DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 883/2011
af 25. august 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 25/2009 om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) (ECB/2008/32)
(ECB/2011/12)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
Under henvisning til artikel 5 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (1), navnlig artikel 5, stk.1, og artikel 6, stk. 4,
under henvisning til Europa-Kommissionens udtalelse (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/110/EF af 16. september 2009 om adgang til at optage og udøve virksomhed som udsteder af elektroniske penge og tilsyn med en sådan virksomhed, ændring af direktiv 2005/60/EF og 2006/48/EF og ophævelse af direktiv 2000/46/EF (3) er det tilladt for juridiske personer at udstede elektroniske penge, uden at de behøver at have status som kreditinstitut.
(2)
Som følge heraf og for fortsat at kunne indsamle statistik i MFI-sektoren om de institutioner, som udsteder elektroniske penge, og som hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling i form af udstedelse af elektroniske penge, er det nødvendigt at tilpasse definitionen af monetære finansielle institutioner (MFI'er) og således også at opdatere definitionen af »udsteder af elektroniske penge« og »elektroniske penge« i denne forordning. Udstedere af elektroniske penge i MFI-sektoren skal klassificeres under kategorien »andre MFI'er«.
(3)
Ændringerne i definitionen af og de krav, som stilles til udstedere af elektroniske penge i henhold til direktiv 2009/110/EF, har bevirket, at bestemmelserne i Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) (4) om undtagelse fra indberetningskravene for udstedere af elektroniske penge er forældede, og de pågældende bestemmelser i forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) bør derfor udgå.
(4)
Retningslinjerne om en fælles definition af europæiske pengemarkedsforeninger (MMF'er) udstedt den 19. maj 2010 af Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg (CESR), forgængeren til den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), har til formål at forbedre investorbeskyttelsen ved at fastsætte en række kriterier, som alle foreninger, der ønsker at markedsføre sig selv som en MMF, skal opfylde, og tjener som en henstilling for de europæiske nationale lovgivere i tilsynsøjemed. I lyset heraf er det af hensyn til Det Europæiske System af Centralbankers indsamling af statistiske oplysninger hensigtsmæssigt at indføre tilsvarende nye kriterier for identifikation af MMF'er i forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32), således at populationen af MMF'er stemmer overens med de identifikationskriterier, som forventes at gælde for tilsynsmæssige formål i henhold til ovennævnte CESR-retningslinjer. Samtidig har denne ændring til formål at øge markedets gennemsigtighed og fremme indberetningen om foreningernes administration -
VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) ændres således:
1)
Artikel 1 ændres således:
a)
Første led affattes således:
»-
»monetær finansiel institution« (MFI): en resident virksomhed, der tilhører en af følgende sektorer:
i)
centralbanker
ii)
kreditinstitutter som defineret i artikel 4, stk. 1, i direktiv 2006/48/EF
iii)
andre MFI'er, dvs. 1) andre finansielle institutioner, hvis virksomhed består i i) at modtage indlån og/eller indlånslignende indskud fra enheder undtagen MFI'er; og ii) som for egen regning, i det mindste i økonomisk henseende, yder lån og/eller foretager investeringer i værdipapirer; eller 2) e-pengeinstitutter, som hovedsagelig er beskæftiget med finansiel formidling i form af udstedelse af elektroniske penge
iv)
pengemarkedsforeninger (MMF'er) som defineret i artikel 1a.
Hvad angår kriteriet i nr. iii), 1), i), ovenfor, bestemmer graden af substituerbarhed mellem de instrumenter, der er udstedt af andre MFI'er og de indlån, som er placeret i kreditinstitutter, deres klassifikation som MFI'er, forudsat at de opfylder kriterierne i nr.. iii), 1), ii).«
b)
Ottende led affattes således:
»-
»e-pengeinstitut« og »elektroniske penge«: et e-pengeinstitut og elektroniske penge som defineret i artikel 2, stk. 1, og artikel 2, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/110/EF (5).
2)
Følgende indsættes som artikel 1a):
»Artikel 1a
Identifikation af MFI'er
I denne retsakt behandles kun kollektive investeringsinstitutter, som opfylder samtlige følgende kriterier, som en MMF, såfremt det:
a)
har som investeringsformål at bevare en forenings kapital og give et afkast, der svarer til renten på pengemarkedsinstrumenter
b)
investerer i pengemarkedsinstrumenter, der opfylder kriteriet for pengemarkedsinstrumenter i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF af 13. juli 2009 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (6), eller indlån i kreditinstitutter eller, alternativt, sikrer, at likviditeten og værdiansættelsen af den portefølje, hvori den investerer, vurderes på et tilsvarende grundlag
c)
sikrer, at de pengemarkedsinstrumenter, hvori den investerer, er af høj kvalitet, som fastsat af administrationsselskabet. Kvaliteten af pengemarkedsinstrumenter fastsættes bl.a. på grundlag af følgende faktorer:
-
pengemarkedsinstrumentets kreditkvalitet
-
arten af den aktivklasse, som pengemarkedsinstrumentet repræsenterer
-
for strukturerede finansielle instrumenter, den operationelle risiko og modpartsrisikoen, som er forbundet med den strukturerede finansielle transaktion
-
likviditetsprofilen
d)
sikrer, at dens portefølje har en vægtet gennemsnitlig løbetid (WAM) på ikke mere end seks måneder og en vægtet gennemsnitlig levetid (WAL) på ikke mere end 12 måneder
e)
dagligt offentliggør nettoaktivværdien (NAV) og beregner prisen på sine andele samt den daglige udstedelse og indfrielse af andele
f)
begrænser sine investeringer i værdipapirer til at omfatte værdipapirer med en resterende løbetid i forhold til den på værdipapiret fastsatte dato for indfrielse på to år eller mindre, forudsat at det resterende tidsforløb indtil den næste rentetilpasningsdato er 397 dage eller mindre, hvor variabelt forrentede værdipapirer skal tilpasses til en pengemarkedsrente eller et pengemarkedsindeks
g)
begrænser sine investeringer i andre kollektive investeringsinstitutter til dem, som er omfattet af definitionen af MMF'er
h)
hverken direkte eller indirekte er eksponeret over for aktier eller råvarer, herunder via derivater, og som kun anvender derivater i overensstemmelse med foreningens pengemarkedsinvesteringsstrategi. Derivater, som medfører en eksponering over for udenlandsk valuta, må kun anvendes til afdækningsformål. Investering i værdipapirer i andre end basisvaluta (non-base currency securities) er tilladt, såfremt valutaeksponeringen er afdækket fuldt ud
i)
har en konstant eller variabel nettoaktivværdi (NAV).
3)
I artikel 8 slettes stk. 4.
4)
Uden at berøre artikel 2 i denne forordning affattes afsnit 2 i første del af bilag I således:
»Afsnit 2:
Specifikation af kriterierne, som skal opfyldes for at være omfattet af definitionen af en MMF:
For så vidt angår artikel 1a i denne forordning
a)
vurderes pengemarkedsinstrumentet at have en høj kreditkvalitet, hvis det har fået tildelt en af de to højest mulige grader af kortfristet kreditværdighed fra hvert enkelt anerkendt kreditvurderingsbureau, der har kreditvurderet instrumentet, eller, såfremt instrumentet ikke er vurderet, at det er af en tilsvarende kvalitet i henhold til administrationsselskabets interne kreditvurderingsproces. Hvis et anerkendt kreditvurderingsbureau opdeler sin højeste kortfristede kreditvurdering i to kategorier, betragtes disse to kategorier som en enkelt kategori og således den højest mulige kreditvurdering
b)
pengemarkedsforeningen kan, som en undtagelse til kravet i litra a), besidde statsobligationer, som mindst er af en kvalitet, som indgår i kreditvurderingsbureauernes ratings, hvorved »statsobligationer« betyder pengemarkedsinstrumenter, der er udstedt eller garanteret af en central, regional eller lokal myndighed eller centralbank i en medlemsstat, af ECB, Den Europæiske Union eller Den Europæiske Investeringsbank
c)
ved beregningen af den vægtede gennemsnitlige levetid for værdipapirer, herunder strukturerede finansielle instrumenter, baseres beregningen af løbetiden på det tidsforløb, som resterer, indtil den på instrumentet fastsatte dato for indfrielse. Omfatter et finansielt instrument en salgsoption, kan salgsoptionens udnyttelsesdato dog anvendes i stedet for det resterende tidsforløb indtil den på instrumentet fastsatte dato for indfrielse, såfremt følgende betingelser til enhver tid er opfyldt:
-
salgsoptionen kan frit udnyttes af administrationsselskabet på sin udnyttelsesdato
-
salgsoptionens aftalekurs vedbliver med at ligge tæt på den forventede værdi af instrumentet på den næste udnyttelsesdato
-
MMF'ens investeringsstrategi indebærer, at der er stor sandsynlighed for, at optionen vil blive udnyttet på den næste udnyttelsesdato
d)
ved beregningen af både den vægtede gennemsnitlige levetid og den vægtede gennemsnitlige løbetid skal der tages højde for effekten af afledte finansielle instrumenter, indlån og effektive porteføljeforvaltningsteknikker
e)
»den vægtede gennemsnitlige løbetid« (WAM): en metode til fastsættelse af det gennemsnitlige tidsforløb til udløb af alle de underliggende værdipapirer i foreningen, som er vægtet for at afspejle den relative beholdning af hvert enkelt instrument under den antagelse, at løbetiden på et variabelt forrentet instrument er det tidsforløb, som resterer indtil den næste rentetilpasning til pengemarkedsrenten, og ikke det tidsforløb, som resterer, før hovedstolen på værdipapiret skal være tilbagebetalt. I praksis anvendes den vægtede gennemsnitlige løbetid til at måle en MMF's følsomhed over for skiftende pengemarkedsrenter
f)
»den vægtede gennemsnitlige levetid« (WAL): det vægtede gennemsnit af den resterende løbetid på hvert enkelt værdipapir i en forening, hvilket vil sige tidsforløbet indtil hovedstolen er fuldt tilbagebetalt, uden hensyn til rente og uden diskontering. I modsætning til beregningen af den vægtede gennemsnitlige løbetid er det ved beregningen af den vægtede gennemsnitlige levetid for variabelt forrentede værdipapirer og strukturerede finansielle instrumenter ikke tilladt at bruge rentetilpasningstidspunkter, men kun den på værdipapiret fastsatte endelige dato for indfrielse. Den vægtede gennemsnitlige levetid anvendes til at måle kreditrisikoen. Jo længere tilbagebetalingen af en hovedstol udskydes, jo højere er kreditrisikoen. Den vægtede gennemsnitlige levetid anvendes også til at begrænse likviditetsrisikoen.
g)
»pengemarkedsinstrumenter«: instrumenter, som normalt handles på pengemarkedet, som er likvide, og som har en værdi, der til enhver tid kan fastsættes præcist
h)
»administrationsselskab«: et selskab, hvis almindelige virksomhed er administration af en MMF's portefølje.«
Artikel 2
Overgangsbestemmelse
De nationale centralbanker kan fortsat indsamle statistiske oplysninger i henhold til forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) fra de MMF'er, som er residente i deres medlemsstat, og som opfylder kriterierne fastsat i afsnit 2, del 1, i bilag I til forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32), indtil den 31. januar 2012. De nationale centralbanker skal meddele alle de pågældende MMF'er deres beslutning om at anvende denne overgangsbestemmelse. De nationale centralbanker skal påbegynde indsamlingen af statistiske oplysninger fra de MMF'er, som opfylder kriterierne i henhold til artikel 1a i forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32), senest den 1. februar 2012.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 25. august 2011.
EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EU) N:o 883/2011,
annettu 25 päivänä elokuuta 2011,
rahalaitossektorin taseesta annetun asetuksen (EY) N:o 25/2009 muuttamisesta (EKP/2008/32)
(EKP/2011/12)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 5 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission lausunnon (2),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitosten liiketoiminnan aloittamisesta, harjoittamisesta ja toiminnan vakauden valvonnasta, direktiivien 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta sekä direktiivin 2000/46/EY kumoamisesta 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun direktiivin 2009/110/EY (3) mukaan myös muut oikeushenkilöt kuin luottolaitokset voivat laskea liikkeeseen sähköistä rahaa.
(2)
Tämän vuoksi ja rahalaitossektorin tilastotietojen keräämisen jatkamiseksi sellaisten sähköisten rahan liikkeeseenlaskijalaitosten osalta, joiden pääasiallista toimintaa on rahoituksen välitys laskemalla liikkeeseen sähköistä rahaa, on tarpeen muuttaa ”rahalaitosten” määritelmää sekä tämän seurauksena myös ”sähköisen rahan liikkeeseenlaskijan” ja ”sähköisen rahan” määritelmää. Rahalaitossektoriin kuuluvat sähköisen rahan liikkeeseenlaskijat tulisi luokitella erään ”Muut rahalaitokset”.
(3)
Sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden määritelmää sekä sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoita velvoittavia vaatimuksia koskevien direktiivin 2009/110/EY muutosten myötä Euroopan keskuspankin asetuksessa (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) (4) olevat säännökset poikkeusten myöntämisestä sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoille ovat tulleet tarpeettomiksi, ja siksi kyseessä olevat asetuksen (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) säännökset olisi kumottava.
(4)
Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen edeltäjän Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean (CESR) 19 päivänä toukokuuta 2010 antamat eurooppalaisten rahamarkkinarahastojen yhteistä määritelmää koskevat suuntaviivat ovat Euroopan kansallisille lainsäätäjille osoitettu valvontaa koskeva suositus, ja niissä pyritään parantamaan sijoittajien suojaa asettamalla kriteerejä, joita jokaisen itseään rahamarkkinarahastona markkinoivan rahaston on sovellettava. Tämän vuoksi olisi syytä sisällyttää asetukseen (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) rahamarkkinarahastoja koskevat uudet asianmukaiset yksilöintiperiaatteet Euroopan keskuspankkijärjestelmän tilastointitarkoituksia varten, jotta rahamarkkinarahastojen joukko saadaan vastaamaan niitä yksilöintiperiaatteita, joita olisi edellä mainittujen CESR:n suuntaviivojen mukaan sovellettava valvonnan osalta. Tällä muutoksella pyritään myös lisäämään markkinoiden avoimuutta sekä helpottamaan johdon rahastoraportointia,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) seuraavasti:
1.
Muutetaan 1 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan ensimmäinen luetelmakohta seuraavasti:
”-
”rahalaitoksella” kotimaassa olevaa yritystä, joka kuuluu johonkin seuraavista sektoreista:
i)
keskuspankit;
ii)
direktiivin 2006/48/EY 4 artiklan 1 kohdassa määritellyt luottolaitokset;
iii)
muut rahalaitokset eli 1) muut rahoituslaitokset, jotka liiketoimintanaan i) ottavat vastaan talletuksia ja/tai niiden läheisiä vastineita muilta kuin rahalaitoksilta, ja ii) myöntävät luottoja ja/tai tekevät arvopaperisijoituksia omaan lukuunsa ainakin taloudellisessa mielessä; tai (2) sellaiset sähköisen rahan liikkeeseenlaskijat, joiden pääasiallista toimintaa on rahoituksen välitys laskemalla liikkeeseen sähköistä rahaa;
iv)
1 a artiklassa määritellyt rahamarkkinarahastot.
Sovellettaessa tämän luetelmakohdan iii) 1) i) kohdassa vahvistettua edellytystä se, missä määrin rahoituslaitosten liikkeeseen laskemien instrumenttien ja luottolaitoksiin tehtyjen talletusten voidaan katsoa olevan toisiaan korvaavia, ratkaisee sen, luokitellaanko tällaiset rahoituslaitokset rahalaitoksiksi, sikäli kuin ne täyttävät iii) 1) ii) kohdassa vahvistetun edellytyksen,”.
(b)
Korvataan kahdeksas luetelmakohta seuraavasti:
”-
”sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalla” ja ”sähköisellä rahalla” tarkoitetaan sähköisen rahan liikkeeseenlaskijaa ja sähköistä rahaa sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/110/EY 2 artiklan 1 kohdassa ja 2 artiklan 2 kohdassa, (5).
2.
Lisätään 1 a artikla seuraavasti:
”1 a artikla
Rahamarkkinarahastojen yksilöiminen
Tässä asetuksessa kaikkia seuraavat kriteerit täyttäviä yhteissijoitusyrityksiä pidetään rahamarkkinarahastoina, jos
a)
niiden sijoitustavoitteena on rahaston pääoman säilyttäminen sekä rahamarkkinainstrumenttien korkoja vastaavan tuottoprosentin tarjoaminen;
b)
ne sijoittavat arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) (6) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/65/EY rahamarkkinainstrumenteille asetetut edellytykset täyttäviin rahamarkkinainstrumentteihin taikka luottolaitoksissa oleviin talletuksiin, taikka vaihtoehtoisesti varmistavat, että salkkua, johon ne sijoittavat, arvioidaan vastaavin perustein likvidiyden ja arvostuksen osalta;
c)
ne varmistavat, että rahamarkkinainstrumentit, joihin ne sijoittavat, ovat korkealaatuisia, hallinnointiyhtiön määrittelyn mukaisesti. Rahamarkkinainstrumentin laatu arvioidaan mm. seuraavien seikkojen perusteella:
-
rahamarkkinainstrumentin luottoluokka,
-
rahamarkkinainstrumentin arvopaperiluokka,
-
jos kysymyksessä on strukturoitu rahoitustaloustoimi, rahoitustaloustoimeen liittyvä operatiivinen riski ja vastapuoliriski,
-
likviditeettiprofiili;
d)
ne varmistavat, että niiden salkun painotettu keskimääräinen juoksuaika (WAM) on enintään kuusi kuukautta ja painotettu keskimääräinen elinaika (WAL) enintään 12 kuukautta;
e)
ne antavat päivittäin tiedot rahasto-osuuksiensa nettoarvosta (NAV) sekä rahasto-osuuksien hintalaskelman, ja sen rahasto-osuudet ovat päivittäin merkittävissä ja lunastettavissa;
f)
ne sijoittavat ainoastaan sellaisiin arvopapereihin, joiden jäljellä oleva juoksuaika lakiperusteiseen lunastuspäivään on korkeintaan kaksi vuotta, edellyttäen että seuraavan korontason tarkistuksen päivämäärään on korkeintaan 397 päivää; vaihtuvakorkoiset arvopaperit tulisi tarkistaa rahamarkkinakorkoa tai indeksiä vastaaviksi;
g)
ne sijoittavat ainoastaan sellaisiin yhteissijoitusyrityksiin, jotka noudattavat rahamarkkinarahastojen määritelmää;
h)
ne eivät altistu välittömästi tai välillisesti osake- tai hyödykeriskeille, eivät myöskään johdannaisten kautta, ja käyttävät johdannaisia ainoastaan rahaston rahamarkkinasijoitusstrategian mukaisesti. Johdannaisia, joihin liittyy valuuttariski, voidaan käyttää ainoastaan suojaukseen. Sijoitukset muun kuin perusvaluutan määräisiin arvopapereihin ovat sallittuja, edellyttäen että valuuttariski suojataan kokonaisuudessaan;
i)
niiden nettoarvo on kiinteä tai muuttuva.
3.
Poistetaan 8 artiklan 4 kohta.
4.
Korvataan liitteessä I olevan osaa 1 2 jaksoa seuraavasti, tämän rajoittamatta tämän asetuksen 2 artiklan soveltamista:
”2 jakso:
Rahamarkkinarahastojen yksilöintiperiaatteiden erittely:
Tämän asetuksen 1 a artiklaa sovellettaessa
a)
rahamarkkinainstrumentilla katsotaan olevan hyvä luottoluokka, jos jokainen instrumentin luokitellut hyväksytty luottoluokituslaitos on antanut parhaan tai toiseksi parhaan mahdollisen lyhyen aikavälin luottoluokituksen tai, jos instrumenttia ei ole luokiteltu, sen luottoluokka on hallinnointiyhtiön sisäisessä luottoluokitusmenettelyssä todettu tätä vastaavaksi. Jos hyväksytty luottoluokituslaitos jakaa parhaan lyhyen aikavälin luottoluokituksensa kahteen luokkaan, näitä kahta luokkaa pidetään yhtenä luokkana eli parhaana mahdollisena luottoluokitusluokkana;
b)
poiketen a kohdan mukaisesta vaatimuksesta rahamarkkinarahastolla voi olla julkisyhteisön liikkeeseen laskemia instrumentteja, joiden luokitus on vähintään ”sijoituskelpoinen”; tässä ”julkisyhteisön liikkeeseen laskemilla instrumenteilla” tarkoitetaan jäsenvaltion valtionhallinnon, aluehallinnon, kunnan tai keskuspankin taikka EKP:n, Euroopan unionin tai Euroopan investointipankin liikkeeseen laskemia tai takaamia rahamarkkinainstrumentteja;
c)
juoksuajan laskeminen perustuu arvopaperin, myös strukturoidun rahoitusinstrumentin, painotettua keskimääräistä elinaikaa laskettaessa lakiperusteiseen lunastukseen jäljellä olevaan juoksuaikaan. Jos rahoitusinstrumenttiin kuitenkin kuuluu myyntioptio, myyntioption toteutuspäivämäärää voidaan käyttää lakiperusteisen jäljellä olevan juoksuajan sijaan vain, jos seuraavat edellytykset jatkuvasti täyttyvät:
-
hallinnointiyhtiöllä on oikeus toteuttaa myyntioptio toteutuspäivämääränä,
-
myyntioption toteutushinta on lähellä instrumentin oletettua arvoa seuraavana toteutuspäivämääränä,
-
rahamarkkinarahaston sijoitusstrategian perusteella on pääteltävissä, että optio käytetään seuraavana toteutuspäivämääränä;
d)
Kun lasketaan sekä painotettu keskimääräinen elinaika että painotettu keskimääräinen juoksuaika, rahoitusjohdannaisten, talletusten sekä tehokkaiden salkunhoitotekniikkojen vaikutukset on otettava huomioon;
e)
”painotetulla keskimääräisellä juoksuajalla” (WAM) tarkoitetaan rahaston kaikkien arvopapereiden keskimääräistä jäljellä olevaa juoksuaikaa; keskimäärää laskettaessa arvopaperit painotetaan sen mukaan, kuinka paljon kutakin instrumenttia rahastossa on; vaihtuvakorkoisten instrumentin kohdalla juoksuaikana pidetään jäljellä olevaa aikaa seuraavaan korkotason tarkistukseen rahamarkkinakorkoa vastaavaksi eikä jäljellä olevaa aikaa pääoman takaisinmaksuun. Käytännössä painotettua keskimääräistä juoksuaikaa käytetään mittaamaan rahamarkkinarahaston herkkyyttä rahamarkkinakorkojen muutoksille;
f)
”painotetulla keskimääräisellä elinajalla” (WAL) tarkoitetaan rahastossa olevien arvopaperien painotettua keskimääräistä jäljellä olevaa juoksuaikaa eli jäljellä olevaa aikaa pääoman takaisinmaksuun; korkoa ei oteta huomioon eikä diskonttausta tehdä. Toisin kun painotetun keskimääräisen juoksuajan kohdalla painotettua keskimääräistä elinaikaa laskettaessa korkotason tarkistuspäivän käyttö ei ole vaihtuvakorkoisten arvopapereiden ja strukturoitujen rahoitusinstrumenttien osalta sallittua, vaan on käytettävä takaisinmaksupäivää. Painotettua keskimääräistä elinaikaa käytetään luottoriskin mittaamiseen, koska luottoriski on sitä suurempi mitä pidempään pääoman takaisinmaksua lykätään. Painotettua keskimääräistä elinaikaa käytetään myös likviditeettiriskin mittaamiseen;
g)
”rahamarkkinainstrumentilla” tarkoitetaan instrumentteja, joilla tavallisesti käydään kauppaa rahamarkkinoilla ja jotka voidaan muuttaa helposti rahaksi ja joiden arvo voidaan määritellä tarkasti milloin tahansa;
h)
”hallinnointiyhtiöllä” tarkoitetaan yhtiötä, jonka tavanomaista liiketoimintaa on rahamarkkinarahaston salkun hoitaminen.”.
2 artikla
Siirtymäsäännökset
Kansalliset keskuspankit voivat enintään 31 päivään tammikuuta 2012 asti jatkaa tilastotietojen keräämistä kotimaassa olevilta rahamarkkinarahastoilta, jotka on yksilöity asetuksen (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) liitteessä I olevan 1 osan entisen 2 jakson mukaisesti. Ne ilmoittavat kaikille rahamarkkinarahastoille tämän siirtymäsäännöksen soveltamisesta. Kansalliset keskuspankit aloittavat tilastotietojen keruun asetuksen (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) 1 a artiklan mukaisesti yksilöidyiltä rahamarkkinarahastoilta viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2012.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 20. päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Frankfurt am Mainissa 25 päivänä elokuuta 2011.