser vedrørende indsamling og bortskaffelse
Såfremt den kompetente myndighed tillader bortskaffelse af animalske biprodukter i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 19, stk. 1, litra a), b), c) og e), i forordning (EF) nr. 1069/2009, skal bortskaffelsen ske i overensstemmelse med følgende særlige bestemmelser i bilag VI, kapitel III:
a)
de særlige bestemmelser vedrørende bortskaffelse af animalske biprodukter i afsnit 1
b)
bestemmelserne vedrørende afbrænding og nedgravning af animalske biprodukter i fjerntliggende områder i afsnit 2
c)
bestemmelserne vedrørende afbrænding og nedgravning af bier og biprodukter fra biavl i afsnit 3.
KAPITEL IV
TILLADELSER TIL ALTERNATIVE METODER
Artikel 16
Standardformat for ansøgninger om tilladelse til alternative metoder
1. Ansøgninger om tilladelse til alternative metoder til anvendelse eller bortskaffelse af animalske biprodukter eller afledte produkter, jf. artikel 20, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1069/2009, indgives af medlemsstaterne eller interesserede parter i overensstemmelse med kravene til standardformatet for ansøgninger om tilladelse til alternative metoder i bilag VII.
2. Medlemsstaterne udpeger nationale kontaktpunkter, som skal formidle oplysninger om den kompetente myndighed med ansvar for at behandle ansøgninger om tilladelse til alternative metoder til anvendelse eller bortskaffelse af animalske biprodukter.
3. Kommissionen offentliggør en liste over de nationale kontaktpunkter på sit websted.
KAPITEL V
INDSAMLING, TRANSPORT, IDENTIFIKATION OG SPORBARHED
Artikel 17
Krav vedrørende handelsdokumenter og sundhedscertifikater, identifikation, indsamling og transport af animalske biprodukter og sporbarhed
1. Driftslederen sikrer, at animalske biprodukter og afledte produkter:
a)
opfylder kravene vedrørende indsamling, transport og identifikation i bilag VIII, kapitel I og II
b)
under transporten ledsages af handelsdokumenter eller sundhedscertifikater i overensstemmelse med kravene i bilag VIII, kapitel III.
2. Driftsledere, der afsender, transporterer eller modtager animalske biprodukter eller afledte produkter, fører fortegnelser over sendingerne og opbevarer dertil hørende handelsdokumenter eller sundhedscertifikater i overensstemmelse med kravene i bilag VIII, kapitel IV.
3. Driftslederen skal opfylde kravene vedrørende mærkning af visse afledte produkter i bilag VIII, kapitel V.
KAPITEL VI
REGISTRERING OG GODKENDELSE AF VIRKSOMHEDER OG ANLÆG
Artikel 18
Krav vedrørende godkendelse af en eller flere virksomheder og anlæg, der håndterer animalske biprodukter på samme sted
Den kompetente myndighed kan godkende mere end én virksomhed eller mere end ét anlæg, der håndterer animalske biprodukter på samme sted, forudsat at virksomhedernes eller anlæggenes indretning og måde at håndtere de animalske biprodukter og afledte produkter på sikrer, at der ikke kan overføres risici for folke- og dyresundheden virksomhederne eller anlæggene imellem.
Artikel 19
Krav vedrørende visse godkendte virksomheder og anlæg, der håndterer animalske biprodukter og afledte produkter
Driftslederen sikrer, at de virksomheder og anlæg, som den pågældende har kontrol med, og som er godkendt af den kompetente myndighed, opfylder kravene i følgende kapitler i bilag IX til denne forordning, hvis de udfører en eller flere af følgende aktiviteter som nævnt i artikel 24, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1069/2009:
a)
kapitel I, hvis de fremstiller foder til selskabsdyr, jf. artikel 24, stk. 1, litra e), i nævnte forordning
b)
kapitel II, hvis de oplagrer animalske biprodukter, jf. artikel 24, stk. 1, nr. i), i nævnte forordning, og hvis de håndterer animalske biprodukter efter indsamling af dem ved hjælp af følgende aktiviteter, jf. samme forordnings artikel 24, stk. 1, litra h):
i)
sortering
ii)
opskæring
iii)
nedkøling
iv)
frysning
v)
saltning
vi)
konservering ved hjælp af andre processer
vii)
fjernelse af huder og skind eller fjernelse af specificeret risikomateriale
viii)
aktiviteter, der omfatter håndtering af animalske biprodukter og gennemføres i overensstemmelse med forpligtelserne i henhold til Unionens veterinærlovgivning
ix)
hygiejnebehandling/pasteurisering af animalske biprodukter bestemt til omdannelse til biogas/kompostering forud for sådan omdannelse eller kompostering på en anden virksomhed eller et andet anlæg, jf. bilag V til nærværende forordning
x)
sigtning
c)
kapitel III, hvis de oplagrer afledte produkter til visse påtænkte anvendelsesformål, jf. artikel 24, stk. 1, litra j), i forordning (EF) nr. 1069/2009.
Artikel 20
Krav vedrørende visse registrerede virksomheder og anlæg, der håndterer animalske biprodukter og afledte produkter
1. Driftsledere for registrerede anlæg eller virksomheder eller andre registrerede driftsledere håndterer animalske biprodukter og afledte produkter under de betingelser, der er fastsat i bilag IX, kapitel IV.
2. Registrerede driftsledere, der transporterer animalske biprodukter eller afledte produkter, skal, medmindre transporten sker mellem driftslederens egne lokaliteter, opfylde betingelserne i bilag IX, kapitel IV, punkt 2.
3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på:
a)
godkendte driftsledere, der transporterer animalske biprodukter eller afledte produkter som en biaktivitet
b)
driftsledere, der er registreret for transportaktiviteter i henhold til forordning (EF) nr. 183/2005.
4. Den kompetente myndighed kan fritage følgende driftsledere fra den i artikel 23, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1069/2009 omhandlede underretningspligt:
a)
driftsledere, der håndterer eller frembringer jagttrofæer eller andre præparater som omhandlet i kapitel VI i bilag XIII til nærværende forordning til private eller ikke-kommercielle formål
b)
driftsledere, der håndterer eller bortskaffer prøver til forskning og diagnosticering anvendt i undervisningsøjemed.
KAPITEL VII
OMSÆTNING
Artikel 21
Forarbejdning og omsætning af animalske biprodukter og afledte produkter til fodring af andre opdrættede dyr end pelsdyr
1. Driftslederen skal opfylde følgende krav vedrørende omsætning, bortset fra import, af animalske biprodukter og afledte produkter bestemt til fodring af andre opdrættede dyr end pelsdyr i overensstemmelse med artikel 31, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1069/2009 som fastsat i bilag X til nærværende forordning:
a)
de generelle krav vedrørende forarbejdning og omsætning i kapitel I
b)
de specifikke krav for forarbejdet animalsk protein og andre afledte produkter i kapitel II
c)
kravene for visse typer fiskefoder og agn i kapitel III.
2. Den kompetente myndighed kan tillade omsætning, bortset fra import, af mælk, mælkebaserede produkter og produkter afledt af mælk, der er kategoriseret som kategori 3-materiale i henhold til artikel 10, litra e), f) og h), i forordning (EF) nr. 1069/2009 og ikke er forarbejdet i overensstemmelse med de generelle krav i kapitel II, afsnit 4, del I, i bilag X til nærværende forordning, forudsat at det pågældende materiale opfylder undtagelsesbetingelserne for omsætning af mælk forarbejdet i overensstemmelse med nationale normer, jf. del II i samme afsnit.
Artikel 22
Omsætning og anvendelse af organiske gødningsstoffer og jordforbedringsmidler
1. Driftslederen skal opfylde kravene vedrørende omsætning, bortset fra import, af organiske gødningsstoffer og jordforbedringsmidler og vedrørende anvendelse af sådanne produkter, navnlig anvendelse på jordarealer, i artikel 15, stk. 1, litra i), og artikel 32, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1069/2009 som fastsat i bilag XI til nærværende forordning.
2. Der gælder ingen dyresundhedsmæssige betingelser for omsætning, herunder import, af guano fra vildtlevende havfugle.
3. Den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor et organisk gødningsstof eller et jordforbedringsmiddel, der er fremstillet af kød- og benmel afledt af kategori 2-materiale eller af forarbejdet animalsk protein, skal anvendes på jordarealer, godkender en eller flere bestanddele, som skal blandes med det pågældende materiale i overensstemmelse med artikel 32, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1069/2009, i henhold til kriterierne i kapitel II, afsnit 1, punkt 3, i bilag XI til nærværende forordning.
4. Uanset artikel 48, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1069/2009 kan de kompetente myndigheder i en oprindelsesmedlemsstat og i en bestemmelsesmedlemsstat, der støder op til hinanden, tillade afsendelse af husdyrgødning, der transporteres mellem bedrifter i grænseområder i de pågældende to medlemsstater, under passende betingelser, som fastlægges i en bilateral aftale, vedrørende kontrol med eventuelle potentielle risici for folke- eller dyresundheden, såsom en forpligtelse for de pågældende driftsledere til at føre hensigtsmæssige fortegnelser.
5. Medlemsstaternes kompetente myndigheder tilskynder om nødvendigt til udarbejdelse, formidling og anvendelse af nationale retningslinjer for god landbrugspraksis for så vidt angår anvendelse af organiske gødningsstoffer og jordforbedringsmidler, jf. artikel 30, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1069/2009.
Artikel 23
Mellemprodukter
1. Mellemprodukter, der importeres til eller føres i transit gennem Unionen, skal opfylde de i bilag XII til denne forordning omhandlede betingelser vedrørende kontrol med potentielle risici for folke- og dyresundheden.
2. Mellemprodukter, der er blevet transporteret til en virksomhed eller et anlæg som omhandlet i punkt 3 i bilag XII til nærværende forordning, kan håndteres uden yderligere restriktioner i henhold til forordning (EF) nr. 1069/2009 og nærværende forordning, forudsat at:
a)
virksomheden eller anlægget har passende faciliteter til modtagelse af mellemprodukterne, som hindrer overførsel af sygdomme, der kan overføres til mennesker eller dyr
b)
mellemprodukterne ikke udgør nogen risiko for overførsel af sygdomme, der kan overføres til mennesker eller dyr, fordi de er blevet renset, eller de animalske biprodukter i mellemproduktet er blevet underkastet andre behandlinger, på grund af koncentrationen af animalske biprodukter i mellemproduktet, eller fordi der er truffet passende biosikkerhedsforanstaltninger vedrørende håndteringen af mellemprodukterne
c)
virksomheden eller anlægget fører fortegnelser over den mængde materiale, de har modtaget, og materialets kategori, hvis det er relevant, samt over, hvilken virksomhed, hvilket anlæg eller hvilken driftsleder de har leveret deres produkter til, og
d)
ubrugte mellemprodukter og andet overskudsmateriale fra virksomheden eller anlægget, såsom produkter, hvis holdbarhedsperiode er udløbet, bortskaffes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1069/2009.
3. Driftslederen eller ejeren af bestemmelsesvirksomheden eller -anlægget for mellemprodukterne eller den pågældendes repræsentant anvender og/eller afsender udelukkende mellemprodukterne med henblik på yderligere blanding, overtrækning, samling, emballering eller mærkning.
Artikel 24
Foder til selskabsdyr og andre afledte produkter
1. Anvendelse af kategori 1-materiale som omhandlet i artikel 8, litra a), b), d) og e), i forordning (EF) nr. 1069/2009 til fremstilling af afledte produkter, der er bestemt til at blive indtaget af eller anvendt på mennesker eller dyr, bortset fra afledte produkter som omhandlet i samme forordnings artikel 33 og 36, er forbudt.
2. Såfremt et animalsk biprodukt eller et afledt produkt kan anvendes til fodring af opdrættede dyr eller til andre formål som omhandlet i artikel 36, litra a), i forordning (EF) nr. 1069/2009, bringes det pågældende produkt i omsætning, dog uden at måtte importeres, i overensstemmelse med de specifikke krav for forarbejdet animalsk protein og andre afledte produkter i kapitel II i bilag X til nærværende forordning, forudsat at bilag XIII til nærværende forordning ikke indeholder specifikke krav for de pågældende produkter.
3. Driftslederen skal opfylde kravene vedrørende omsætning, bortset fra import, af foder til selskabsdyr, jf. artikel 40 i forordning (EF) nr. 1069/2009, som fastsat i kapitel I og II i bilag XIII til nærværende forordning.
4. Driftslederen skal opfylde kravene vedrørende omsætning, bortset fra import, af afledte produkter, jf. artikel 40 i forordning (EF) nr. 1069/2009, som fastsat i kapitel I og kapitel III-XII i bilag XIII til nærværende forordning.
KAPITEL VIII
IMPORT, TRANSIT OG EKSPORT
Artikel 25
Import, transit og eksport af animalske biprodukter og afledte produkter
1. Import til og transit gennem Unionen af følgende animalske biprodukter er forbudt:
a)
uforarbejdet husdyrgødning
b)
ubehandlede fjer og fjerdele og dun
c)
bivoks i form af bikage.
2. Import til og transit gennem Unionen af følgende er ikke omfattet af dyresundhedsmæssige betingelser:
a)
uld og hår, der er vasket industrielt eller behandlet ved en anden metode, som sikrer, at der ikke resterer uacceptable risici
b)
pelse, der er blevet tørret ved omgivelsestemperatur (18 °C) i mindst to dage ved en luftfugtighed på 55 %.
3. Driftslederen skal opfylde følgende specifikke krav vedrørende import til og transit gennem Unionen af visse animalske biprodukter og afledte produkter, jf. artikel 41, stk. 3, og artikel 42 i forordning (EF) nr. 1069/2009, som fastsat i bilag XIV til nærværende forordning:
a)
de specifikke krav vedrørende import og transit af kategori 3-materiale og afledte produkter til anvendelse i foderkæden, bortset fra foder til selskabsdyr eller foder til pelsdyr, som fastsat i kapitel I i samme bilag
b)
de specifikke krav vedrørende import og transit af animalske biprodukter og afledte produkter til anvendelse uden for foderkæden for opdrættede dyr, som fastsat i kapitel II i samme bilag.
Artikel 26
Omsætning, herunder import, og eksport af visse typer kategori 1-materiale
Den kompetente myndighed kan tillade omsætning, herunder import, og eksport af huder og skind af dyr, der er blevet underkastet en ulovlig behandling som defineret i artikel 1, stk. 2, litra d), i direktiv 96/22/EF eller i artikel 2, litra b), i direktiv 96/23/EF, og af drøvtyggertarme med eller uden indhold og af knogler og knogleprodukter, der indeholder rygsøjle- og kraniemateriale, forudsat at følgende krav er opfyldt:
a)
Det pågældende materiale er ikke kategori 1-materiale afledt af følgende dyr:
i)
dyr, der mistænkes for at være inficeret med en TSE i henhold til forordning (EF) nr. 999/2001
ii)
dyr, i hvilke forekomsten af en TSE er officielt bekræftet
iii)
dyr, der er blevet aflivet i forbindelse med foranstaltninger til udryddelse af TSE.
b)
Det pågældende materiale er ikke bestemt til nogen af følgende anvendelsesformål:
i)
fodring
ii)
anvendelse på jordarealer, hvorfra foder til opdrættede dyr kommer
iii)
fremstilling af:
-
kosmetiske midler som defineret i artikel 1, stk. 1, i direktiv 76/768/EØF
-
aktivt, implantabelt medicinsk udstyr som defineret i artikel 1, stk. 2, litra c), i direktiv 90/385/EØF
-
medicinsk udstyr som defineret i artikel 1, stk. 2, litra a), i direktiv 93/42/EØF
-
medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik som defineret i artikel 1, stk. 2, litra b), i direktiv 98/79/EF
-
veterinærlægemidler som defineret i artikel 1, nr. 2), i direktiv 2001/82/EF
-
lægemidler som defineret i artikel 1, nr. 2), i direktiv 2001/83/EF.
c)
Materialet importeres med den relevante etiket og opfylder de særlige krav vedrørende visse flytninger af animalske biprodukter som fastsat i kapitel IV, afsnit 1, i bilag XIV til nærværende forordning.
d)
Materialet importeres i overensstemmelse med de krav vedrørende udstedelse af sundhedscertifikat, der er fastsat i national lovgivning.
Artikel 27
Import og transit af prøver til forskning og diagnosticering
1. Den kompetente myndighed kan tillade import og transit af prøver til forskning og diagnosticering indeholdende afledte produkter eller animalske biprodukter, herunder animalske biprodukter som omhandlet i artikel 25, stk. 1, på betingelser, der sikrer kontrol med risici for folke- og dyresundheden.
Disse betingelser skal som minimum omfatte følgende:
a)
Indførslen af sendingen skal på forhånd være blevet godkendt af bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndighed, og
b)
sendingen skal sendes direkte fra EU-indgangsstedet til den godkendte bruger.
2. Driftslederen fremviser prøver til forskning og diagnosticering, der påtænkes importeret via en anden medlemsstat end bestemmelsesmedlemsstaten, på et godkendt EU-grænsekontrolsted, som er opført i bilag I til beslutning 2009/821/EF. De pågældende prøver til forskning og diagnosticering underkastes ikke veterinærkontrol som omhandlet i kapitel I i Rådets direktiv 97/78/EF på grænsekontrolstedet. Den kompetente myndighed på grænsekontrolstedet underretter via Traces-systemet bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndighed om indførslen af prøverne til forskning og diagnosticering.
3. Driftsledere, der håndterer prøver til forskning eller prøver til diagnosticering, skal opfylde de særlige krav vedrørende bortskaffelse af prøver til forskning og diagnosticering i kapitel III, afsnit 1, i bilag XIV til nærværende forordning.
Artikel 28
Import og transit af vareprøver og udstillingsgenstande
1. Den kompetente myndighed kan tillade import og transit af vareprøver i overensstemmelse med de særlige bestemmelser i kapitel III, afsnit 2, punkt 1, i bilag XIV til nærværende forordning.
2. Driftsledere, der håndterer vareprøver, skal opfylde de særlige bestemmelser vedrørende håndtering og bortskaffelse af vareprøver i kapitel III, afsnit 2, punkt 2 og 3, i bilag XIV til nærværende forordning.
3. Den kompetente myndighed kan tillade import og transit af udstillingsgenstande i overensstemmelse med de særlige bestemmelser vedrørende udstillingsgenstande i kapitel III, afsnit 3, i bilag XIV til nærværende forordning.
4. Driftsledere, der håndterer udstillingsgenstande, skal opfylde betingelserne vedrørende emballering, håndtering og bortskaffelse af udstillingsgenstande i kapitel III, afsnit 3, i bilag XIV til nærværende forordning.
Artikel 29
Specifikke krav vedrørende visse flytninger af animalske biprodukter mellem områder i Rusland
1. Den kompetente myndighed tillader specifikke flytninger af sendinger af animalske biprodukter, der kommer fra og er bestemt til Rusland, enten direkte eller via et andet tredjeland, ad vej eller jernbane gennem Unionen mellem godkendte EU-grænsekontrolsteder, der er opført i bilag I til beslutning 2009/821/EF, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
Sendingen er plomberet med en plombe med løbenummer på det grænsekontrolsted, hvor sendingen føres ind i Unionen, af den kompetente myndigheds veterinærtjeneste.
b)
De dokumenter, der ledsager sendingen, jf. artikel 7 i direktiv 97/78/EF, er på hver side stemplet med »KUN TIL TRANSIT TIL RUSLAND VIA EU« af den kompetente myndigheds embedsdyrlæge på grænsekontrolstedet.
c)
De proceduremæssige krav, der er fastsat i artikel 11 i direktiv 97/78/EF, er opfyldt.
d)
Embedsdyrlægen på indgangsgrænsekontrolstedet har i det fælles veterinærdokument til brug ved import, der er fastlagt i bilag III til forordning (EF) nr. 136/2004, attesteret, at sendingen kan godkendes til transit.
2. Det er ikke tilladt at aflæsse eller oplagre sådanne sendinger, jf. artikel 12, stk. 4, eller artikel 13 i direktiv 97/78/EF, på en medlemsstats område.
3. Den kompetente myndighed foretager regelmæssig audit for at sikre, at antallet af sendinger og mængden af produkter, der føres ud af Unionens område, stemmer overens med det antal og de mængder, der føres ind.
Artikel 30
Lister over virksomheder og anlæg i tredjelande
Lister over virksomheder og anlæg i tredjelande indlæses i Traces-systemet i overensstemmelse med tekniske specifikationer, som Kommissionen offentliggør på sit websted.
Listerne ajourføres regelmæssigt.
Artikel 31
Standardsundhedscertifikater og -erklæringer til brug ved import og transit
Sendinger af animalske biprodukter og afledte produkter til import til eller transit gennem Unionen skal ledsages af sundhedscertifikater og erklæringer, udfærdiget i overensstemmelse med standardcertifikaterne og -erklæringerne i bilag XV til denne forordning, på EU-indgangsstedet, hvor veterinærkontrollen foretages, jf. direktiv 97/78/EF.
KAPITEL IX
OFFENTLIG KONTROL
Artikel 32
Offentlig kontrol
1. Den kompetente myndighed træffer de fornødne foranstaltninger til at kontrollere hele kæden af indsamling, transport, anvendelse og bortskaffelse af animalske biprodukter og afledte produkter, jf. artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1069/2009.
De pågældende foranstaltninger gennemføres i overensstemmelse med principperne for offentlig kontrol i artikel 3 i forordning (EF) nr. 882/2004.
2. Den i stk. 1 omhandlede offentlige kontrol skal omfatte kontrol af, at der føres de fortegnelser og opbevares de øvrige dokumenter, der er påkrævet i henhold til nærværende forordning.
3. Den kompetente myndighed foretager følgende offentlige kontrol i henhold til artikel 45, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1069/2009 i overensstemmelse med kravene i bilag XVI til nærværende forordning:
a)
offentlig kontrol på forarbejdningsanlæg, jf. kapitel I
b)
offentlig kontrol med andre aktiviteter, der omfatter håndtering af animalske biprodukter og afledte produkter, jf. kapitel III, afsnit 1-9.
4. Den kompetente myndighed kontrollerer plomberinger af sendinger af animalske biprodukter eller afledte produkter.
Hvis den kompetente myndighed plomberer en sådan sending, der transporteres til et bestemmelsessted, skal den underrette den kompetente myndighed på bestemmelsesstedet herom.
5. Den kompetente myndighed udarbejder de i artikel 47, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1069/2009 omhandlede lister over virksomheder, anlæg og driftsledere i overensstemmelse med det i kapitel II i bilag XVI til nærværende forordning omhandlede format.
6. Bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndighed træffer efter ansøgning fra en driftsleder beslutning om enten accept eller afvisning af bestemte typer kategori 1-materiale, kategori 2-materiale og kød- og benmel eller animalsk fedt afledt af kategori 1- eller kategori 2-materiale senest 20 kalenderdage efter at have modtaget en sådan ansøgning, forudsat at denne er indgivet på et af den pågældende medlemsstats officielle sprog.
7. En driftsleder indgiver ansøgning om tilladelse som omhandlet i stk. 6 i overensstemmelse med standardformatet i kapitel III, afsnit 10, i bilag XVI til denne forordning.
Artikel 33
Godkendelse på ny af anlæg og virksomheder efter midlertidig godkendelse
1. Hvis et anlæg eller en virksomhed, der er godkendt til forarbejdning af kategori 3-materiale, efterfølgende godkendes midlertidigt til forarbejdning af kategori 1- eller kategori 2-materiale i overensstemmelse med artikel 24, stk. 2, litra b), nr. ii), i forordning (EF) nr. 1069/2009, må anlægget eller virksomheden ikke genoptage forarbejdning af kategori 3-materiale uden først at have indhentet den kompetente myndigheds tilladelse til at genoptage forarbejdning af kategori 3-materiale i overensstemmelse med samme forordnings artikel 44.
2. Hvis et anlæg eller en virksomhed, der er godkendt til forarbejdning af kategori 2-materiale, efterfølgende godkendes midlertidigt til forarbejdning af kategori 1-materiale i overensstemmelse med artikel 24, stk. 2, litra b), nr. ii), i forordning (EF) nr. 1069/2009, må anlægget eller virksomheden ikke genoptage forarbejdning af kategori 2-materiale uden først at have indhentet den kompetente myndigheds tilladelse til at genoptage forarbejdning af kategori 2-materiale i overensstemmelse med samme forordnings artikel 44.
KAPITEL X
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 34
Restriktioner for omsætning af visse animalske biprodukter og afledte produkter af hensyn til folke- og dyresundheden
Den kompetente myndighed forbyder eller begrænser ikke omsætning af følgende animalske biprodukter og afledte produkter af andre hensyn til folke- eller dyresundheden end dem, der er fastsat i EU-lovgivningen, navnlig i forordning (EF) nr. 1069/2009 og i nærværende forordning:
a)
forarbejdet animalsk protein og andre afledte produkter, jf. kapitel II i bilag X til nærværende forordning
b)
foder til selskabsdyr og visse andre afledte produkter, jf. bilag XIII til nærværende forordning
c)
animalske biprodukter og afledte produkter, der importeres til eller føres i transit gennem Unionen, jf. bilag XIV til nærværende forordning.
Artikel 35
Ophævelse
1. Følgende retsakter ophæves:
a)
forordning (EF) nr. 811/2003
b)
beslutning 2003/322/EF
c)
beslutning 2003/324/EF
d)
forordning (EF) nr. 878/2004
e)
beslutning 2004/407/EF
f)
forordning (EF) nr. 79/2005
g)
forordning (EF) nr. 92/2005
h)
forordning (EF) nr. 181/2006
i)
forordning (EF) nr. 197/2006
j)
forordning (EF) nr. 1192/2006
k)
forordning (EF) nr. 2007/2006.
2. Henvisninger til de ophævede retsakter betragtes som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 36
Overgangsbestemmelser
1. I en overgangsperiode, som udløber den 31. december 2011, kan driftsledere bringe organiske gødningsstoffer og jordforbedringsmidler, der er fremstillet inden den 4. marts 2011 i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1774/2002 og (EF) nr. 181/2006, i omsætning:
a)
forudsat at de er fremstillet af:
i)
kød- og benmel afledt af kategori 2-materiale eller
ii)
forarbejdet animalsk protein
b)
selv om de ikke er blevet blandet med en bestanddel for at udelukke efterfølgende anvendelse af blandingen til fodringsformål.
2. I en overgangsperiode, som udløber den 31. januar 2012, accepteres det fortsat, at sendinger af animalske biprodukter og afledte produkter, der ledsages af et sundhedscertifikat, en erklæring eller et handelsdokument, udfyldt og underskrevet i overensstemmelse med den relevante model i bilag X til forordning (EF) nr. 1774/2002, importeres til Unionen, forudsat at de pågældende certifikater, erklæringer eller dokumenter er udfyldt og underskrevet inden den 30. november 2011.
3. Uanset artikel 14 i forordning (EF) nr. 1069/2009 kan medlemsstaterne i en overgangsperiode, som udløber den 31. december 2012, tillade indsamling, transport og bortskaffelse af kategori 3-materiale, der består af animalske produkter, eller af fødevarer, der indeholder animalske produkter, som af kommercielle grunde eller på grund af fremstillingsvanskeligheder, mangler ved emballagen eller andre fejl ikke længere er bestemt til konsum, og som ikke udgør en risiko for folke- eller dyresundheden, jf. samme forordnings artikel 10, litra f), ved andre metoder end afbrænding eller nedgravning på stedet, jf. samme forordnings artikel 19, stk. 1, litra d), forudsat at kravene vedrørende bortskaffelse ved andre metoder i kapitel IV i bilag VI til nærværende forordning er opfyldt.
Artikel 37
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 4. marts 2011.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. februar 2011.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 142/2011,
annettu 25 päivänä helmikuuta 2011,
muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o 1774/2002 kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1069/2009 täytäntöönpanosta sekä neuvoston direktiivin 97/78/EY täytäntöönpanosta tiettyjen näytteiden ja tuotteiden osalta, jotka vapautetaan kyseisen direktiivin mukaisista eläinlääkärintarkastuksista rajatarkastusasemilla
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o 1774/2002 kumoamisesta (sivutuoteasetus) 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1069/2009 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan, 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdan, 6 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, 6 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan, 11 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdan, 11 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan, 15 artiklan 1 kohdan b, d, e, h ja i alakohdan, 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, 17 artiklan 2 kohdan, 18 artiklan 3 kohdan, 19 artiklan 4 kohdan a, b ja c alakohdan, 19 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan, 20 artiklan 10 ja 11 kohdan, 21 artiklan 5 ja 6 kohdan, 22 artiklan 3 kohdan, 23 artiklan 3 kohdan, 27 artiklan a, b ja c alakohdan sekä e-h alakohdan, 27 artiklan toisen kohdan, 31 artiklan 2 kohdan, 32 artiklan 3 kohdan, 40 artiklan, 41 artiklan 3 kohdan ensimmäisen ja kolmannen alakohdan, 42 artiklan, 43 artiklan 3 kohdan, 45 artiklan 4 kohdan, 47 artiklan 2 kohdan, 48 artiklan 2 kohdan, 48 artiklan 7 kohdan a alakohdan ja 8 kohdan a alakohdan sekä 48 artiklan 8 kohdan toisen alakohdan,
ottaa huomioon kolmansista maista yhteisöön tuotavien tuotteiden eläinlääkinnällisten tarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista 18 päivänä joulukuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 97/78/EY (2) ja erityisesti sen 16 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksella (EY) N:o 1069/2009 vahvistetaan ihmisten ja eläinten terveyttä koskevat säännöt eläimistä saataville sivutuotteille ja niistä johdetuille tuotteille. Kyseisessä asetuksessa määritellään edellytykset, joilla eläimistä saatavat sivutuotteet on hävitettävä ihmisten ja eläinten terveydelle aiheutuvien riskien leviämisen estämiseksi. Lisäksi kyseisessä asetuksessa täsmennetään edellytykset eläimistä saatavien sivutuotteiden käytölle eläinten rehuissa ja erilaisissa muissa tarkoituksissa kuten kosmeettisissa valmisteissa, lääkkeissä ja teknisissä tuotteissa. Siinä myös velvoitetaan toimijat käsittelemään eläimistä saatavat sivutuotteet virallisen valvonnan alaisissa laitoksissa.
(2)
Asetuksessa (EY) N:o 1069/2009 säädetään, että eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden käsittelyä koskevat yksityiskohtaiset säännöt esimerkiksi käsittelyvaatimusten, hygieniaolojen ja niiden asiakirjatodisteiden muodon osalta, joiden on oltava eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden lähetysten mukana jäljitettävyyden varmistamiseksi, on vahvistettava täytäntöönpanotoimenpitein.
(3)
Tässä asetuksessa esitetyt eläimistä saatavien sivutuotteiden käyttöä ja hävittämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt olisi vahvistettava, jotta saavutettaisiin asetuksen (EY) N:o 1069/2009 tavoitteet, joita ovat erityisesti eläinperäisten ainesten kestävä käyttö ja ihmisten ja eläinten terveyden korkeatasoinen suoja.
(4)
Asetusta (EY) N:o 1069/2009 ei sovelleta luonnonvaraisten eläinten kokonaisin ruhoihin tai ruhonosiin, jotka ovat peräisin eläimistä joiden ei epäillä kantaneen tai sairastaneen ihmisiin tai eläimiin tarttuvaa tautia, lukuun ottamatta kaupallisiin tarkoituksiin pyydystettyjä vesieläimiä. Sitä ei sovelleta myöskään luonnonvaraisen riistan kokonaisiin ruhoihin tai ruhonosiin, joita ei ole otettu talteen kaatamisen jälkeen hyvän metsästyskäytännön mukaisesti. Metsästetyistä eläimistä saadut sivutuotteet olisi hävitettävä asianomaisen metsästyskäytännön mukaisesti ja metsästäjien ammattikunnan määrittelemää hyvää metsästyskäytäntöä noudattaen siten, että ehkäistään riskien leviäminen.
(5)
Asetusta (EY) N:o 1069/2009 sovelletaan metsästystrofeiden valmistamiseksi käytettäviin eläimistä saataviin sivutuotteisiin. Tällaisten metsästystrofeiden valmistus, ja myös esineiden valmistus eläimistä tai eläinten osista muilla tavoin (esimerkiksi plastinoimalla), olisi tehtävä edellytyksin, joilla estetään ihmisten tai eläinten terveydelle aiheutuvien riskien leviäminen.
(6)
Asetusta (EY) N:o 1069/2009 sovelletaan kansainvälisesti toimivista liikennevälineistä peräisin olevaan ruokajätteeseen, jota voi olla esimerkiksi Euroopan unioniin kolmannessa maassa olevasta määräpaikasta saapuvassa lentokoneessa tai laivassa tarjoillusta ruoasta peräisin oleva aines. Ruokajäte kuuluu asetuksen soveltamisalaan myös, jos se on tarkoitettu käytettäväksi ruokinnassa, käsiteltäväksi jollakin kyseisessä asetuksessa sallitulla käsittelymenetelmällä, muunnettavaksi biokaasuksi tai kompostoitavaksi. Asetuksessa (EY) N:o 1069/2009 kielletään ruokajätteen käyttö muiden tuotantoeläinten kuin turkiseläinten ruokinnassa. Ruokajätettä saa sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 1069/2009 mukaisesti käsitellä ja käyttää käsittelyn jälkeen, jos näin johdettua tuotetta ei anneta edellä mainituille eläimille.
(7)
Unionin lainsäädännön johdonmukaisuuden varmistamiseksi tässä asetuksessa olisi otettava eläinperäisen rehun määritelmän perustaksi rehun markkinoille saattamisesta ja käytöstä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1831/2003 muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 79/373/ETY, komission direktiivin 80/511/ETY, neuvoston direktiivien 82/471/ETY, 83/228/ETY, 93/74/ETY, 93/113/EY ja 96/25/EY ja komission päätöksen 2004/217/EY kumoamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 767/2009 (3) säädetty rehuaineiden määritelmä.
(8)
Asetuksessa (EY) N:o 1069/2009 kielletään eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden, jotka ovat peräisin tartunnalle herkistä lajeista, lähettäminen tiloilta, laitoksista tai vyöhykkeiltä, joihin kohdistuu rajoitus vakavien tartuntatautien esiintymisen vuoksi. Eläinten terveyden suojelun korkean tason varmistamiseksi unionissa mainitun kiellon laajuuden määrittämisessä käytettävänä vakavien tartuntatautien luettelona olisi pidettävä Maailman eläintautijärjestön, jäljempänä ’OIE’, erityisesti maaeläinten ja vesieläinten terveyttä koskevissa säännöstöissä olevaa luetteloa.
(9)
Koska tiettyjen eläimistä saatavien sivutuotteiden polttaminen ja rinnakkaispolttaminen ei kuulu jätteenpoltosta 4 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/76/EY (4) soveltamisalaan, tässä asetuksessa olisi vahvistettava säännöt tällaisista toimista aiheutuvien terveysriskien ehkäisemiseksi ottaen huomioon mahdolliset ympäristövaikutukset. Eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden polttamisesta tai rinnakkaispolttamisesta syntyvät jäämät olisi kierrätettävä tai hävitettävä unionin ympäristölainsäädännön mukaisesti erityisesti sen vuoksi, että lainsäädännössä sallitaan tuhkan sisältämän fosforin käyttö lannoitteissa ja polttohaudattujen lemmikkieläinten tuhkan luovuttaminen omistajille.
(10)
Eläinperäiset elintarvikkeet tai eläinperäisiä tuotteita sisältävät elintarvikkeet olisi mahdollisten terveysriskien vähentämiseksi hävitettävä hautaamalla ne kaatopaikalle kaatopaikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY (5) mukaisesti, ainoastaan sillä edellytyksellä että ne on käsitelty elintarvikehygieniasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 852/2004 (6) mukaisesti.
(11)
Eläimistä saatavien sivutuotteiden tai niistä johdettujen tuotteiden hävittäminen jäteveden mukana olisi kiellettävä, sillä jätevesivirtaan ei sovelleta vaatimuksia, joilla varmistettaisiin ihmisten ja eläinten terveydelle aiheutuvien riskien torjunta. Olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sellaisten kohtuuttomien riskien torjumiseksi, jotka aiheutuvat eläimistä saatavien nestemäisten sivutuotteiden vahingossa tapahtuvasta hävittämisestä esimerkiksi lattioiden ja käsittelyssä käytettävien laitteiden puhdistamisen yhteydessä.
(12)
Jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19 päivänä marraskuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/98/EY (7) säädetään eräistä toimenpiteistä ympäristön ja ihmisten terveyden suojelemiseksi. Kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetään, että eräät ainekset muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä 3 päivänä lokakuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1774/2002 (8) soveltamisalaan kuuluvat eläimistä saatavat sivutuotteet mukaan luettuina eivät kuulu mainitun direktiivin soveltamisalaan siltä osin kuin ne kuuluvat unionin muun lainsäädännön soveltamisalaan, lukuun ottamatta niitä, jotka on tarkoitettu poltettaviksi, haudattavaksi kaatopaikalle tai käytettäviksi biokaasu- tai kompostointilaitoksissa. Mainittu asetus on kumottu ja korvattu 4 päivästä maaliskuuta 2011 alkaen asetuksella (EY) N:o 1069/2009. Unionin lainsäädännön johdonmukaisuuden varmistamiseksi prosessien, joiden avulla eläimistä saatavia sivutuotteita ja niistä johdettuja tuotteita muunnetaan biokaasuksi ja kompostoidaan, olisi oltava tässä asetuksessa säädettyjen terveyssääntöjen ja direktiivissä 2008/98/EY säädettyjen ympäristönsuojelutoimenpiteiden mukaisia.
(13)
Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pitäisi voida sallia vaihtoehtoisia parametreja, jotka liittyvät eläimistä saatavien sivutuotteiden muuntamiseen biokaasuksi tai kompostoimiseen yhdenmukaisen mallin mukaisesti tehtävän validoinnin perusteella. Tällaisessa tapauksessa mädäte ja komposti olisi voitava saattaa markkinoille koko Euroopan unionissa. Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen olisi lisäksi voitava sallia eräitä parametreja, jotka liittyvät tiettyihin eläimistä saataviin sivutuotteisiin, kuten ruokajätteeseen ja ruokajätteen ja tiettyjen muiden ainesten seoksiin, jotka muunnetaan biokaasuksi tai kompostoidaan. Koska tällaisia lupia ei myönnetä yhdenmukaista mallia noudattaen, mädäte ja komposti olisi saatettava markkinoille ainoastaan siinä jäsenvaltiossa, jossa parametrit on sallittu.
(14)
Jotta estettäisiin taudinaiheuttajista johtuva elintarvikkeiden saastuminen, eläimistä saatavia sivutuotteita käsittelevien laitosten olisi sijaittava eri laitosalueella kuin teurastamot tai muut laitokset, joissa käsitellään elintarvikkeita erityisesti eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (9) mukaisesti, jollei eläimistä saatavia sivutuotteita käsitellä toimivaltaisen viranomaisen hyväksymillä edellytyksillä ihmisten ja eläinten terveydelle aiheutuvien riskien leviämisen estämiseksi elintarvikkeita käsitteleviin laitoksiin.
(15)
Tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä 22 päivänä toukokuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 999/2001 (10) säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden (TSE) vuotuisia valvontaohjelmia. Kyseisiin valvontaohjelmiin olisi sisällytettävä eräiden lajien ruokinnassa biodiversiteetin tukemiseksi käytettävät eläinten ruhot siinä määrin kuin on tarpeen sen varmistamiseksi, että ohjelmissa saadaan riittävästi tietoa TSE:n esiintymisestä tietyssä jäsenvaltiossa.
(16)
Asetuksessa (EY) N:o 1069/2009 sallitaan tietyn luokkaan 1 kuuluvan aineksen käyttö luonnollisessa elinympäristössään elävien uhanalaisten tai suojeltujen haaskalintujen ja muiden lajien ruokinnassa biodiversiteetin tukemiseksi. Tällainen ruokinta olisi sallittava eräiden lihansyöjälajien osalta, joita tarkoitetaan luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/43/ETY (11), ja eräiden petolintujen osalta, joita tarkoitetaan luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/147/EY (12), asianomaisten lajien luonnollisen ravinnonhakukäyttäytymisen huomioon ottamiseksi.
(17)
Asetuksella (EY) N:o 1069/2009 otettiin käyttöön menettely eläimistä saatavien sivutuotteiden tai niistä johdettujen tuotteiden vaihtoehtoisten hävittämis- tai käsittelymenetelmien sallimiseksi. Komissio voi sallia tällaiset menetelmät Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ’EFSA’, lausunnon perusteella. EFSA:n tekemän arvioinnin helpottamiseksi hakemuksille olisi vahvistettava vakiomalli, josta hakijoille käy selväksi tarvittavien todisteiden luonne. Perussopimusten mukaisesti vaihtoehtoisia menetelmiä koskevat hakemukset olisi voitava jättää unionin virallisilla kielillä, kuten Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä neuvoston asetuksessa N:o 1 (13) säädetään.
(18)
Rehuhygieniaa koskevista vaatimuksista 12 päivänä tammikuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 183/2005 (14) mukaan muiden rehualan toimijoiden kuin alkutuottajien on hoidettava rehun varastointi ja kuljetus tiettyjä hygieniavaatimuksia noudattaen. Koska mahdollisia riskejä voidaan kyseisten vaatimusten ansiosta vähentää vastaavalla tavalla, tämän asetuksen vaatimuksia ei pitäisi soveltaa eläimistä saatavista sivutuotteista johdettujen rehuseosten varastointiin ja kuljetukseen.
(19)
Tieteen ja tutkimuksen edistämiseksi sekä eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden parhaan mahdollisen käytön varmistamiseksi ihmisten tai eläinten tautien diagnostiikassa, toimivaltaisen viranomaisen pitäisi saada vahvistaa edellytykset tällaisesta aineksesta otettavien näytteiden käytölle tutkimus-, opetus- ja diagnostisiin tarkoituksiin. Kyseisiä edellytyksiä ei kuitenkaan pidä vahvistaa taudinaiheuttajista peräisin oleville näytteille, joita koskevat erityissäännöt vahvistetaan eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevista vaatimuksista sellaisten tuotteiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa, joita eivät koske direktiivin 89/662/ETY ja, taudinaiheuttajien osalta, direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I luvussa mainittujen erityisten yhteisön säädösten kyseiset vaatimukset, 17 päivänä joulukuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/118/ETY (15).
(20)
Direktiivissä 97/78/EY vapautetaan näyttelyihin tarkoitetut eläinten sivutuotteet, jos niitä ei ole tarkoitettu saatettaviksi markkinoille, ja tiettyihin tutkimuksiin tai määrityksiin tarkoitetut eläimistä saatavat sivutuotteet unionin saapumispaikan rajatarkastusasemalla tehtävistä eläinlääkärintarkastuksista. Kyseisessä direktiivissä sallitaan mainittuja poikkeuksia koskevien täytäntöönpanotoimenpiteiden vahvistaminen. Tässä asetuksessa olisi vahvistettava asianmukaiset edellytykset näyttelyihin ja tiettyihin tutkimuksiin tai määrityksiin tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden tuonnille sen varmistamiseksi, että ihmisten tai eläinten terveydelle ei aiheudu kohtuuttomia riskejä kyseisten tuotteiden saapuessa unioniin. Kyseiset edellytykset ja direktiivin 97/78/EY täytäntöönpanotoimenpiteet olisi vahvistettava tässä asetuksessa unionin lainsäädännön johdonmukaisuuden varmistamiseksi ja oikeusvarmuuden takaamiseksi toimijoille.
(21)
Eläimistä saatavia sivutuotteita olisi keräämisen jälkeen käsiteltävä asianmukaisin edellytyksin, joilla varmistetaan ettei ihmisten ja eläinten terveydelle aiheudu kohtuuttomia riskejä. Laitosten, joissa toteutetaan eräitä toimia ennen kuin eläimistä saataville sivutuotteille tehdään jatkokäsittelyjä, olisi oltava tiloiltaan ja toiminnaltaan sellaisia, että riskien leviäminen estetään. Tämän pitäisi koskea myös laitoksia, joissa toteutetaan toimia, jotka sisältävät eläimistä saatavien sivutuotteiden käsittelyä unionin eläinlääkintälainsäädännön mukaisesti ja jotka ovat muita kuin eläinlääkäreiden hoitotoimien aikana toteuttamia eläimistä saatavien sivutuotteiden käsittelyä.
(22)
Asetuksen (EY) N:o 1069/2009 mukaan toimijoiden on varmistettava, että eläimistä saatavat sivutuotteet ja niistä johdetut tuotteet ovat jäljitettävissä kaikissa valmistus-, käyttö- ja hävittämisketjun vaiheissa, jotta sisämarkkinat eivät häiriinny tarpeettomasti silloin kun on kyse tapahtumista, jotka liittyvät ihmisten tai eläinten terveydelle aiheutuviin tosiasiallisiin tai mahdollisiin riskeihin. Sen vuoksi jäljitettävyydestä pitäisi huolehtia eläimistä saatavia sivutuotteita synnyttävien, keräävien tai kuljettavien toimijoiden lisäksi myös tuottajien, jotka hävittävät eläimistä saatavia sivutuotteita tai niistä johdettuja tuotteita polttamalla, rinnakkaispolttamalla tai kaatopaikalle hautaamalla.
(23)
Eläimistä saatavia sivutuotteita tai niistä johdettuja tuotteita varten käytettävät säiliöt ja kuljetusvälineet olisi pidettävä saastumisen estämiseksi puhtaina. Jos säiliö tai kuljetusväline on tarkoitettu yksinomaan tietyn aineksen, kuten eläimistä saatavan nestemäisen sivutuotteen, josta ei aiheudu kohtuutonta terveysriskiä, kuljetukseen, toimijat voivat kohdistaa saastumisen ehkäisytoimenpiteensä kyseisestä aineksesta aiheutuvaan tosiasialliseen riskiin.
(24)
Jäsenvaltioille olisi annettava lupa velvoittaa toimijat käyttämään Traces-järjestelmän käyttöönotosta ja päätöksen 92/486/ETY muuttamisesta 30 päivänä maaliskuuta 2004 annetulla komission päätöksellä 2004/292/EY (16) käyttöönotettua yhdennettyä eläinlääkinnällistä tietojärjestelmää, jäljempänä ’Traces-järjestelmä’, jolla toimijat todistavat eläimistä saatavien sivutuotteiden tai niistä johdettujen tuotteiden lähetysten saapumisen määräpaikkaan. Lähetysten saapumisesta voi antaa todisteen myös kaupallisen asiakirjan neljännellä jäljennöksellä, joka palautetaan tuottajalle. Näistä kahdesta vaihtoehdosta saadut kokemukset olisi arvioitava tämän asetuksen ensimmäisen soveltamisvuoden jälkeen.
(25)
Asetuksessa (EY) N:o 853/2004 säädetään eräistä renderöityjen rasvojen, kalaöljyn ja munatuotteiden käsittelyä koskevista parametreista, jotka mahdollistavat mahdollisten terveysriskien riittävän torjumisen, kun kyseisiä tuotteita käytetään muuhun tarkoitukseen kuin ihmisravinnoksi. Kyseiset parametrit olisi sen vuoksi sallittava vaihtoehtoina tässä asetuksessa säädetyille eläimistä saatavien sivutuotteiden käsittelyille.
(26)
Ternimaidon ja ternimaitotuotteiden pitäisi olla peräisin nautakarjasta, joka on vapaa eräistä taudeista, joita tarkoitetaan eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetussa neuvoston direktiivissä 64/432/ETY (17).
(27)
Viittaukset kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annettuun neuvoston direktiiviin 76/768/ETY (18), tiettyjen hormonaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien aineiden ja beta-agonistien käytön kieltämisestä kotieläintuotannossa 29 päivänä huhtikuuta 1996 annettuun neuvoston direktiiviin 96/22/EY (19) sekä elävissä eläimissä ja niistä saatavissa tuotteissa olevien tiettyjen aineiden ja niiden jäämien osalta suoritettavista tarkastustoimenpiteistä 29 päivänä huhtikuuta 1996 annettuun neuvoston direktiiviin 96/23/EY (20) olisi saatettava ajan tasalle, ja käsittelemättömällä lannalla käytävää kauppaa koskevissa terveyssäännöissä oleva viittaus eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä siipikarjan ja siitosmunien kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista 30 päivänä marraskuuta 2009 annettuun neuvoston direktiiviin 2009/158/EY (21) olisi saatettava ajantasalle.
(28)
Eräitä lemmikkieläinten ruoan tuotannossa käytettäviä tuontiaineksia olisi käsiteltävä ja käytettävä edellytyksin, jotka ovat asianmukaisia suhteessa kyseisen aineksen mahdollisesti aiheuttamaan riskiin. Olisi erityisesti säädettävä niiden turvallisesta kanavoinnista määräpaikkana oleviin laitoksiin, joissa kyseistä ainesta ja luokkaan 3 kuuluvaa ainesta lisätään lemmikkieläinten ruokaan. Toimivaltaisen viranomaisen olisi voitava sallia määräpaikkana olevien laitosten varastoida tuontiainesta yhdessä luokkaan 3 kuuluvan aineksen kanssa, sillä edellytyksellä että tuontiaines voidaan jäljittää.
(29)
Asetuksessa (EY) N:o 1069/2009 viitataan eräisiin johdettuihin tuotteisiin, joita voidaan saattaa markkinoille unionin eräässä muussa lainsäädännössä vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Kyseisessä lainsäädännössä myös vahvistetaan edellytykset eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden tuonnille, keräämiselle ja siirrolle tällaisten johdettujen tuotteiden valmistusta varten. Asetusta (EY) N:o 1069/2009 sovelletaan kuitenkin, jos mainitussa unionin muussa lainsäädännössä ei säädetä edellytyksistä, joilla estetään tällaisesta raaka-aineesta mahdollisesti aiheutuvat terveysriskit. Koska tällaisia edellytyksiä ei ole vahvistettu ainekselle, joka on käynyt läpi tiettyjä jalostusvaiheita ennen kuin se täyttää mainitussa unionin muussa lainsäädännössä vahvistetut markkinoille saattamisen edellytykset, ne olisi vahvistettava tässä asetuksessa. Erityisesti olisi vahvistettava tällaisen aineksen tuontia ja käsittelyä unionissa koskevat edellytykset tiukkoine valvonta- ja dokumentointivaatimuksineen tällaisesta aineksesta mahdollisesti aiheutuvien terveysriskien leviämisen estämiseksi.
(30)
Tässä asetuksessa olisi vahvistettava asianmukaiset terveysvaatimukset erityisesti ainekselle, jota käytetään ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (22) mukaisesti lääkkeiden, eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/82/EY (23) mukaisesti eläinlääkkeiden, lääkinnällisistä laitteista 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY (24) mukaisesti lääkinnällisten laitteiden, in vitro -diagnostiikkaan tarkoitetuista lääkinnällisistä laitteista 27 päivänä lokakuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/79/EY (25) mukaisesti in vitro -diagnostiikkaan tarkoitettujen tuotteiden, aktiivisia implantoitavia lääkinnällisiä laitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/385/ETY (26) mukaisesti aktiivisisten implantoitavien lääkinnällisten laitteiden tai laboratorioreagenssien (”valmiit tuotteet”) valmistukseen. Jos tällaisesta aineksesta aiheutuvat riskit vähenevät puhdistamisen, tuotteen konsentroinnin tai käsittely- ja hävittämisedellytysten ansiosta, olisi sovellettava ainoastaan asetuksen (EY) N:o 1069/2009 ja tämän asetuksen mukaisia jäljitettävyysvaatimuksia. Tällöin valmiita tuotteita tuottavissa laitoksissa ei tarvitse soveltaa eri luokkiin kuuluvien eläimistä saatavien sivutuotteiden erottelua koskevia vaatimuksia, koska aineksen käyttö muihin tarkoituksiin ja erityisesti sen muuntaminen elintarvikkeeksi tai rehuksi voidaan estää, kun toimija soveltaa sääntöjä asianmukaisesti toimivaltaisen viranomaisen vastuulla. Tällaisten ainesten lähetyksille, jotka aiotaan tuoda unioniin, olisi tehtävä saapumispaikan rajatarkastusasemalla direktiivin 97/78/EY mukaiset eläinlääkärintarkastukset sen varmistamiseksi, että tuotteet täyttävät edellytykset niiden markkinoille saattamiseksi unionissa.
(31)
Eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista elävien hevoseläinten liikkuvuuden ja kolmansista maista tapahtuvan tuonnin osalta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston direktiivin 2009/156/EY (27) mukaan eräistä taudeista, joille hevoseläimet ovat alttiita, on pakko ilmoittaa. Muihin tarkoituksiin kuin ruokintaan tarkoitettujen hevoseläimistä saatavien verituotteiden, kuten eläinlääkkeiden valmistukseen tarkoitettujen verituotteiden, olisi tautien tartuntavaaran vähentämiseksi oltava peräisin hevoseläimistä, joissa ei ole ilmennyt kliinisiä merkkejä kyseisistä taudeista.
(32)
Markkinoille olisi voitava saattaa tuoreita vuotia ja nahkoja, joita ei ole tarkoitettu ihmisravinnoksi, sillä edellytyksellä että ne täyttävät ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuotantoon, jalostukseen, jakeluun ja yhteisön alueelle tuomiseen liittyvistä eläinten terveyttä koskevista säännöistä 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/99/EY (28) mukaisesti vahvistetut tuoreeseen lihaan sovellettavat terveysvaatimukset, koska kyseisten vaatimusten ansiosta mahdollisia terveysriskejä voidaan vähentää asianmukaisella tavalla.
(33)
Tässä asetuksessa metsästystrofeiden ja muiden eläimistä valmistettujen esineiden valmistukselle ja markkinoille saattamiselle vahvistettuja terveyssääntöjä, joilla poistetaan mahdolliset riskit, olisi sovellettava luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa säätelemällä 9 päivänä joulukuuta 1996 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 338/97 (29) säädettyjen, eräiden luonnonvaraisten eläinlajien suojelua koskevien sääntöjen lisäksi, koska mainitulla asetuksella on eri tavoite. Eläimistä tai eläimistä saatavista sivutuotteista valmistettuihin anatomisiin esineisiin, joille on tehty esimerkiksi plastinaation kaltainen mahdolliset riskit poistava käsittely, ei pitäisi soveltaa eläinten terveydentilan vuoksi asetettavia rajoituksia tällaisten tuotteiden käytön helpottamiseksi erityisesti opetustarkoituksissa.
(34)
Markkinoille saatettavien mehiläishoidon sivutuotteiden pitäisi olla vapaita eräistä taudeista, joille mehiläiset ovat alttiita ja jotka luetellaan eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa siltä osin, kuin niitä eivät koske direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I jaksossa mainittujen erityisten yhteisön säädösten eläinten terveyttä koskevat vaatimukset, 13 päivänä heinäkuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/65/ETY (30).
(35)
Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat pyytäneet komissiota määrittämään öljykemian tuotteiden valmistusketjun päätepisteen, jonka jälkeen asetuksen (EY) N:o 1069/2009 vaatimukset eivät enää kyseisiä tuotteita koske. Kyseistä päätepistettä koskeva päätös olisi tehtävä heti kun käytettävissä on arviointi siitä, miten öljykemian prosesseilla voidaan vähentää mahdollisia terveysriskejä, joita voi olla mihin tahansa ainesluokkaan kuuluvissa eläinrasvoissa niitä käsiteltäessä.
(36)
Tässä asetuksessa olisi viitattava sellaisten kolmansien maiden ja alueiden tai niiden osien luetteloiden vahvistamisesta, joista on sallittua tuoda Euroopan unionin alueelle tiettyjä eläimiä ja tuoretta lihaa, sekä eläinlääkärintodistuksia koskevista vaatimuksista 12 päivänä maaliskuuta 2010 annettuun komission asetukseen (EU) N:o 206/2010 (31) siltä osin kuin olisi sallittava eräiden eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden tuonti kyseisistä kolmansista maista ja kyseisiltä muilta alueilta, koska kyseisistä tuotteista aiheutuvat riskit ovat samanlaiset kuin elävien eläinten tai tuoreen lihan tuonnista mahdollisesti aiheutuvat riskit.
(37)
Unionin lainsäädännön johdonmukaisuuden varmistamiseksi olisi samanlaisten terveysriskejä koskevien näkökohtien perusteella viitattava myös muihin luetteloihin kolmansista maista, joista voidaan tuoda tiettyjä eläinperäisiä aineksia, sellaisten kolmansien maiden määrittämiseksi, joista voidaan tuoda asianomaisten lajien eläimistä saatavia sivutuotteita. Tällaisia luetteloita on vahvistettu niiden kolmansien maiden ja kolmansien maiden alueiden osien alueiden luettelosta, joista jäsenvaltiot sallivat elävien hevoseläinten ja hevoseläinten siemennesteen, munasolujen ja alkioiden tuonnin, sekä päätösten 93/195/ETY ja 94/63/EY muuttamisesta 6 päivänä tammikuuta 2004 tehdyssä komission päätöksessä 2004/211/EY (32), eläinten terveyttä ja kansanterveyttä sekä eläinlääkärintodistuksia koskevista vaatimuksista ihmisravinnoksi tarkoitettujen raakamaidon ja maitotuotteiden Euroopan unionin alueelle tuontia varten 2 päivänä heinäkuuta 2010 annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 605/2010 (33), sellaisia kolmansia maita ja alueita, joista simpukoiden, piikkinahkaisten, vaippaeläinten, merikotiloiden ja kalastustuotteiden tuonti on sallittua, koskevien luetteloiden vahvistamisesta 6 päivänä marraskuuta 2006 tehdyssä komission päätöksessä 2006/766/EY (34), sellaisten kolmansien maiden ja niiden alueiden, vyöhykkeiden tai erillisalueiden luettelon vahvistamisesta, joista saa tuoda yhteisöön tai kuljettaa yhteisön kautta siipikarjaa ja siipikarjatuotteita, sekä eläinlääkärintodistuksia koskevista vaatimuksista 8 päivänä elokuuta 2008 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 798/2008 (35) ja luettelon vahvistamisesta kolmansista maista tai niiden osista, joista saa tuoda yhteisöön tai kuljettaa yhteisön kautta luonnonvaraisten jäniseläinten, tiettyjen luonnonvaraisten maanisäkkäiden ja tarhattujen kanien lihaa, sekä eläinlääkärintodistuksia koskevista vaatimuksista 9 päivänä helmikuuta 2009 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 119/2009 (36).
(38)
Koska eräitä eläimistä saatavia sivutuotteita, kuten nautaeläinten selkärankaa, käyttävän valokuvausteollisuuden jätteet aiheuttavat riskejä paitsi ihmisten ja eläinten terveydelle myös ympäristölle, tällaiset sivutuotteet olisi joko hävitettävä tai vietävä eläimistä saatavien sivutuotteiden alkuperämaana olevaan kolmanteen maahan jätteiden siirrosta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1013/2006 (37) mukaisesti.
(39)
Säännöissä, jotka koskevat eräiden eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden kauttakulkua Venäjän federaation alueiden välillä Euroopan unionin kautta, olisi viitattava hyväksyttyjen rajatarkastusasemien luettelon laatimisesta, komission eläinlääkintäalan asiantuntijoiden tekemiä tarkastuksia koskevien tiettyjen sääntöjen vahvistamisesta sekä Traces-järjestelmän eläinlääkintäyksikköjen määrittämisestä 28 päivänä syyskuuta 2009 tehdyssä komission päätöksessä 2009/821/EY (38) säädettyyn rajatarkastusasemien luetteloon. Kyseisen kauttakulun yhteydessä olisi käytettävä kolmansista maista tuotavien tuotteiden eläinlääkinnällisistä tarkastusmenettelyistä yhteisön rajatarkastusasemilla 22 päivänä tammikuuta 2004 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 136/2004 (39) säädettyä yhteistä eläinlääkinnällistä tuloasiakirjaa.
(40)
Tässä asetuksessa olisi säädettävä, että terveystodistukset, joiden on oltava eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden lähetysten mukana unionin saapumispaikassa, jossa tehdään eläinlääkärintarkastukset, olisi annettava todistuksen myöntämistä koskevien periaatteiden mukaisesti, jotka vastaavat eläimiä ja eläintuotteita koskevien todistusten laadinnasta 17 päivänä joulukuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/93/EY (40) säädettyjä periaatteita.
(41)
Unionin lainsäädännön johdonmukaisuuden varmistamiseksi eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden koko ketjun viralliset tarkastukset olisi tehtävä rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 882/2004 (41) säädettyjen virallisia tarkastuksia koskevien yleisten velvoitteiden mukaisesti.
(42)
Sen vuoksi tässä asetuksessa on tarpeen säätää asetuksen (EY) N:o 1069/2009 täytäntöönpanotoimenpiteistä.
(43)
Asetuksella (EY) N:o 1069/2009 kumotaan asetus (EY) N:o 1774/2002 4 päivästä maaliskuuta 2011.
(44)
Sen jälkeen kun asetus (EY) N:o 1774/2002 hyväksyttiin, on annettu eräitä täytäntöönpanosäädöksiä eli kalojen lajinsisäistä kierrätyskieltoa sekä eläimistä saatavien sivutuotteiden hautaamista ja polttamista koskeva komission asetus (EY) N:o 811/2003 (42), tiettyjen haaskalintujen ruokintaa tietyllä luokkaan 1 kuuluvalla aineksella koskeva komission päätös 2003/322/EY (43), turkiseläinten lajinsisäiseen kierrätyskieltoon tehtävää poikkeusta koskeva komission päätös 2003/324/EY (44), maitoa ja maitopohjaisia tuotteita koskeva komission asetus (EY) N:o 79/2005 (45), hävittämistä tai käyttöä koskeva komission asetus (EY) N:o 92/2005 (46), muita eloperäisiä lannoitteita ja maanparannusaineita kuin lantaa koskeva komission asetus (EY) N:o 181/2006 (47), hyväksyttyjen laitosten luetteloita koskeva komission asetus (EY) N:o 1192/2006 (48) ja tiettyjen luokkaan 3 kuuluvien välituotteitten tuontia ja kauttakuljetusta koskeva komission asetus (EY) N:o 2007/2006 (49).
(45)
Lisäksi on vahvistettu eräitä siirtymäkauden toimenpiteitä, erityisesti tiettyjen luokkaan 1 tai 2 kuuluvien ainesten tuontia ja käsittelyä koskeva komission asetus (EY) N:o 878/2004 (50), valokuvateknisen gelatiinin tuontia tietyistä kolmansista maista koskeva komission päätös 2004/407/EY (51) ja entisten elintarvikkeiden keräämistä, kuljetusta, käsittelyä, käyttöä ja hävittämistä koskeva komission asetus (EY) N:o 197/2006 (52).
(46)
Jotta eläimistä saatavia sivutuotteita koskevat unionin säännöt olisivat entistä yksinkertaisemmat Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan asetuksen (EY) N:o 1069/2009 hyväksymisen aikaan esittämän toiveen mukaisesti, kyseisiä täytäntöönpano- ja siirtymätoimenpiteitä on tarkasteltu uudelleen. Ne olisi nyt kumottava ja korvattava tapauksen mukaan tällä asetuksella, jotta eläimistä saataville sivutuotteille ja niistä johdetuille tuotteille saataisiin johdonmukainen oikeudellinen kehys.
(47)
Asetusta (EY) N:o 1069/2009 sovelletaan 4 päivästä maaliskuuta 2011, ja myös tätä asetusta olisi sovellettava samasta päivästä. Lisäksi olisi säädettävä siirtymäkaudesta, jotta sidosryhmät voisivat sopeutua tässä asetuksessa vahvistettuihin uusiin sääntöihin ja saattaa markkinoille tiettyjä ennen kyseistä päivämäärää sovellettujen unionin terveyssääntöjen mukaisesti tuotettuja tuotteita ja jotta tuonti voisi jatkua tämän asetuksen vaatimusten tultua voimaan.
(48)
Eräiden asetuksessa (EY) N:o 878/2004 tarkoitettujen tuotteiden markkinoille saattamisen ja viennin olisi sallittava jatkua kansallisten toimenpiteiden mukaisesti, koska niihin liittyvät riskit ovat sellaisia, että tällaista rajoitettua ainesmäärää voidaan säännellä kansallisella tasolla siihen asti kun säännöt mahdollisesti yhdenmukaistetaan. Kunnes tietyn rajoitetun määrän vähittäiskaupan alalta tulevia eläinperäisiä tuotteita keräämistä ja hävittämistä koskevat toimenpiteet vahvistetaan lisätodisteiden perusteella, toimivaltaisen viranomaisen pitäisi voida sallia tällaisten tuotteiden kerääminen ja hävittäminen muilla tavoilla, sillä edellytyksellä että ihmisten ja eläinten terveyden vastaava suoja on varmistettu.
(49)
Tämä asetusluonnos on esitetty 27 päivänä syyskuuta 2010 ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnalle näkemysten vaihtoa varten sen pyynnön mukaisesti, jonka Euroopan parlamentti esitti hyväksyessään asetuksen (EY) N:o 1069/2009 ensimmäisessä käsittelyssä, sekä ottaen huomioon parlamentin eräitä teknisiä kysymyksiä koskevat täsmällisemmät ehdotukset.
(50)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
Tässä asetuksessa vahvistetaan täytäntöönpanotoimenpiteet
a)
asetuksessa (EY) N:o 1069/2009 säädetyille ihmisten ja eläinten terveyttä koskeville terveyssäännöille, jotka liittyvät eläimistä saataviin sivutuotteisiin ja niistä johdettuihin tuotteisiin;
b)
tietyille näytteille ja tuotteille, jotka vapautetaan eläinlääkärintarkastuksista rajatarkastusasemilla direktiivin 97/78/EY 16 artiklan 1 kohdan e ja f alakohdan mukaisesti.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan liitteessä I esitettyjä määritelmiä.
3 artikla
Eräiden johdettujen tuotteiden valmistusketjun päätepiste
Kuten asetuksen (EY) N:o 1069/2009 5 artiklan 2 kohdassa säädetään, markkinoille voi saattaa, tuontia lukuun ottamatta, ilman rajoituksia seuraavia johdettuja tuotteita:
a)
biodiesel, joka täyttää liitteessä IV olevan IV luvun 3 jakson 2 kohdan b alakohdassa esitetyt johdettujen tuotteiden hävittämistä ja käyttöä koskevat vaatimukset;
b)
käsitelty lemmikkieläinten ruoka, joka täyttää liitteessä XIII olevan II luvun 7 kohdan a alakohdassa esitetyt käsiteltyä lemmikkieläinten ruokaa koskevat erityiset vaatimukset;
c)
puruluut, jotka täyttävät liitteessä XIII olevan II luvun 7 kohdan b alakohdassa esitetyt puruluita koskevat erityiset vaatimukset;
d)
sorkka- ja kavioeläinten vuodat ja nahat, jotka täyttävät liitteessä XIII olevan V luvun C kohdassa esitetyt kyseisten tuotteiden päätepistettä koskevat erityiset vaatimukset;
e)
villa ja karva, joka täyttää liitteessä XIII olevan VII luvun B kohdassa esitetyt kyseisten tuotteiden päätepistettä koskevat erityiset vaatimukset;
f)
sulat ja höyhenet ja untuva, jotka täyttävät liitteessä XIII olevan VII luvun C kohdassa esitetyt kyseisten tuotteiden päätepistettä koskevat erityiset vaatimukset;
g)
turkis, joka täyttää liitteessä XIII olevan VIII luvun edellytykset.
4 artikla
Vakavat tartuntataudit
Asetuksen (EY) N:o 1069/2009 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdassa säädettyjen eläinten terveydentilan vuoksi asetettavien yleisten rajoitusten vahvistamiseksi vakavina tartuntatauteina pidetään OIE:n maaeläinten terveyttä koskevan säännöstön (vuoden 2010 painos) 1.2.3 artiklassa ja vesieläinten terveyttä koskevan säännöstön 1.3 luvussa lueteltuja tauteja.
II LUKU
ELÄIMISTÄ SAATAVIEN SIVUTUOTTEIDEN JA NIISTÄ JOHDETTUJEN TUOTTEIDEN HÄVITTÄMINEN JA KÄYTTÖ
5 artikla
Eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden käyttörajoitukset
1. Toimijoiden on liitteessä II olevassa I luvussa tarkoitetuissa jäsenvaltioissa noudatettava edellytyksiä, jotka koskevat turkiseläinten ruokkimista tietyillä aineksilla, jotka on johdettu kyseisessä luvussa mainittujen samojen lajien eläinten ruhoista tai ruhonosista.
2. Toimijoiden on noudatettava liitteessä II olevan II luvun rajoituksia, jotka koskevat tuotantoeläinten ruokkimista laidunkasvillisuudella, joka on kasvatettu sellaisessa maassa, johon on levitetty orgaanisia lannoitteita tai maanparannusaineita.
6 artikla
Hävittäminen polttamalla tai rinnakkaispolttamalla
1. Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että eläimistä saatavia sivutuotteita ja niistä johdettuja tuotteita poltetaan tai rinnakkaispoltetaan yksinomaan
a)
polttolaitoksissa tai rinnakkaispolttolaitoksissa, joilla on direktiivin 2000/76/EY mukainen lupa; tai
b)
silloin kun kyseessä ovat laitokset, joilta ei vaadita direktiivin 2000/76/EY mukaista lupaa, poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksissa, joiden toimivaltainen viranomainen on sallinut hävittää polttamalla eläimistä saatavia sivutuotteita tai hävittää tai hyödyntää rinnakkaispolttamalla eläimistä saatavia sivutuotteita ja niistä johdettuja tuotteita, jos ne ovat jätettä, asetuksen (EY) N:o 1069/2009 24 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti.
2. Toimivaltainen viranomainen voi hyväksyä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut polttolaitokset ja rinnakkaispolttolaitokset asetuksen (EY) N:o 1069/2009 24 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti vain, jos kyseiset laitokset täyttävät tämän asetuksen liitteessä III esitetyt vaatimukset.
3. Polttolaitosten ja rinnakkaispolttolaitosten toiminnanharjoittajien on noudatettava liitteessä III olevassa I luvussa esitettyjä polton ja rinnakkaispolton yleisiä vaatimuksia.
4. Suurkapasiteetin poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten toiminnanharjoittajien on noudatettava liitteessä III olevan II luvun vaatimuksia.
5. Pienkapasiteetin poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten toiminnanharjoittajien on noudatettava liitteessä III olevan III luvun vaatimuksia.
7 artikla
Eräiden luokkaan 1 ja 3 kuuluvien ainesten toimittaminen kaatopaikalle
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1069/2009 12 artiklassa ja 14 artiklan c alakohdassa säädetään, toimivaltainen viranomainen voi sallia, että seuraavat luokkaan 1 ja 3 kuuluvat ainekset toimitetaan hyväksytylle kaatopaikalle:
a)
tuotu lemmikkieläinten ruoka tai tuontiaineksesta valmistettu lemmikkieläinten ruoka, joka on peräisin asetuksen (EY) N:o 1069/2009 8 artiklan c alakohdassa tarkoitetusta luokkaan 1 kuuluvasta aineksesta;
b)
asetuksen (EY) N:o 1069/2009 10 artiklan f ja g alakohdassa tarkoitettu luokkaan 3 kuuluva aines, jos
i)
kyseinen aines ei ole ollut kosketuksissa kyseisen asetuksen 8 tai 9 artiklassa tai 10 artiklan a-e tai h-p alakohdassa tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden kanssa;
ii)
sillä hetkellä kun ainekset on tarkoitettu hävitettäviksi, seuraavat edellytykset täyttyvät:
-
kyseisen asetuksen 10 artiklan f alakohdassa tarkoitetuille aineksille on tehty asetuksen (EY) N:o 852/2004 2 artiklan 1 kohdan m alakohdassa tarkoitettu käsittely, ja
-
kyseisen asetuksen 10 artiklan g alakohdassa tarkoitetut ainekset on käsitelty tämän asetuksen liitteessä X olevan II luvun mukaisesti tai tämän asetuksen liitteessä XIII olevassa II luvussa esitettyjen lemmikkieläinten ruokaa koskevien erityisten vaatimusten mukaisesti; ja
iii)
tällaisen aineksen hävittäminen ei aiheuta riskiä ihmisten ja eläinten terveydelle.
8 artikla
Käsittelylaitoksia ja muita laitoksia koskevat vaatimukset
1. Toiminnanharjoittajien on varmistettava, että niiden valvonnassa olevat käsittelylaitokset ja muut laitokset täyttävät seuraavat liitteessä IV olevassa I luvussa esitetyt vaatimukset:
a)
1 jaksossa esitetyt käsittelyä koskevat yleiset edellytykset;
b)
2 jaksossa esitetyt jäteveden käsittelyä koskevat vaatimukset;
c)
3 jaksossa esitetyt luokkaan 1 tai 2 kuuluvan aineksen käsittelyä koskevat erityiset vaatimukset;
d)
4 jaksossa esitetyt luokkaan 3 kuuluvan aineksen käsittelyä koskevat erityiset vaatimukset.
2. Toimivaltainen viranomainen voi hyväksyä käsittelylaitokset ja muut laitokset vain, jos kyseiset laitokset täyttävät liitteessä IV olevassa I luvussa esitetyt vaatimukset
9 artikla
Käsittelylaitoksia ja muita laitoksia koskevat hygienia- ja käsittelyvaatimukset
Toiminnanharjoittajien on varmistettava, että niiden valvonnassa olevat laitokset täyttävät seuraavat liitteessä IV esitetyt vaatimukset:
a)
II luvussa esitetyt hygienia- ja käsittelyvaatimukset;
b)
luvussa III esitetyt vakiokäsittelymenetelmät, jos niitä käytetään asianomaisessa laitoksessa;
c)
luvussa IV esitetyt vaihtoehtoiset käsittelymenetelmät, jos niitä käytetään asianomaisessa laitoksessa.
10 artikla
Eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden biokaasuksi muuntamista tai kompostointia koskevat vaatimukset
1. Toiminnanharjoittajien on varmistettava, että niiden valvonnassa olevat laitokset täyttävät seuraavat liitteessä V esitetyt eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden biokaasuksi muuntamista tai kompostointia koskevat vaatimukset:
a)
I luvussa esitetyt biokaasu- ja kompostointilaitoksiin sovellettavat vaatimukset;
b)
II luvussa esitetyt biokaasu- ja kompostointilaitoksiin sovellettavat hygieniavaatimukset;
c)
III luvun 1 jaksossa esitetyt muuntamista koskevat vakioparametrit;
d)
III luvun 3 jaksossa esitetyt mädätettä ja kompostia koskevat vaatimukset.
2. Toimivaltainen viranomainen voi hyväksyä biokaasu- ja kompostointilaitokset vain, jos kyseiset laitokset täyttävät liitteessä V esitetyt vaatimukset.
3. Toimivaltainen viranomainen voi sallia muuntamista koskevien vaihtoehtoisten parametrien käytön biokaasu- ja kompostointilaitoksissa, jos liitteessä V olevan III luvun 2 jaksossa esitettyjä vaatimuksia noudatetaan.
III LUKU
POIKKEUKSET ERÄISTÄ ASETUKSEN (EY) N:o 1069/2009 SÄÄNNÖKSISTÄ
11 artikla
Tutkimusnäytteitä ja diagnostisia näytteitä koskevat erityissäännöt
1. Toimivaltainen viranomainen voi sallia tutkimusnäytteiden ja diagnostisten näytteiden kuljetuksen, käytön ja hävittämisen sellaisin edellytyksin, joilla varmistetaan ihmisten ja eläinten terveydelle aiheutuvien riskien torjunta.
Toimivaltaisen viranomaisen on erityisesti varmistettava, että toimijat noudattavat liitteessä VI olevan I luvun vaatimuksia.
2. Toimijoiden on noudatettava liitteessä VI olevassa I luvussa esitettyjä tutkimusnäytteitä ja diagnostisia näytteitä koskevia erityissääntöjä.
3. Toimijat voivat lähettää toiseen jäsenvaltioon tutkimusnäytteitä ja diagnostisia näytteitä, jotka koostuvat seuraavista eläimistä saatavista sivutuotteista ja niistä johdetuista tuotteista, ilmoittamatta lähetyksestä alkuperäjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle asetuksen (EY) N:o 1069/2009 48 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja määräjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle Traces-järjestelmällä ja ilman että kyseinen viranomainen hyväksyy lähetyksen kyseisen asetuksen 48 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisesti:
a)
luokkaan 1 tai 2 kuuluva aines ja luokkaan 1 tai 2 kuuluvasta aineksesta johdettu liha-luujauho tai eläinrasva;
b)
käsitelty eläinvalkuainen.
12 artikla
Kaupallisia näytteitä ja näyttelyesineitä koskevat erityissäännöt
1. Toimivaltainen viranomainen voi sallia kaupallisten näytteiden ja näyttelyesineiden kuljetuksen, käytön ja hävittämisen sellaisin edellytyksin, joilla varmistetaan ihmisten ja eläinten terveydelle aiheutuvien riskien torjunta.
Toimivaltaisen viranomaisen on erityisesti varmistettava, että toimijat noudattavat liitteessä VI olevan I luvun 1 jakson 2, 3 ja 4 kohdan vaatimuksia.
2. Toimijoiden on noudatettava liitteessä VI olevan I luvun 2 jaksossa esitettyjä kaupallisia näytteitä ja näyttelyesineitä koskevia erityissääntöjä.
3. Toimijat voivat lähettää toiseen jäsenvaltioon kaupallisia näytteitä, jotka koostuvat seuraavista eläimistä saatavista sivutuotteista ja niistä johdetuista tuotteista, ilmoittamatta lähetyksestä alkuperäjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle asetuksen (EY) N:o 1069/2009 48 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja määräjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle Traces-järjestelmällä ja ilman että kyseinen viranomainen hyväksyy lähetyksen kyseisen asetuksen 48 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisesti:
a)
luokkaan 1 tai 2 kuuluva aines ja luokkaan 1 tai 2 kuuluvasta aineksesta johdettu liha-luujauho tai eläinrasva;
b)
käsitelty eläinvalkuainen.
13 artikla
Ruokintaa koskevat erityissäännöt
1. Sillä edellytyksellä, että liitteessä VI olevan II luvun 1 jaksossa säädettyjä yleisiä vaatimuksia ja muita toimivaltaisen viranomaisen mahdollisesti asettamia edellytyksiä noudatetaan, toimijat voivat antaa luokkaan 2 kuuluvaa ainesta, jos se on saatu eläimistä, joita ei ole tapettu tai jotka eivät kuolleet ihmisiin tai eläimiin tarttuvan taudin esiintymisen tai tällaisen taudin epäilyn vuoksi, ravinnoksi seuraaville eläimille:
a)
eläintarhaeläimet;
b)
turkiseläimet;
c)
hyväksyttyjen kenneleiden koirat tai ajokoirat;
d)
säilöön otetut koirat ja kissat;
e)
kalansyötiksi kasvatetut toukat ja madot.
2. Sillä edellytyksellä, että liitteessä VI olevan II luvun 1 jaksossa säädettyjä yleisiä vaatimuksia ja muita toimivaltaisen viranomaisen mahdollisesti asettamia edellytyksiä noudatetaan, toimijat voivat antaa luokkaan 3 kuuluvaa ainesta ravinnoksi seuraaville eläimille:
a)
eläintarhaeläimet;
b)
turkiseläimet;
c)
hyväksyttyjen kenneleiden koirat tai ajokoirat;
d)
säilöön otetut koirat ja kissat;
e)
kalansyötiksi kasvatetut toukat ja madot.
14 artikla
Eräiden lajien ruokkiminen ruokintapaikoilla, ruokintapaikkojen ulkopuolella ja eläintarhoissa
1. Toimivaltainen viranomainen voi sallia luokkaan 1 kuuluvan aineksen, joka koostuu erikseen määriteltyä riskiainesta sisältävistä kokonaisista ruhoista tai ruhonosista, käytön ruokinnassa, joka tapahtuu
a)
uhanalaisten tai suojeltujen haaskalintujen ja muiden luontaisessa elinympäristössään elävien lajien ruokintapaikoilla biodiversiteetin tukemiseksi, jos liitteessä VI olevan II luvun 2 jaksossa esitetyt edellytykset täyttyvät;
b)
ruokintapaikkojen ulkopuolella, tarvittaessa keräämättä ensin pois kuolleita eläimiä, liitteessä VI olevan II luvun 2 jakson 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen luonnonvaraisten eläinten ruokkimiseksi, jos kyseisen luvun 3 jaksossa esitetyt edellytykset täyttyvät.
2. Toimivaltainen viranomainen voi sallia erikseen määriteltyä riskiainesta sisältävistä kokonaisista ruhoista tai ruhonosista koostuvan luokkaan 1 kuuluvan aineksen ja eläintarhaeläimistä johdetun aineksen käytön eläintarhaeläinten ruokinnassa, jos liitteessä VI olevan II luvun 4 jaksossa esitetyt edellytykset täyttyvät.
15 artikla
Keräämistä ja hävittämistä koskevat erityissäännöt
Jos toimivaltainen viranomainen sallii eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittämisen asetuksen (EY) N:o 1069/2009 19 artiklan 1 kohdan a, b, c tai e alakohdan mukaisen poikkeuksen perusteella, hävittäminen on tehtävä seuraavien liitteessä VI olevassa III luvussa esitettyjen erityissääntöjen mukaisesti:
a)
1 jaksossa esitetyt eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittämistä koskevat erityissäännöt;
b)
2 jaksossa esitetyt eläimistä saatavien sivutuotteiden polttamista ja hautaamista syrjäisillä alueilla koskevat säännöt;
c)
3 jaksossa esitetyt mehiläisten ja mehiläishoidon sivutuotteiden polttamista ja hautaamista koskevat säännöt.
IV LUKU
VAIHTOEHTOISTEN MENETELMIEN HYVÄKSYNTÄ
16 artikla
Vaihtoehtoisia menetelmiä koskevien lupahakemusten vakiomalli
1. Jäsenvaltioiden tai muiden osapuolten on jätettävä eläimistä saatavien sivutuotteiden tai niistä johdettujen tuotteiden käytön tai hävittämisen vaihtoehtoisia menetelmiä, joita tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1069/2009 20 artiklan 1 kohdassa, koskevat hakemukset noudattaen vaihtoehtoisia menetelmiä koskevien hakemusten liitteessä VII esitettyyn vakiomalliin liittyviä vaatimuksia.
2. Jäsenvaltion on nimettävä kansallisia yhteystahoja, jotka antavat tietoa toimivaltaisesta viranomaisesta, joka vastaa eläimistä saatavien sivutuotteiden tai niistä johdettujen tuotteiden käytön tai hävittämisen vaihtoehtoisia menetelmiä koskevien hakemusten arvioinnista.
3. Komissio julkaisee luettelon kansallisista yhteystahoista verkkosivustollaan.
V LUKU
KERÄÄMINEN, KULJETUS, TUNNISTEMERKINNÄT JA JÄLJITETTÄVYYS
17 artikla
Eläimistä saataviin sivutuotteisiin liittyviä kaupallisia asiakirjoja ja terveystodistuksia sekä eläimistä saatavien sivutuotteiden tunnistusmerkintöjä, keräämistä, kuljetusta ja jäljitettävyyttä koskevat vaatimukset
1. Toimijoiden on varmistettava, että kaikki eläimistä saatavat sivutuotteet ovat seuraavien edellytysten mukaisia:
a)
ne täyttävät liitteessä VIII olevassa I ja II luvussa esitetyt keräämistä, kuljetusta ja tunnistusmerkintöjä koskevat vaatimukset;
b)
niiden kuljetuksessa on mukana kaupalliset asiakirjat tai terveystodistukset liitteessä VIII olevassa III luvussa esitettyjen vaatimusten mukaisesti.
2. Eläimistä saatavia sivutuotteita ja niistä johdettuja tuotteita lähettävien, kuljettavien tai vastaanottavien toimijoiden on pidettävä kirjaa lähetyksistä ja säilytettävä niihin liittyvät kaupalliset asiakirjat tai terveystodistukset liitteessä VIII olevassa IV luvussa esitettyjen vaatimusten mukaisesti.
3. Toimijoiden on noudatettava liitteessä VIII olevassa V luvussa esitettyjä eräiden johdettujen tuotteiden merkitsemistä koskevia vaatimuksia.
VI LUKU
LAITOSTEN REKISTERÖINTI JA HYVÄKSYNTÄ
18 artikla
Useamman kuin yhden samalla laitosalueella sijaitsevan eläimistä saatavia sivutuotteita käsittelevän laitoksen hyväksymistä koskevat vaatimukset
Toimivaltainen viranomainen voi myöntää hyväksynnän useammalle kuin yhdelle samalla laitosalueella sijaitsevalle eläimistä saatavia sivutuotteita käsittelevälle laitokselle sillä edellytyksellä, että ihmisten ja eläinten terveydelle aiheutuvien riskien leviäminen laitosten välillä on estetty laitoksen tilojen sijoittelun ja eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden laitoksissa tapahtuvan käsittelyn avulla.
19 artikla
Eräitä eläimistä saatavia sivutuotteita ja niistä johdettuja tuotteita käsitteleviä hyväksyttyjä laitoksia koskevat vaatimukset
Toimijoiden on varmistettava, että silloin kun niiden valvonnassa olevat, toimivaltaisen viranomaisen hyväksymät laitokset suorittavat yhtä tai useampaa asetuksen (EY) N:o 1069/2009 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua toimea, ne noudattavat tämän asetuksen liitteessä IX olevissa seuraavissa luvuissa esitettyjä vaatimuksia:
a)
I luku, jos ne valmistavat mainitun asetuksen 24 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettua lemmikkieläinten ruokaa;
b)
II luku, jos ne varastoivat mainitun asetuksen 24 artiklan 1 kohdan i alakohdassa tarkoitettuja eläimistä saatavia sivutuotteita ja suorittavat eläimistä saatavien sivutuotteiden käsittelemiseksi niiden keräämisen jälkeen seuraavia mainitun asetuksen 24 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettuja toimia:
i)
lajittelu;
ii)
paloittelu;
iii)
jäähdytys;
iv)
jäädytys;
v)
suolaus;
vi)
muu säilyttävä käsittely;
vii)
vuotien ja nahkojen tai erikseen määritellyn riskiaineksen poistaminen;
viii)
eläimistä saatavien sivutuotteiden käsittelyä sisältävät toimet, jotka suoritetaan unionin eläinlääkintälainsäädännön velvollisuuksia noudattaen;
ix)
biokaasuksi muunnettavaksi / kompostoitavaksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden hygienisointi-/pastörointikäsittely ennen tällaista muuntoa tai kompostointia toisessa laitoksessa tämän asetuksen liitteen V mukaisesti;
x)
seulonta
c)
III luku, jos ne varastoivat johdettuja tuotteita mainitun asetuksen 24 artiklan 1 kohdan j alakohdassa tarkoitettuihin käyttötarkoituksiin.
20 artikla
Eräitä eläimistä saatavia sivutuotteita ja niistä johdettuja tuotteita käsitteleviä rekisteröityjä laitoksia koskevat vaatimukset
1. Rekisteröityjen laitosten toiminnanharjoittajien tai muiden rekisteröityjen toimijoiden on käsiteltävä eläimistä saatavia sivutuotteita ja niistä johdettuja tuotteita liitteessä IX olevassa IV luvussa esitettyjä edellytyksiä noudattaen.
2. Rekisteröityjen toimijoiden, jotka kuljettavat eläimistä saatavia sivutuotteita ja niistä johdettuja tuotteita muuten kuin saman toiminnanharjoittajan tilojen välillä, on erityisesti noudatettava liitteessä IX olevan IV luvun 2 kohdassa esitettyjä edellytyksiä.
3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta
a)
hyväksyttyihin toimijoihin, jotka kuljettavat eläimistä saatavia sivutuotteita ja niistä johdettuja tuotteita sivutoimenaan;
b)
toimijoihin, jotka on rekisteröity harjoittamaan kuljetusta asetuksen (EY) N:o 183/2005 mukaisesti.
4. Toimivaltainen viranomainen voi vapauttaa seuraavat toimijat asetuksen (EY) N:o 1069/2009 23 artiklan 1 artiklan a alakohdassa tarkoitetusta ilmoitusvelvollisuudesta:
a)
toimijat, jotka käsittelevät tai valmistavat metsästystrofeita tai muita tämän asetuksen liitteessä XIII olevassa VI luvussa tarkoitettuja esineitä yksityisiin tai ei-kaupallisiin tarkoituksiin;
b)
toimijat, jotka käsittelevät tai hävittävät opetustarkoituksissa käytettäviä tutkimusnäytteitä ja diagnostisia näytteitä.
VII LUKU
MARKKINOILLE SAATTAMINEN
21 artikla
Muiden tuotantoeläinten kuin turkiseläinten rehuksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden käsittely ja markkinoille saattaminen
1. Toimijoiden on noudatettava asetuksen (EY) N:o 1069/2009 31 artiklan 2 kohdan nojalla muiden tuotantoeläinten kuin turkiseläinten rehuksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden markkinoille saattamista, tuontia lukuun ottamatta, koskevia seuraavia vaatimuksia, jotka esitetään tämän asetuksen liitteessä X:
a)
I luvussa esitetyt käsittelyä ja markkinoille saattamista koskevat yleiset vaatimukset;
b)
II luvussa esitetyt käsiteltyä eläinvalkuaista ja muita johdettuja tuotteita koskevat erityiset vaatimukset;
c)
III luvussa esitetyt tiettyä kalanrehua ja tiettyjä kalansyöttejä koskevat vaatimukset.
2. Toimivaltainen viranomainen voi sallia, että markkinoille saatetaan, tuontia lukuun ottamatta, asetuksen (EY) N:o 1069/2009 10 artiklan e, f ja h alakohdan mukaisesti luokkaan 3 luokiteltuja maitoa, maitopohjaisia tuotteita ja maidosta johdettuja tuotteita, joita ei ole käsitelty tämän asetuksen liitteessä X olevan II luvun 4 jakson I osassa esitettyjen yleisten vaatimusten mukaisesti, sillä edellytyksellä että kyseinen aines on sellaisten vaatimusten mukaista, jotka liittyvät kyseisen jakson II osassa esitettyyn poikkeukseen, joka koskee kansallisten standardien mukaisesti käsitellyn maidon markkinoille saattamista.
22 artikla
Orgaanisten lannoitteiden ja maanparannusaineiden markkinoille saattaminen ja käyttö
1. Toimijoiden on noudatettava asetuksen (EY) N:o 1069/2009 15 artiklan 1 kohdan i alakohdan ja 32 artiklan 1 kohdan nojalla orgaanisten lannoitteiden ja maanparannusaineiden markkinoille saattamista, tuontia lukuun ottamatta, sekä käyttöä ja erityisesti maahan levittämistä koskevia vaatimuksia, jotka esitetään tämän asetuksen liitteessä XI.
2. Luonnonvaraisista merilinnuista peräisin olevan guanon markkinoille saattamiseen, tuonti mukaan luettuna, ei sovelleta mitään eläinten terveyttä koskevia vaatimuksia.
3. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen, jossa on tarkoitus levittää maahan luokkaan 2 kuuluvasta aineksesta johdetusta liha-luujauhosta tai käsitellystä eläinvalkuaisesta valmistettua orgaanista lannoitetta tai maanparannusainetta, on sallittava, että mainittuihin aineksiin sekoitetaan yksi tai useampi ainesosa asetuksen (EY) N:o 1069/2009 32 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla tämän asetuksen liitteessä XI olevan II luvun 1 jakson 3 kohdassa esitettyjen perusteiden mukaisesti.
4. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1069/2009 48 artiklan 1 kohdassa säädetään, yhteisen rajan jakavien alkuperäjäsenvaltion ja määräjäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat hyväksyä lannan lähettämisen näiden kahden jäsenvaltion raja-alueilla sijaitsevien maatilojen välillä sillä edellytyksellä, että noudatetaan mahdollisten ihmisten tai eläinten terveydelle aiheutuvien riskien torjuntaa koskevia, kahdenvälisessä sopimuksessa vahvistettuja asianmukaisia vaatimuksia, joita ovat esimerkiksi asianomaisten toimijoiden velvollisuudet pitää asianmukaista kirjaa.
5. Kuten asetuksen (EY) N:o 1069/2009 30 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on tarvittaessa edistettävä jäsenvaltioiden hyvän maatalouskäytännön ohjeiden kehittämistä, levittämistä ja käyttöä orgaanisten lannoitteiden ja maanparannusaineiden osalta.
23 artikla
Välituotteet
1. Unioniin tuotavien tai unionin kautta kulkevien välituotteiden on oltava tämän asetuksen liitteessä XII tarkoitettujen, ihmisten ja eläinten terveydelle aiheutuvien mahdollisten riskien torjuntaa koskevien edellytysten mukaisia.
2. Välituotteita, jotka on kuljetettu tämän asetuksen liitteessä XII olevassa 3 kohdassa tarkoitettuun laitokseen, voidaan käsitellä ilman asetuksesta (EY) N:o 1069/2009 ja tästä asetuksesta johtuvia lisärajoituksia, sillä edellytyksellä että
a)
laitoksessa on välituotteiden vastaanottamiseksi riittävät tilat ja laitteet, joilla estetään ihmisiin tai eläimiin tarttuvien tautien leviäminen;
b)
välituotteet eivät aiheuta ihmisiin tai eläimiin tarttuvien tautien leviämisvaaraa välituotteiden puhdistamisen, välituotteissa olevien eläimistä saatavien sivutuotteiden muunlaisen käsittelyn, välituotteessa olevien eläimistä saatavien sivutuotteiden konsentroinnin tai välituotteiden käsittelyn kannalta asianmukaisten bioturvallisuustoimenpiteiden ansiosta;
c)
laitoksessa pidetään kirjaa vastaanotettujen ainesten määrästä ja tapauksen mukaan niiden luokasta sekä laitoksesta tai toimijasta, jolle laitoksen tuotteet on toimitettu; ja
d)
käyttämättömät välituotteet ja muut laitoksesta ylijääneet ainekset, kuten vanhentuneet tuotteet, hävitetään asetuksen (EY) N:o 1069/2009 mukaisesti.
3. Välituotteiden määräpaikkana olevan laitoksen toiminnanharjoittaja tai omistaja tai hänen edustajansa saa käyttää ja/tai lähettää välituotteita yksinomaan edelleen sekoitettaviksi, pinnoitettaviksi, koottaviksi, pakattaviksi tai merkinnöin varustettaviksi.
24 artikla
Lemmikkieläinten ruoka ja muut johdetut tuotteet
1. Asetuksen (EY) N:o 1069/2009 8 artiklan a, b, d ja e alakohdassa tarkoitetun luokkaan 1 kuuluvan aineksen käyttö on kielletty sellaisten johdettujen tuotteiden valmistuksessa, jotka on tarkoitettu ihmisten tai eläinten nautittaviksi tai käytettäviksi lukuun ottamatta kyseisen asetuksen 33 ja 36 artiklassa tarkoitettuja johdettuja tuotteita.
2. Jos eläimistä saatavaa sivutuotetta tai siitä johdettua tuotetta saa käyttää tuotantoeläinten ruokinnassa tai muussa asetuksen (EY) N:o 1069/2009 36 artiklan a alakohdassa tarkoitetussa tarkoituksessa eikä tämän asetuksen liitteessä XIII ole esitetty tällaisia tuotteita koskevia erityisiä vaatimuksia, eläimistä saatava sivutuote tai siitä johdettu tuote on saatettava markkinoille, tuontia lukuun ottamatta, tämän asetuksen liitteessä X olevassa II luvussa esitettyjen käsiteltyä eläinvalkuaista ja muita johdettuja tuotteita koskevien erityisten vaatimusten mukaisesti.
3. Toimijoiden on noudatettava asetuksen (EY) N:o 1069/2009 40 artiklan nojalla tämän asetuksen liitteessä XIII olevassa I ja II luvussa esitettyjä vaatimuksia, jotka koskevat lemmikkieläinten ruoan markkinoille saattamista, tuontia lukuun ottamatta.
4. Toimijoiden on noudatettava asetuksen (EY) N:o 1069/2009 40 artiklan nojalla tämän asetuksen liitteessä XIII olevassa I luvussa ja III-XII luvussa esitettyjä vaatimuksia, jotka koskevat johdettujen tuotteiden markkinoille saattamista, tuontia lukuun ottamatta.
VIII LUKU
TUONTI, KAUTTAKULJETUS JA VIENTI
25 artikla
Eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden tuonti, kauttakuljetus ja vienti
1. Seuraavien eläimistä saatavien sivutuotteiden tuonti unioniin ja kuljetus unionin kautta on kielletty:
a)
käsittelemätön lanta;
b)
käsittelemättömät sulat ja höyhenet ja niiden osat sekä untuvat;
c)
kennomainen mehiläisvaha.
2. Seuraavien tuontiin unioniin ja kuljetukseen unionin kautta ei sovelleta mitään eläinten terveyttä koskevia vaatimuksia:
a)
villa ja karva, joka on pesty tehdasmaisesti tai joka on käsitelty jollain muulla menetelmällä kohtuuttomien riskien eliminoimiseksi;
b)
turkisnahat, joita on kuivattu vähintään kahden päivän ajan olosuhteissa, joissa lämpötila on 18 °C ja kosteuspitoisuus 55 prosenttia.
3. Toimijoiden on noudatettava seuraavia asetuksen (EY) N:o 1069/2009 41 artiklan 3 kohdassa ja 42 artiklassa tarkoitettuja erityisiä vaatimuksia, jotka liittyvät eräiden eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden tuontiin unioniin ja kuljetukseen unionin kautta ja jotka esitetään tämän asetuksen liitteessä XIV:
a)
rehuketjussa muuksi kuin lemmikkieläinten ruuaksi tai turkiseläinten rehuksi käytettäväksi tarkoitettujen luokkaan 3 kuuluvan aineksen ja johdettujen tuotteiden tuontia ja kauttakuljetusta koskevat erityiset vaatimukset, jotka esitetään kyseisen liitteen I luvussa;
b)
tuotantoeläinten rehuketjun ulkopuolella käytettäväksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden tuontia ja kauttakuljetusta koskevat erityiset vaatimukset, jotka esitetään kyseisessä liitteessä olevassa II luvussa.
26 artikla
Eräiden luokkaan 1 kuuluvien ainesten markkinoille saattaminen, tuonti mukaan luettuna, sekä vienti
Toimivaltainen viranomainen voi sallia, että markkinoille saatetaan, tuonti mukaan luettuna, ja viedään direktiivin 96/22/EY 1 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tai direktiivin 96/23/EY 2 artiklan b alakohdassa tarkoitetulla laittomalla tavalla käsitellyistä eläimistä johdettuja vuotia ja nahkoja, sorkka- ja kavioeläinten suolistoja sisältöineen tai ilman sisältöä sekä selkärangan ja kallon sisältäviä luita ja luutuotteita, sillä edellytyksellä seuraavia vaatimuksia noudatetaan:
a)
Kyseiset ainekset eivät saa olla mistään seuraavista eläimistä johdettuja luokkaan 1 kuuluvia aineksia:
i)
eläimet, joilla epäillään olevan TSE-tartunta asetuksen (EY) N:o 999/2001 mukaisesti;
ii)
eläimet, joissa TSE on virallisesti todettu;
iii)
eläimet, jotka on lopetettu TSE:n hävittämistoimenpiteiden yhteydessä;
b)
kyseiset ainekset eivät saa olla tarkoitettuja mihinkään seuraavista käyttötavoista:
i)
ruokinta;
ii)
levittäminen maahan, josta tuotantoeläimiä ruokitaan;
iii)
seuraavien valmistus:
-
kosmeettiset valmisteet, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 76/768/ETY 1 artiklan 1 kohdassa,
-
aktiiviset implantoitavat lääkinnälliset laitteet, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 90/385/ETY 1 artiklan 2 kohdan c alakohdassa,
-
lääkinnälliset laitteet, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 93/42/ETY 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa,
-
in vitro -diagnostiikkaan tarkoitetut lääkinnälliset laitteet, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 98/79/EY 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa,
-
eläinlääkkeet, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 2001/82/EY 1 artiklan 2 kohdassa,
-
lääkkeet sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 2001/83/EY 1 artiklan 2 kohdassa;
c)
ainekset on tuotava merkinnällä varustettuina ja niiden on oltava tämän asetuksen liitteessä XIV olevan IV luvun 1 jaksossa esitettyjen eräitä eläimistä saatavien sivutuotteiden siirtoja koskevien erityisten vaatimusten mukaisia;
d)
ainekset on tuotava kansallisen lainsäädännön mukaisia terveystodistuksia koskevia vaatimuksia noudattaen.
27 artikla
Tutkimusnäytteiden ja diagnostisten näytteiden tuonti ja kauttakuljetus
1. Toimivaltainen viranomainen voi sallia tutkimusnäytteiden ja diagnostisten näytteiden, jotka koostuvat johdetuista tuotteista tai eläimistä saatavista sivutuotteista, 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut eläimistä saatavat sivutuotteet mukaan luettuina, tuonnin ja kauttakuljetuksen sellaisin edellytyksin, joilla varmistetaan ihmisten ja eläinten terveydelle aiheutuvien riskien hallinta.
Kyseisiin edellytyksiin on kuuluttava ainakin seuraavat:
a)
tulolle on saatava etukäteen lupa lähetyksen määräjäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta; ja
b)
lähetys on lähetettävä unionin saapumispaikasta suoraan hyväksytylle käyttäjälle.
2. Toimijoiden on esitettävä tutkimusnäytteet ja diagnostiset näytteet, jotka aiotaan tuoda jonkin jäsenvaltion kautta, joka on muu kuin määräjäsenvaltio, jollakin päätöksen 2009/821/EY liitteessä I luetelluista unionin hyväksytyistä rajatarkastusasemista. Kyseisille tutkimusnäytteille ja diagnostisille näytteille ei tehdä rajatarkastusasemalla direktiivin 97/78/EY I luvun mukaisia eläinlääkärintarkastuksia. Rajatarkastusaseman toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava tutkimusnäytteiden ja diagnostisten näytteiden tulosta määräjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle Traces-järjestelmällä.
3. Tutkimusnäytteitä ja diagnostisia näytteitä käsittelevien toimijoiden on noudatettava tämän asetuksen liitteessä XIV olevan III luvun 1 jaksossa esitettyjä tutkimusnäytteiden ja diagnostisten näytteiden hävittämistä koskevia erityisiä vaatimuksia.
28 artikla
Kaupallisten näytteiden ja näyttelyesineiden tuonti ja kauttakuljetus
1. Toimivaltainen viranomainen voi sallia kaupallisten näytteiden tuonnin ja kauttakuljetuksen tämän asetuksen liitteessä XIV olevan III luvun 2 jakson 1 kohdassa esitettyjen erityissääntöjen mukaisesti.
2. Kaupallisia näytteitä käsittelevien toimijoiden on noudatettava tämän asetuksen liitteessä XIV olevan III luvun 2 jakson 2 ja 3 kohdissa esitettyjä kaupallisten näytteiden käsittelyä ja hävittämistä koskevia erityissääntöjä.
3. Toimivaltainen viranomainen voi sallia näyttelyesineiden tuonnin ja kauttakuljetuksen tämän asetuksen liitteessä XIV olevan III luvun 3 jaksossa esitettyjen näyttelyesineitä koskevien erityissääntöjen mukaisesti.
4. Näyttelyesineitä käsittelevien toimijoiden on noudatettava tämän asetuksen liitteessä XIV olevan III luvun 3 jaksossa esitettyjä näyttelyesineiden pakkaamiseen, käsittelyyn ja hävittämiseen liittyviä edellytyksiä.
29 artikla
Eläimistä saatavien sivutuotteiden eräitä siirtoja Venäjän federaation alueiden välillä koskevat erityiset vaatimukset
1. Toimivaltaisen viranomaisen on sallittava sellaisten eläimistä saatavien sivutuotteiden lähetysten erityiset siirrot unionin kautta maanteitse tai rautateitse Venäjän federaatiosta tai Venäjän federaatioon joko suoraan tai muun kolmannen maan kautta direktiivin 2009/821/EY liitteessä lueteltujen unionin hyväksyttyjen rajatarkastusasemien välillä, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
Toimivaltainen eläinlääkintäviranomainen on unionin saapumispaikan rajatarkastusasemalla sinetöinyt lähetyksen sarjanumeroidulla sinetillä;
b)
lähetyksen mukana olevissa direktiivin 97/78/EY 7 artiklassa tarkoitetuissa asiakirjoissa on jokaisella sivulla rajatarkastusasemasta vastuussa olevan toimivaltaisen viranomaisen virkaeläinlääkärin leima: ”ONLY FOR TRANSIT TO RUSSIA VIA THE EU” (Vain EU:n kautta Venäjälle tapahtuvaa kuljetusta varten);
c)
direktiivin 97/78/EY 11 artiklassa säädettyjä menettelyä koskevia vaatimuksia noudatetaan;
d)
saapumispaikan rajatarkastusaseman virkaeläinlääkäri on asetuksen (EY) N:o 136/2004 liitteessä III säädetyssä yhteisessä eläinlääkinnällisessä tuloasiakirjassa todistanut, että lähetys on hyväksytty passitettavaksi.
2. Direktiivin 97/78/EY 12 artiklan 4 kohdassa ja 13 artiklassa tarkoitettu lähetysten purkaminen ja varastointi jäsenvaltion alueelle on kielletty.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä säännöllisiä tarkastuksia varmistaakseen, että unionin alueelta lähtevien lähetysten ja tuotteiden määrä vastaa unionin alueelle tulevien lähetysten ja tuotteiden määrää.
30 artikla
Luettelo kolmansissa maissa olevista laitoksista
Kolmansissa maissa olevien laitosten luettelot on kirjattava Traces-järjestelmään komission verkkosivuillaan julkaisemien teknisten vaatimusten mukaisesti.
Kaikkia luetteloita on päivitettävä säännöllisesti.
31 artikla
Terveystodistusten sekä tuonti- ja kauttakulkuilmoitusten mallit
Eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden lähetysten, jotka on tarkoitettu tuotaviksi tai kuljetettaviksi unionin kautta, mukana on oltava unionin saapumispaikassa, jossa tehdään direktiivin 97/78/EY mukaisesti eläinlääkärintarkastukset, tämän asetuksen liitteessä XV esitettyjen mallien mukaiset terveystodistukset ja ilmoitukset.
IX LUKU
VIRALLINEN VALVONTA
32 artikla
Virallinen valvonta
1. Toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet asetuksen (EY) N:o 1069/2009 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden koko keräys-, kuljetus-, käyttö- ja hävittämisketjun tarkastamiseksi.
Tällaiset toimenpiteet on toteutettava asetuksen (EY) N:o 882/2004 3 artiklassa säädettyjä virallista valvontaa koskevia periaatteita noudattaen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun virallisen valvonnan on sisällettävä kirjanpidon ja muiden asiakirjojen tarkastuksia tässä asetuksessa säädettyjen sääntöjen mukaisesti.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä seuraavat asetuksen (EY) N:o 1069/2009 45 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut viralliset tarkastukset tämän asetuksen liitteessä XVI esitettyjen vaatimusten mukaisesti:
a)
I luvussa esitetyt käsittelylaitosten viralliset tarkastukset;
b)
III luvun 1-9 jaksossa esitetyt eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden käsittelyyn liittyvien muiden toimien viralliset tarkastukset.
4. Toimivaltaisen viranomaisen on tarkastettava eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden lähetyksiin kiinnitettävät sinetit.
Jos toimivaltainen viranomainen kiinnittää sinetin tällaiseen lähetykseen, joka kuljetetaan määräpaikkaan, sen on ilmoitettava tästä määräpaikan toimivaltaiselle viranomaiselle.
5. Toimivaltaisen viranomaisen on laadittava asetuksen (EY) N:o 1069/2009 47 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut luettelot laitoksista ja toimijoista tämän asetuksen liitteessä XVI olevassa II luvussa esitetyn mallin mukaisesti.
6. Kun toimija jättää hakemuksen, määräjäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on päätettävä luokkaan 1 tai 2 kuuluvien ainesten ja luokkaan 1 tai 2 kuuluvista aineksista johdetun liha-luujauhon tai eläinrasvojen hyväksymisestä tai hylkäämisestä 20 kalenteripäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta, sillä edellytyksellä että hakemus on jätetty jollakin kyseisen jäsenvaltion virallisista kielistä.
7. Toimijan on jätettävä 6 kohdassa tarkoitettu lupahakemuksensa tämän asetuksen liitteessä XVI olevan III luvun 10 jaksossa esitetyn vakiomallin mukaisesti.
33 artikla
Laitosten uudelleenhyväksyminen väliaikaisen hyväksynnän myöntämisen jälkeen
1. Jos laitokselle, joka on hyväksytty käsittelemään luokkaan 3 kuuluvaa ainesta, myönnetään myöhemmin asetuksen (EY) N:o 1069/2009 24 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakohdan mukaisesti väliaikainen hyväksyntä luokkaan 1 tai 2 kuuluvan aineksen käsittelemiseksi, kyseinen laitos ei saa aloittaa uudelleen luokkaan 3 kuuluvan aineksen käsittelyä ennen kuin se on saanut toimivaltaiselta viranomaiselta hyväksynnän luokkaan 3 kuuluvan aineksen käsittelyn aloittamiseksi uudelleen kyseisen asetuksen 44 artiklan mukaisesti.
2. Jos laitokselle, joka on hyväksytty käsittelemään luokkaan 2 kuuluvaa ainesta, myönnetään myöhemmin asetuksen (EY) N:o 1069/2009 24 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakohdan mukaisesti väliaikainen hyväksyntä luokkaan 1 kuuluvan aineksen käsittelemiseksi, kyseinen laitos ei saa aloittaa uudelleen luokkaan 2 kuuluvan aineksen käsittelyä ennen kuin se on saanut toimivaltaiselta viranomaiselta hyväksynnän luokkaan 2 kuuluvan aineksen käsittelyn aloittamiseksi uudelleen kyseisen asetuksen 44 artiklan mukaisesti.
X LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
34 artikla
Eräiden eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden markkinoille saattamisen rajoitukset ihmisten ja eläinten terveyteen liittyvistä syistä
Toimivaltainen viranomainen ei voi kieltää tai rajoittaa seuraavien eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden markkinoille saattamista muista ihmisten tai eläinten terveyteen liittyvistä syistä kuin niiden sääntöjen vuoksi, joista säädetään unionin lainsäädännössä ja erityisesti asetuksessa (EY) N:o 1069/2009 ja tässä asetuksessa:
a)
tämän asetuksen liitteessä X olevassa II luvussa tarkoitetut käsitelty eläinvalkuainen ja muut johdetut tuotteet;
b)
tämän asetuksen liitteessä XIII tarkoitetut lemmikkieläinten ruoka ja eräät muut johdetut tuotteet;
c)
tämän asetuksen liitteessä XIV tarkoitetut eläimistä saatavat sivutuotteet ja johdetut tuotteet, jotka tuodaan unioniin tai kuljetetaan unionin kautta.
35 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan seuraavat säädökset:
a)
asetus (EY) N:o 811/2003;
b)
päätös 2003/322/EY;
c)
päätös 2003/324/EY;
d)
asetus (EY) N:o 878/2004;
e)
päätös 2004/407/EY;
f)
asetus (EY) N:o 79/2005;
g)
asetus (EY) N:o 92/2005;
h)
asetus (EY) N:o 181/2006;
i)
asetus (EY) N:o 197/2006;
j)
asetus (EY) N:o 1192/2006;
k)
asetus (EY) N:o 2007/2006.
2. Viittauksia kumottuihin säädöksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen.
36 artikla
Siirtymätoimenpiteet
1. Toimijat voivat 31 päivään joulukuuta 2011 ulottuvan siirtymävaiheen ajan saattaa markkinoille orgaanisia lannoitteita ja maanparannusaineita, jotka on valmistettu asetusten (EY) N:o 1774/2002 ja (EY) N:o 181/2006 mukaisesti ennen 4 päivää maaliskuuta 2011,
a)
sillä edellytyksellä että ne on valmistettu jostakin seuraavista:
i)
luokkaan 2 kuuluvasta aineksesta johdettu liha-luujauho;
ii)
käsitelty eläinvalkuainen;
b)
siitä huolimatta, että niitä ei ole sekoitettu jonkin ainesosan kanssa siten, että estetään seoksen myöhempi käyttö ruokinnassa.
2. Unioniin saa 31 päivään tammikuuta 2012 ulottuvan siirtymävaiheen ajan edelleen tuoda eläimistä saatavien sivutuotteiden tai niistä johdettujen tuotteiden lähetyksiä, joiden mukana on terveystodistus, ilmoitus tai kaupallinen asiakirja, joka on täytetty ja allekirjoitettu asetuksen (EY) N:o 1774/2002 liitteessä X esitetyn asianomaisen mallin mukaisesti, sillä edellytyksellä että kyseiset todistukset, ilmoitukset ja asiakirjat on täytetty ja allekirjoitettu ennen 30 päivää marraskuuta 2011.
3. Jäsenvaltiot voivat 31 päivään joulukuuta 2012 ulottuvan siirtymävaiheen ajan sallia asetuksen (EY) N:o 1069/2009 14 artiklasta poiketen, että luokkaan 3 kuuluvaa, eläinperäisiä tuotteita sisältävää ainesta tai eläinperäisiä tuotteita sisältäviä entisiä elintarvikkeita, joita ei ole enää tarkoitettu ihmisravinnoksi kaupallisista syistä tai sellaisten valmistuksessa tai pakkauksessa esiintyneiden ongelmien tai muiden vikojen vuoksi, jotka eivät aiheuta riskiä ihmisten tai eläinten terveydelle kyseisen asetuksen 10 artiklan f kohdan mukaisesti, kerätään ja kuljetetaan sekä hävitetään muulla tavoin kuin polttamalla tai hautaamalla paikan päällä kyseisen asetuksen 19 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti, sillä edellytyksellä että tämän asetuksen liitteessä VI olevassa IV luvussa esitettyjä muilla tavoin tapahtuvaa hävittämistä koskevia vaatimuksia noudatetaan.
37 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 4 päivästä maaliskuuta 2011.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 25 päivänä helmikuuta 2011.