RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 792/2011
af 5. august 2011
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse ringmekanismer med oprindelse i Thailand og om endelig opkrævning af den midlertidige told
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 4,
under henvisning til forslag fremsat af Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg og
ud fra følgende betragtninger:
1. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1)
Kommissionen indførte ved forordning (EU) nr. 118/2011 (2) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af visse ringmekanismer med oprindelse i Thailand.
(2)
Antidumpingproceduren blev indledt som følge af en klage, der blev indgivet den 6. april 2010 af Ring Alliance Ringbuchtechnik GmbH (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del, i dette tilfælde over 50 %, af den samlede produktion i Unionen af visse ringmekanismer. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
(3)
Der mindes om, at dumping- og skadesundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. april 2009 til den 31. marts 2010 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«), jf. betragtning 7 i forordningen om midlertidig told. Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2006 til udgangen af undersøgelsesperioden (»skadesundersøgelsesperioden«).
2. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(4)
Efter fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger (»fremlæggelse af de foreløbige konklusioner«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede om det - navnlig to importører og den thailandske producent - fik også lejlighed til at blive hørt mundtligt.
(5)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe en endelig afgørelse i sagen vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser. Ud over verifikationerne i betragtning 6 i forordningen om midlertidig told blev der gennemført et kontrolbesøg hos Rima Benelux Holding BV, som er den eneste bruger, der havde samarbejdet i forbindelse med undersøgelsen ved at udfylde spørgeskemaet for brugere.
(6)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelsen af en endelig antidumpingtold på importen af visse ringmekanismer med oprindelse i Thailand og den endelige opkrævning af de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til disse oplysninger.
(7)
De interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning.
3. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(8)
Da der ikke er fremsat bemærkninger til konklusionerne vedrørende den pågældende vare og samme vare, bekræftes konklusionerne i betragtning 8-11 i forordningen om midlertidig told.
4. DUMPING
4.1. Normal værdi
(9)
I henhold til betragtning 14 i forordningen om midlertidig told skal det erindres, at der kun var en thailandsk producent, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, og at virksomhedens eksport til Unionen i UP udgjorde den samlede thailandske eksport til Unionen. Den eksporterende producent og en samarbejdsvillig ikke-forretningsmæssigt forbundet importør påstod, at den uafhængige eksterne ekspert, som bistod Kommissionen i forbindelse med kontrolbesøget hos den eksporterende producent, havde foretaget nogle beregningsfejl i sin rapport. En af ekspertens opgaver var at undersøge nickelcoating-processen og den mængde råmaterialer, som den eksporterende producent anvendte i de forskellige produktionsfaser. Som det fremgår af betragtning 15 i forordningen om midlertidig told, viste undersøgelsen, at den eksporterende producent indsendte ufuldstændige og ukorrekte oplysninger vedrørende væsentlige elementer af virksomhedens produktionsomkostninger og af andre råmaterialer. Kommissionen undersøgte de påstande, der var blevet fremsat af den eksporterende producent og en importør vedrørende beregningsfejl i ekspertens rapport, og det blev fundet, at de ikke var begrundede. Konklusionerne i betragtning 15 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
(10)
Den eksporterende producent og en importør anfægtede også de foreløbige konklusioner i betragtning 19-20 i forordningen om midlertidig told. De påstod navnlig, at den metode, der blev anvendt til midlertidigt at fastlægge den normale værdi for andre varetyper end de typer, for hvilke der allerede var fastlagt en normal værdi, var overdrevet, idet den fejlagtigt var blevet baseret på et aritmetisk gennemsnit af de normale værdier. Kommissionen accepterede påstanden, hvorefter den tilpassede metoden og justerede de normale værdier for disse andre varetyper under hensyntagen til den thailandske producents varemix, som afspejler producentens situation mere præcist.
(11)
Den eksporterende producent påstod desuden, at de anvendte satser for salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA&G) og fortjenstmargener på hhv. 16 % og 8 % var for høje. Den eksporterende producent påstod, at SA&G-satsen ikke burde være højere end 12,59 %, hvilket afspejler virksomhedens egne SA&G-omkostninger ekskl. omkostninger til indlandstransport.
(12)
Det skal erindres, at den eksporterende producent, jf. betragtning 15-17 i forordningen om midlertidig told, ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen og således ikke fremlagde oplysninger om virksomhedens samlede SA&G-omkostninger. Under disse omstændigheder, og da der ikke blev fremlagt yderligere oplysninger om virksomhedens samlede SA&G-omkostninger, blev det besluttet fortsat at basere konklusionerne på de foreliggende oplysninger i klagen. På grundlag af de foreliggende oplysninger og for så vidt som det kunne verificeres, blev en SA&G-sats på 16 % fundet rimelig. Påstanden blev derfor afvist.
(13)
Den eksporterende producent påstod, at det fortjenstniveau på 8 %, som var blevet anvendt i den foreløbige beregning, var for højt, og at Kommissionen i stedet for skulle have anvendt et fortjenstniveau på 5 %. De fremsatte argumenter var for det første, at et fortjenstniveau på 5 % var blevet anvendt som målfortjeneste i skadesanalysen, og dernæst, at et fortjenstniveau på 5 % var på linje med tidligere undersøgelser vedrørende den samme vare. Kommissionen bemærkede til det første argument, at fastlæggelsen af en målfortjeneste for EU-erhvervsgrenen og det fortjenstniveau, som var blevet anvendt til fastlæggelsen af en normal værdi, ikke fulgte samme logik og derfor ikke behøver at være ens. Vedrørende det andet argument erkendte Kommissionen, at der var mange grunde til at anvende det samme fortjenstniveau som i tidligere undersøgelser vedrørende den samme vare, og accepterede denne påstand og ændrede derfor det fortjenstniveau, der blev anvendt til beregningerne af de normale værdier tilsvarende.
(14)
Efter fremlæggelsen af de endelige oplysninger fremsatte EU-erhvervsgrenen og den eksporterende producent en række bemærkninger. EU-erhvervsgrenen var uenig i den ændring, der var blevet foretaget i fortjenstmargenen, og påstod, at en fortjenstmargen på 5 % ikke var tilstrækkeligt til at dække rentabilitetskravene hos de tre forretningsmæssigt forbundne virksomheder, som indgår i produktion og salg af den pågældende vare, men dog uden at fremlægge flere begrundede argumenter. Påstanden blev derfor afvist.
(15)
Den eksporterende producent påstod, at omkostningerne for afskrivning, bygninger og forsikring, som blev anvendt til beregningen af den normale værdi af en varetype, ikke var de samme som for de andre varetyper, og at der burde anvendes de samme tal for alle varetyper. Kommissionen undersøgte påstanden og fandt ganske rigtigt en fejl i beregningen. Modsat den eksporterende producents påstand blev beregningsfejlen dog fundet i beregningen af den normale værdi for de øvrige varetyper. Den normale værdi for de øvrige typer blev derfor justeret tilsvarende.
(16)
Den eksporterende producent påstod desuden, at den normale værdi for andre varetyper end de typer, for hvilke der allerede var fastlagt en normal værdi, ikke fuldt ud tog højde for den eksporterende producents faktiske varemix. Den eksporterende producent gentog i den forbindelse sin påstand om, at der burde anvendes et vejet gennemsnit af de normale værdier, hvilket afspejler den eksporterende producents faktiske varemix. Kommissionen accepterede, jf. betragtning 10 ovenfor, at justere beregningen af de normale værdier for disse andre varetyper for dermed at tage højde for den thailandske producents faktiske varemix, og uanset den faktiske salgsmængde for hver type blev der beregnet en normal værdi for små, mellemstore og store ringmekanismer. Kommissionen afviste dog påstanden om, at der desuden skulle anvendes en vægtningsfaktor baseret på eksportørens salg til Unionen, idet eksportøren ikke fremlagde begrundede argumenter.
(17)
Den eksporterende producent påstod endvidere, at Kommissionens metode til beregning af den normale værdi på grundlag af ringmekanismernes længde var unøjagtig og ukorrekt og foreslog derfor en ny metode til beregning af gennemsnit, som mere nøjagtigt skulle tage højde for varernes forskellige længder. Kommissionen beregnede, jf. betragtning 16 ovenfor, en normal værdi for andre type end de typer, for hvilke der allerede var fastlagt en normal værdi, og beregnede normale værdier for små, mellemstore og store ringmekanismer. Eksportørens beregning blev fundet fejlagtig og resultatorienteret. Påstanden blev derfor afvist.
(18)
Bortset fra ovennævnte ændringer, og da der ikke blev fremlagt kommentarer, bekræftes indholdet af betragtning 15-20 i forordningen om midlertidig told vedrørende fastlæggelsen af den normale værdi hermed endeligt.
4.2. Eksportpris og sammenligning
(19)
Den eksporterende producent påstod, at den valuta, der var anvendt til beregning af transportomkostningerne i dumpingberegningen, ikke var den korrekte. Kommissionen accepterede denne påstand.
(20)
Da der ikke blev fremlagt andre bemærkninger, bekræftes indholdet af betragtning 21-24 i forordningen om midlertidig told vedrørende eksportpriser og sammenligningen af eksportpriser og den respektive normale værdi hermed endeligt.
4.3. Dumpingmargen
(21)
Den eksporterende producent påstod, at beregningen af dumpingmargenen ikke tog højde for den specifikke normale værdi for to varetyper. Denne påstand blev accepteret, og beregningerne blev tilsvarende justeret.
(22)
På baggrund af ovennævnte ændringer i beregningen af den normale værdi og sammenligningen, og efter at visse beregningsfejl vedrørende eksportprisen, jf. ovenfor, er rettet, fastsættes de endelige dumpingmargener, udtrykt som en procentdel af cif-prisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, til følgende:
Eksporterende producent
Dumpingmargen
Thai Stationery Industry Co. Ltd., Bangkok, Thailand,
16,3 %
(23)
Da den samarbejdsvillige eksporterende producent tegnede sig for den samlede eksport af den pågældende vare fra Thailand til Unionen, blev det konkluderet, at restdumpingmargenen skulle fastsættes til den dumpingmargen, der var fastsat for den samarbejdsvillige eksporterende producent, altså 16,3 %.
5. DEFINITION AF EU-ERHVERVSGRENEN
(24)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende definitionen af EU-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionerne i betragtning 28-32 i forordningen om midlertidig told hermed.
6. SKADE
6.1. EU-forbruget og importen fra Thailand
(25)
Den thailandske producent og en række importører satte spørgsmålstegn ved de tendenser i EU-forbruget, som blev fastslået i forordningen om midlertidig told. De påstod navnlig, at faldet i forbruget var større, end det fremgik af forordningen om midlertidig told (ca. 30 %). De anmodede desuden om uddybninger vedrørende den metode, som Kommissionen anvendte til at fastslå forbruget, idet ringmekanismer indgår i en toldposition, der omfatter andre varer.
(26)
Det skal bemærkes, at selv om disse interesserede parter anfægtede konklusionerne vedrørende forbruget, indsendte de ingen beviser som støtte for deres argumenter. De pegede heller ikke på fejl i metoden.
(27)
Hvad angår metoden, blev forbruget, jf. betragtning 33 i forordningen om midlertidig told, fastlagt ud fra efterprøvede salgstal, som de samarbejdsvillige parter (de to EU-producenter og den thailandske eksportør for perioden 2008-UP) anførte i spørgeskemabesvarelserne og på grundlag af Eurostats oplysninger for resten af importen. Da ringmekanismer af anden oprindelse er pålagt antidumpingtold, registreres importen (fra alle oprindelser) under underpositionerne i databasen for toldtariffer (Taric), som i høj grad er specifik for den undersøgte vare. Disse underpositioner blev anvendt for at sikre, at kun importen af den pågældende vare blev taget i betragtning til trods for en mindre ændring af varedefinitionen i denne undersøgelse.
(28)
Da Eurostats tal er anført i kilo, og forbruget blev beregnet i antal stykker, anmodede en importør om en uddybning af, hvordan omregningen foregik. Det skal derfor bemærkes, at der blev anvendt en omregningsfaktor på 50 g/stk., hvilket er i overensstemmelse med tidligere undersøgelser og blev fundet rimeligt sammenholdt med oplysningerne fra den thailandske eksporterende producent. Det skal desuden tilføjes, at hvis Kommissionen havde anvendt den nøjagtige gennemsnitsvægt pr. ringmekanisme, som fremgik af oplysningerne fra den thailandske eksporterende producent, ville importen fra Thailand i den samlede skadesundersøgelsesperiode have udvist en endnu voldsommere stigning både i absolutte mængder (25 % i forhold til 19 % i forordningen om midlertidig told) og markedsandele (fra 11,8 % til 15,5 % i forhold til 12,0 % til 15,0 % som fastslået i forordningen om midlertidig told).
(29)
En importør påstod desuden, at importen fra Thailand faktisk faldt med 40 % i skadesundersøgelsesperioden, men dette var baseret på importværdien - og ikke på mængden - for hele toldpositionen, hvilket altså også omfattede andre varer end den undersøgte vare. Denne påstand måtte afvises.
(30)
Ud fra ovenstående bekræftes konklusionerne i betragtning 33-40 i forordningen om midlertidig told vedrørende EU-forbruget (som faldt med over 15 % mellem 2008 og UP) og importen fra Thailand.
6.2. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(31)
En importør påstod, at skadesanalysen var forudindtaget på grund af EU-erhvervsgrenens vanskelige økonomiske situation, som skulle ses i sammenhæng med situationen i en af erhvervsgrenens forretningsmæssigt forbundne virksomheder, som angiveligt var fortjenstgivende i sektoren for ringmekanismer. Det skal i den forbindelse bemærkes, at skadesanalysen udelukkende fokuserer på EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet af den pågældende vare produceret i Unionen. Da den forretningsmæssigt forbundne virksomhed, jf. betragtning 69 i forordningen om midlertidig told, ikke er en producent i Unionen og overvejende forhandler varer uden oprindelse i Unionen, skal den ikke tages i betragtning i skadesanalysen.
(32)
Uanset ovenstående skal det ikke desto mindre understreges, at importøren ikke fremlagde nogen oplysninger om, at ovennævnte forretningsmæssigt forbundne virksomheds økonomiske situation skulle være god. Tværtimod viste de tal, der blev indhentet i løbet af undersøgelsen, at også denne virksomheds salgsmængder af ringmekanismer faldt markant i undersøgelsesperioden.
(33)
I betragtning af ovenstående, og da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende skadesanalysen, bekræftes betragtning 41-57 i forordningen om midlertidig told hermed, og det konkluderes, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
7. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
7.1. Dumpingimportens virkninger
(34)
Selv om enkelte interesserede parter anfægtede de midlertidige konklusioner vedrørende virkningen af andre faktorer (se nedenfor), anfægtede ingen af dem den midlertidige konklusion om, at dumpingimporten fra Thailand forvoldte EU-erhvervsgrenen skade. Konklusionerne i betragtning 58-64 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
7.2. Virkningerne af andre faktorer
(35)
En række interesserede parter anfægtede den midlertidige konklusion vedrørende virkningerne af andre faktorer og anførte, at faldet i efterspørgslen, konkurrencen mellem EU-producenterne, importen fra Indien og den selvpåførte skade var de vigtigste årsager til skaden.
(36)
Vedrørende faldet i efterspørgslen henvises der til betragtning 25-30 ovenfor, som bekræfter den tendens i forbruget, som blev fastslået i forordningen om midlertidig told. Påstandene om, at virkningen af faldet i efterspørgslen var blevet undervurderet, afvises derfor. Det skal dog ikke desto mindre erindres, at det i betragtning 67 i forordningen om midlertidig told blev konkluderet, at faldet i forbruget kan have bidraget til EU-erhvervsgrenens væsentlige skade, selv om denne virkning blev forstærket af dumpingimportens virkninger. Virkningen af faldet i efterspørgslen var dog ikke af et sådant omfang, at den kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den konstaterede skade.
(37)
Den thailandske eksportør påstod også, at den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen, også skyldtes konkurrencen mellem EU-producenterne. Dette skyldes navnlig, at EU-erhvervsgrenens tab af markedsandele faldt sammen med stigningen i markedsandele hos den anden EU-producent.
(38)
Selv om den thailandske eksportørs beregninger i denne henseende ikke er helt korrekte, er det dog sandt, at den anden producents samlede markedsandel også steg i løbet af skadesundersøgelsesperioden. Det skal dog erindres, at denne producent, jf. betragtning 30 i forordningen om midlertidig told, importerer en betydelig mængde ringmekanismer fra Thailand. I det år, hvor denne producent øgede sit salg af EU-producerede varer og sin markedsandel, er det interessant at bemærke, at producenten også øgede sit salg af ringmekanismer fra Thailand. Producenten blev faktisk en betydelig importør af ringmekanismer fra Thailand ved at købe en større del af eksporten fra Thailand i løbet af året. Selv om den anden EU-producent således overtog markedsandele fra EU-erhvervsgrenen, er det derfor ikke vanskeligt at konkludere, at det lykkedes for denne virksomhed, idet den også havde fordel af dumpingimporten af ringmekanismer fra Thailand. Det skal erindres, at denne producent blev udelukket fra definitionen af EU-erhvervsgrenen på grund af dens betydelige importaktiviteter i forhold til egenproduktionen.
(39)
Desuden genfremsatte interesserede parter en påstand om, at den indiske import også forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, en påstand som allerede blev behandlet i betragtning 69 i forordningen om midlertidig told. Påstanden blev især baseret på, at Indien har en markedsandel på ca. 50 % på EU-markedet, dvs. 3 gange større end Thailands markedsandel, og at de tilsvarende gennemsnitspriser faldt med 3 % mellem 2009 og UP og underbød EU-priserne med 24 %. Det blev også understreget, at en væsentlig del af den indiske import blev købt af en virksomhed, som er forretningsmæssigt forbundet med EU-erhvervsgrenen.
(40)
Der blev dog ikke fremlagt nye beviser i denne henseende, og disse påstande blev allerede behandlet i forordningen om midlertidig told. Den absolutte importmængde fra Indien var ganske rigtigt højere end importmængden fra Thailand, men det fremgik af forordningen om midlertidig told, at disse importmængder udviklede sig forskelligt: Importen fra Thailand steg generelt i skadesundersøgelsesperioden både i absolutte og relative tal, mens importen fra Indien faldt (med næsten 10 %), og markedsandelen også faldt svagt. Desuden var de gennemsnitlige indiske importpriser også højere end de thailandske importpriser. Selv om en af EU-erhvervsgrenens forretningsmæssigt forbundne virksomheder importerer ringmekanismer fra Indien, viste undersøgelsen desuden, at denne import er faldet betydeligt i en årrække, jf. betragtning 32 ovenfor.
(41)
Endelig påstod en række interesserede parter også, at klageren mistede kunder, idet virksomheden blev aktiv på leverandørmarkedet via moderselskabet, Ring International Holding (RIH), og at salget af ringmekanismer til forretningsmæssigt forbundne virksomheder bør undersøges nøje, da det ikke foregår til priser som mellem uafhængige virksomheder. Disse påstande må dog afvises, da de ikke var begrundede, og da undersøgelsen viste, at salget til forretningsmæssigt forbundne virksomheder var ubetydeligt i forhold til det samlede salg.
7.3. Konklusion om årsagssammenhæng
(42)
På dette grundlag bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 65-76 i forordningen om midlertidig told hermed. Selv om andre faktorer end importen også havde en virkning på EU-erhvervsgrenens situation, konkluderes det, at dumpingimporten fra Thailand har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6, på grundlag af en analyse, hvor der blev behørigt skelnet mellem alle de kendte faktorer, der har betydning for EU-erhvervsgrenens situation, og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten.
8. UNIONENS INTERESSER
(43)
To af de fem importører, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, reagerede på fremlæggelsen af de midlertidige konklusioner og indsendte skriftlige bemærkninger. En af disse importører samt en anden importør anmodede om at blive hørt mundtligt. Kommissionen besluttede desuden at gennemføre et kontrolbesøg hos den eneste bruger, der deltog i undersøgelsen.
(44)
Der blev ikke fremsat bemærkninger vedrørende betragtning 79-90 i forordningen om midlertidig told, som beskriver markedet og EU-erhvervsgrenens interesser.
8.1. Importører og forhandlere
(45)
Det erindres først og fremmest, at det i forordningen om midlertidig told blev konkluderet, at indførelsen af foranstaltninger kun ville få en betydelig negativ virkning for situationen hos en importør, som også producerer ringmekanismer i Unionen. Den pågældende importør reagerede ikke på indførelsen af de midlertidige foranstaltninger.
(46)
En anden importør, som også anmodede om en høring med høringskonsulenten, betvivlede navnlig beregningen af dumpingmargenen, skadesanalysen og beregningen af EU-forbruget. Importøren fremkom dog ikke med nye bemærkninger vedrørende analysen af Unionens interesser.
(47)
En tredje importør, som tegner sig for 20 % af den samlede import fra Thailand, anmodede om en høring, hvorunder den forklarede, at den i modsætning til de oplysninger, der var blevet indsendt tidligere i undersøgelsen, ikke indstillede alle sine aktiviteter i forbindelse med ringmekanismer, jf. betragtning 92 i forordningen om midlertidig told, men overførte dem til et andet kontor. Under høringen forklarede importøren, at dens ringmekanisme-aktiviteter kun er et supplement til kerneaktiviteten som omfatter andre varer, og importøren udelukkede ikke import af ringmekanismer fra Thailand, selv om der måtte indføres foranstaltninger. På grund af generalomkostningerne til importørens store distributionsnetværk, vil dette dog afhænge af antidumpingtoldens omfang og af muligheden for at øge de priser, kunderne skal betale. Alternativt vil importøren ikke få væsentlige negative konsekvenser ved at ophøre med sine ringmekanisme-aktiviteter i betragtning af denne aktivitets ringe omfang i forhold til den samlede aktivitet.
8.2. Brugerne
(48)
Som nævnt i betragtning 5 ovenfor blev spørgeskemabesvarelsen fra den eneste samarbejdsvillige bruger verificeret under et kontrolbesøg efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger. Denne bruger køber fra leverandører i mange lande, herunder Unionen, Indien og Thailand. Brugeren importerede også fra Kina, men ændrede forsyningskilde efter indførelsen af antidumpingtold.
(49)
Importen fra Thailand udgør ca. 10 % af brugerens samlede indkøb af ringmekanismer, og virksomheden besluttede ikke at importere thailandske varer efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger. Selv om foranstaltningerne hidtil tilsyneladende ikke har påvirket brugerens økonomiske situation væsentligt, beklagede virksomheden dog, at dens forsyningskilder var blevet begrænset, og især at virksomheden fremover ikke altid vil kunne anvende korttidslevering af ringmekanismer.
(50)
Interesserede parter gentog deres påstand, som dog allerede var blevet behandlet i forordningen om midlertidig told, nemlig at indførelsen af foranstaltninger ville føre til en begrænsning af forsyningskilder på EU-markedet. Det skal dog på ny bemærkes, at undersøgelsen ganske rigtigt viste, at EU-markedet er kendetegnet ved et begrænset antal aktører, nemlig en producent i Indien, en i Thailand, to i Unionen og et vist antal i Kina. Formålet med antidumpingforanstaltninger er at genskabe loyal konkurrence på EU-markedet og ikke at forhindre import. Dette kan ganske rigtigt føre til en begrænsning af importniveauet, mens foranstaltningerne modvirker importens konkurrenceforvridende virkning. Dette er dog i sig selv ikke en tilstrækkelig grund til at rejse tvivl vedrørende indførelsen af foranstaltninger over for dumpingimporten. Det kan endda påstås, at der skal sikres loyal konkurrence på EU-markedet for at garantere alle leverandørers fortsatte eksistens på længere sigt.
(51)
Det forventes, at importen fra Thailand med den endelige tolds niveau, som er lavere end den midlertidige told, fortsat vil kunne komme ind på EU-markedet, og undersøgelsen viste samtidig, at der også findes andre leverandører, dog i et begrænset antal.
8.3. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(52)
Ud fra ovenstående, og da der ikke blev fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 77-110 i forordningen om midlertidig told hermed, og det konkluderes, at der overordnet set - ud fra de foreliggende oplysninger vedrørende Unionens interesser - ikke er tvingende grunde til ikke at indføre endelige foranstaltninger over for importen af ringmekanismer med oprindelse i Thailand.
9. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
9.1. Skadestærskel
(53)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger til skadestærsklen, bekræftes betragtning 111-114 i forordningen om midlertidig told hermed.
9.2. Endelige foranstaltninger
(54)
Hvad angår den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af skadevoldende dumping, blev det bemærket, at antidumpingtolden burde reduceres til 6 %, idet den indiske import angiveligt ikke er dumpet og er 6 % højere end importen fra Thailand. Det skal i den forbindelse bemærkes, at formålet med antidumpingtolden ikke er at justere priserne til de andre leverandørers priser, men derimod at afhjælpe de fordrejende virkninger af skadevoldende dumping.
(55)
I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade og Unionens interesser og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, bør der indføres en endelig antidumpingtold svarende til enten dumpingmargenen eller skadestærsklen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told. I det foreliggende tilfælde bør toldsatsen derfor fastsættes på samme niveau som den konstaterede dumping. Den konstaterede dumping blev beregnet til 16,3 %, da den er faldet betydeligt siden den midlertidige fase.
(56)
I betragtning af ovenstående fastsættes den endelige antidumpingtold for den samarbejdsvillige eksportør til 16,3 %.
10. ENDELIG OPKRÆVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD
(57)
I betragtning af størrelsen af den dumpingmargen, der er konstateret, og af den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet sikkerhed for i form af midlertidig antidumpingtold, indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told, der indføres ved denne forordning. Da den endelige told er lavere end den midlertidige told, bør de beløb, der er stillet som sikkerhed ud over den endelige told, frigives -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en endelig antidumpingtold på visse ringmekanismer for øjeblikket henhørende under KN-kode ex 8305 10 00 (Taric-kode 8305100011, 8305100013, 8305100019, 8305100021, 8305100023, 8305100029, 8305100034, 8305100035 og 8305100036) med oprindelse i Thailand. Med henblik på denne forordning er der tale om ringmekanismer, der består af mindst to stålplader eller -bånd, hvortil der er fastgjort mindst fire halvringe af stål, og som holdes sammen af en dækplade af stål. De kan åbnes enten ved at trække i halvringene eller med en lille triggermekanisme af stål, der er fastgjort til ringmekanismen.
2. Den endelige antidumpingtold frit Den Europæiske Unions grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer, fastsættes til 16,3 %.
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold ved forordning (EU) nr. 118/2011, opkræves endeligt med den sats, der indføres endeligt ved denne forordnings artikel 1. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. august 2011.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 792/2011,
annettu 5 päivänä elokuuta 2011,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Thaimaasta peräisin olevien rengaskirjamekanismien tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon ehdotuksen, jonka Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
(1)
Komissio otti 10 päivänä helmikuuta 2011 annetulla asetuksella (EU) N:o 118/2011 (2), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin tiettyjen Thaimaasta peräisin olevien rengaskirjamekanismien tuonnissa.
(2)
Menettely aloitettiin, kun Ring Alliance Ringbuchtechnik GmbH, jäljempänä ’valituksen tekijä’, teki 6 päivänä huhtikuuta 2010 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 50 prosenttia tiettyjen rengaskirjamekanismien kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä johtuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi perusteeksi menettelyn aloittamiselle.
(3)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 7 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2009 ja 31 päivän maaliskuuta 2010 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämiseen tarvittava kehityssuuntien tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2006 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
2. MYÖHEMPI MENETTELY
(4)
Niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, useat asianomaiset osapuolet ilmoittivat kirjallisesti näkökantansa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille, erityisesti kahdelle tuojalle ja kyseiselle thaimaalaiselle tuottajalle, annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.
(5)
Komissio jatkoi polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien lopullisten päätelmiensä tekoon tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 6 kappaleessa mainittujen tarkastusten lisäksi tehtiin tarkastuskäynti Rima Benelux Holding BV:n toimitiloihin; kyseinen yritys on ainoa käyttäjä, joka toimi yhteistyössä tutkimuksessa ja vastasi käyttäjille lähetettyyn kyselylomakkeeseen.
(6)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa tiettyjen Thaimaasta peräisin olevien rengaskirjamekanismien tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Osapuolille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä tästä alustavien päätelmien ilmoittamisesta johtuvia huomautuksia.
(7)
Kaikkia asianomaisten osapuolten toimittamia suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja ne otettiin huomioon soveltuvin osin.
3. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(8)
Koska huomautuksia tarkasteltavana olevasta tuotteesta ja samankaltaisesta tuotteesta ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 8-11 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4. POLKUMYYNTI
4.1 Normaaliarvo
(9)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 14 kappaleessa selostetaan, ainoastaan yksi thaimaalainen vientiä harjoittava tuottaja toimi yhteistyössä tutkimuksessa ja vastasi kaikesta Thaimaasta unioniin suuntautuvasta viennistä tutkimusajanjaksolla. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ja yksi yhteistyössä toiminut etuyhteydetön tuoja väittivät, että riippumaton ulkopuolinen asiantuntija, joka avusti komissiota vientiä harjoittavan tuottajan tiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikana, oli tehnyt raportissaan joitakin laskentavirheitä. Asiantuntijan tehtävänä oli muun muassa tutkia nikkelipinnoitusprosessia sekä vientiä harjoittavan tuottajan eri tuotantovaiheissa käyttämien raaka-aineiden määriä. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 15 kappaleessa mainitaan, tutkimuksessa paljastui, että vientiä harjoittava tuottaja antoi puutteellisia ja virheellisiä tietoja tuotantokustannustensa olennaisista osatekijöistä ja muista raaka-aineista. Komissio tutki vientiä harjoittavan tuottajan sekä yhden tuojan väitteet asiantuntijan raportissa olevista laskentavirheistä ja tuli siihen tulokseen, että väitteet ovat perusteettomia. Näin ollen vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 15 kappaleessa esitetyt päätelmät.
(10)
Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja sekä yksi tuoja kiistivät lisäksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 19 ja 20 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät. Ne väittivät muun muassa, että määritettäessä alustavasti normaaliarvoa niille tuotelajeille, joille ei ollut vahvistettu erityistä normaaliarvoa, oli tehty yliarviointeja, sillä menetelmä oli perustunut virheellisesti normaaliarvojen aritmeettiseen keskiarvoon. Komissio hyväksyi väitteen, muutti menetelmää ja tarkisti kyseisten muiden tuotelajien normaaliarvoja koskevaa laskelmaa ottaen huomioon kyseisen thaimaalaisen tuottajan tuotevalikoiman siten, että laskenta vastaa tarkemmin tuottajan tilannetta.
(11)
Lisäksi kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että myynti-, yleis- ja hallintokustannuksina käytetty 16 prosentin osuus sekä voittomarginaalina käytetty 8 prosentin osuus ovat liian suuret. Vientiä harjoittava tuottaja esitti, että myynti-, yleis- ja hallintokustannusten olisi oltava enintään 12,59 prosenttia, mikä vastaa tuottajan omia vastaavia kustannuksia lukuun ottamatta sisämaan rahtikustannuksia.
(12)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 15-17 kappaleessa todetaan, kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa eikä näin ollen ilmoittanut tietoja kaikista myynti-, yleis- ja hallintokustannuksistaan. Koska yrityksen myynti-, yleis- ja hallintokustannusten kokonaismäärästä ei toimitettu lisätietoja, tässä tilanteessa päätettiin käyttää edelleen valituksessa esitettyjä tietoja. Saatavilla olleiden tietojen ja mahdollisuuksien mukaan tehtyjen tarkistusten perusteella katsottiin, että 16 prosentin myynti-, yleis- ja hallintokustannusosuus on kohtuullinen. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(13)
Vientiä harjoittava tuottaja totesi, että alustavassa laskelmassa käytetty 8 prosentin voittomarginaali on liian suuri ja että sen sijasta olisi pitänyt käyttää 5 prosentin marginaalia. Perusteluina esitettiin ensinnäkin, että 5 prosentin voittomarginaalia on käytetty vahinkoanalyysissä voittotavoitteena, ja toiseksi, että 5 prosentin voittomarginaali on yhdenmukainen samaa tuotetta käsitelleiden aiempien tutkimusten kanssa. Ensimmäisen perustelun osalta komissio totesi, että unionin tuotannonalan voittotavoitteen määrittämisessä ei sovelleta samoja periaatteita kuin normaaliarvon määrittämiseen käytetyssä voittomarginaalissa, joten näiden lukujen ei tarvitse olla samoja. Toisen perustelun osalta komissio myönsi, että on aiheellista käyttää samaa voittomarginaalia kuin samaa tuotetta käsitelleissä aiemmissa tutkimuksissa, ja se päätti hyväksyä tämän väitteen ja muuttaa normaaliarvojen laskennassa käytettyä voittomarginaalia.
(14)
Lopulliseen ilmoittamiseen liittyen unionin tuotannonala ja vientiä harjoittava tuottaja esittivät joitakin huomautuksia. Unionin tuotannonala ei hyväksynyt voittomarginaaliin tehtyä korjausta, sillä sen mielestä 5 prosentin voitto ei riitä kattamaan niiden kolmen etuyhteydessä olevan yrityksen kannattavuusvaatimuksia, jotka harjoittavat tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoa ja myyntiä, mutta unionin tuotannonala ei kuitenkaan esittänyt muita olennaisia perusteluja. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(15)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että yhden tuotelajin normaaliarvon laskemisessa ei ollut käytetty samoja poisto-, rakennus- ja vakuutuskustannuksia kuin muiden tuotelajien tapauksessa, ja se totesi, että kaikkiin tuotelajeihin olisi käytettävä samoja lukuja. Komissio tarkisti väitteen ja havaitsi todellakin laskentavirheen. Vientiä harjoittavan tuottajan väitteestä poiketen virhe todettiin kuitenkin muiden tuotelajien normaaliarvon laskennassa. Muiden tuotelajien normaaliarvoon tehtiin vastaava korjaus.
(16)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että sen todellista tuotevalikoimaa ei ollut otettu täysimääräisesti huomioon laskettaessa normaaliarvoja niille tuotelajeille, joille ei ollut vahvistettu erityistä normaaliarvoa. Vientiä harjoittava tuottaja vaati tässä yhteydessä uudelleen, että muiden tuotelajien tapauksessa olisi käytettävä todettujen normaaliarvojen painotettua keskiarvoa, sillä tämä vastaisi vientiä harjoittavan tuottajan todellista tuotevalikoimaa. Kuten 10 kappaleessa mainitaan, komissio tarkisti kyseisten muiden tuotelajien normaaliarvojen laskentaa ottaen huomioon kyseisen thaimaalaisen tuottajan todellisen tuotevalikoiman, ja kunkin tuotelajin todellisista myyntimääristä riippumatta laskettiin normaaliarvo pienille, keskisuurille ja suurille rengaskirjamekanismeille. Komissio kuitenkin hylkäsi asianmukaisten perusteiden puuttumisen vuoksi sen väitteen, että lisäksi olisi otettava huomioon viejän unioniin suuntautuvaan myyntiin perustuva painokerroin.
(17)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti lisäksi, että komission käyttämä rengaskirjamekanismin pituuteen perustuva normaaliarvon laskentamenetelmä on epätarkka ja puutteellinen, ja se ehdotti uutta keskiarvojen laskentamenetelmää, jossa eri pituudet otettaisiin tarkemmin huomioon. Kuten 16 kappaleessa selostetaan, komissio laski normaaliarvon niille tuotelajeille, joille ei ollut vahvistettu erityistä normaaliarvoa, ja laski normaaliarvot pienille, keskisuurille ja suurille rengaskirjamekanismeille. Viejän laskelma todettiin puutteelliseksi ja tuloshakuiseksi. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(18)
Edellä mainittuja muutoksia lukuun ottamatta ja muiden huomautusten puuttumisen vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 15-20 kappaleessa esitetyt päätelmät normaaliarvon määrittämisestä vahvistetaan lopullisesti.
4.2 Vientihinta ja vertailu
(19)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että polkumyyntilaskelmassa ei ollut käytetty oikeaa valuuttaa kuljetuskustannusten laskentaan. Komissio hyväksyi tämän väitteen.
(20)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 21-24 kappaleessa esitetyt päätelmät vientihintojen määrittämisestä ja vientihintojen vertaamisesta vastaavaan normaaliarvoon vahvistetaan lopullisesti.
4.3 Polkumyyntimarginaali
(21)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että polkumyyntimarginaalin laskennassa ei otettu huomioon kahdelle tuotelajille määritettyä erityistä normaaliarvoa. Väite hyväksyttiin ja vastaava korjaus tehtiin.
(22)
Edellä mainituista normaaliarvon laskemista koskevista muutoksista ja vertailusta sekä edellä mainitun vientihintaa koskevan laskentavirheen oikaisusta johtuen polkumyynnin lopullinen määrä prosenttiosuutena vapaasti unionin rajalla tullaamattomana cif-nettohinnasta määritettiin seuraavasti:
Vientiä harjoittava tuottaja
Polkumyyntimarginaali
Thai Stationery Industry Co. Ltd, Bangkok, Thaimaa
16,3 %
(23)
Koska yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja vastasi kaikesta tarkasteltavana olevan tuotteen Thaimaasta peräisin olevasta tuonnista unioniin, katsottiin, että jäännöspolkumyyntimarginaali olisi vahvistettava kyseisen yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta todetun polkumyyntimarginaalin suuruiseksi eli 16,3 prosentiksi.
5. UNIONIN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
(24)
Koska unionin tuotannonalan määritelmästä ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 28-32 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6. VAHINKO
6.1 Unionin kulutus ja Thaimaasta peräisin oleva tuonti
(25)
Thaimaalainen tuottaja ja useat tuojat kyseenalaistivat väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa vahvistetut unionin kulutuksen kehityssuuntaukset. Ne väittivät muun muassa, että kulutus väheni voimakkaammin kuin alustavasti oli määritetty (noin 30 prosenttia). Lisäksi ne pyysivät selventämään menetelmää, jolla komissio oli määrittänyt kulutuksen, sillä rengaskirjamekanismien tullinimikkeeseen kuuluu muitakin tuotteita.
(26)
Vaikka nämä asianomaiset osapuolet kiistivät kulutusta koskevat päätelmät, ne eivät ole toimittaneet todisteita tai lukuja väitteidensä tueksi. Lisäksi on huomattava, että ne eivät ole tuoneet esiin menetelmiin liittyviä puutteita.
(27)
Menetelmien osalta on syytä toistaa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 33 kappaleessa oleva toteama, jonka mukaan kulutuksen määritysperusteina olivat yhteistyössä toimineiden osapuolten (kaksi unionin tuottajaa ja thaimaalainen viejä vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana) kyselylomakevastauksissaan ilmoittamat tarkastetut myyntimäärät sekä Eurostatin luvut muun tuonnin osalta. Muista lähteistä peräisin oleviin rengaskirjamekanismeihin sovelletaan polkumyyntitoimenpiteitä, ja siksi (kaikista lähteistä peräisin oleva) tuonti kirjataan tullitariffitietokannan (Taric) alanimikkeiden mukaisesti, jotka yksilöivät tutkimuksen kohteena olevan tuotteen erittäin tarkasti. Näitä alanimikkeitä käytettiin, jotta huomioon otettaisiin varmasti vain tarkasteltavana oleva tuote, vaikka tuotemääritelmää päivitettiin hieman tässä tutkimuksessa.
(28)
Eurostatin luvut on ilmaistu kilogrammoina, kun taas kulutus on laskettu kappaleina, ja siksi yksi tuoja pyysi lisätietoja menetelmästä, jolla kilogrammat oli muunnettu kappaleiksi. Olisi siksi selvennettävä, että muuntokertoimena käytetty 50 grammaa/kappale vastaa aiempia tutkimuksia ja että se todettiin kohtuulliseksi, kun sitä verrattiin thaimaalaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimittamiin tietoihin. On myös lisättävä, että jos komissio olisi käyttänyt thaimaalaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimittamista tiedoista johdettua keskimääräistä painoa kappaleelta tarkalleen, Thaimaasta tulevaa tuontia mittaavat luvut olisivat nousseet tarkastelujaksolla jyrkemmin sekä absoluuttisena volyymina (25 prosentilla, kun väliaikaista tullia koskevan asetuksen luku oli 19 prosenttia) että markkinaosuutena (11,8 prosentista 15,5 prosenttiin, kun väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa todettu vastaava nousu oli 12,0 prosentista 15,0 prosenttiin).
(29)
Lisäksi yksi tuoja väitti, että Thaimaasta peräisin oleva tuonti tosiasiassa väheni 40 prosenttia tarkastelujaksolla, mutta tämä luku perustui tullikoodin yhteenlaskettuun tuonnin arvoon eikä volyymiin, joten siinä on tutkimuksen kohteena olevien tuotteiden lisäksi mukana muitakin tuotteita. Tämä väite oli hylättävä.
(30)
Edellä sanottu huomioon ottaen voidaan vahvistaa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 33-40 kappaleessa esitetyt päätelmät unionin kulutuksesta (joka laski yli 15 prosenttia vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana) ja Thaimaasta peräisin olevasta tuonnista.
6.2 Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
(31)
Yksi tuoja totesi, että vahinkoanalyysi on puolueellinen, sillä unionin tuotannonalan heikon taloudellisen tilanteen vertailukohdaksi olisi otettava taloudellinen tilanne yhdessä kyseiseen tuojaan etuyhteydessä olevassa yrityksessä, jonka rengaskirjamekanismien kaupan väitetään olevan voitollista. Tässä yhteydessä on huomattava, että vahinkoanalyysissä olisi keskityttävä ainoastaan unionin tuotannonalan unionissa tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin unionin markkinoilla. Koska kyseinen etuyhteydessä oleva yritys ei ole unionin tuottaja ja koska se käy kauppaa pääasiassa muualta kuin unionista peräisin olevilla tuotteilla, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 69 kappaleessa mainitaan, sitä ei pitäisi ottaa huomioon vahinkoanalyysissä.
(32)
On kuitenkin korostettava, että kyseinen tuoja ei ole toimittanut tietoja, jotka osoittaisivat edellä mainitun etuyhteydessä olevan yrityksen olevan hyvässä taloudellisessa tilanteessa, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta edellä esitettyyn. Tutkimuksen aikana saadut luvut pikemminkin osoittavat, että myös tämän yrityksen rengaskirjamekanismien myynti pieneni volyymiltaan merkittävästi tutkimusajanjaksolla.
(33)
Koska vahinkoanalyysistä ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 41-57 kappale voidaan edellä esitetyin perustein vahvistaa, ja päätelmänä voidaan todeta, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
7. SYY-YHTEYS
7.1 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutukset
(34)
Vaikka jotkin asianomaiset osapuolet kiistivät muiden tekijöiden vaikutuksia koskevat alustavat päätelmät (ks. jäljempänä), yksikään niistä ei kiistänyt sitä alustavaa päätelmää, että Thaimaasta peräisin oleva tuonti on aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 58-64 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
7.2 Muiden tekijöiden vaikutukset
(35)
Jotkin asianomaiset osapuolet kiistivät muiden tekijöiden vaikutuksista tehdyt alustavat päätelmät ja esittivät, että vahingon pääasiallisena syynä ovat muun muassa kysynnän supistuminen, unionin tuottajien välinen kilpailu, Intiasta peräisin oleva tuonti ja itse aiheutettu vahinko.
(36)
Kysynnän supistumisen osalta viitataan 25-30 kappaleeseen, jossa vahvistetaan väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa todettu kulutuksen kehityssuuntaus. Väitteet kulutuksen supistumisen vaikutusten aliarvioinnista olisi näin ollen hylättävä. On kuitenkin syytä palauttaa mieliin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 67 kappaleessa tehty päätelmä, jonka mukaan kulutuksen lasku on ehkä vaikuttanut unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon, vaikka polkumyynnillä tapahtunut tuonti on vahvistanut kulutuksen laskun vaikutusta huomattavasti. Kulutuksen laskun vaikutus ei kuitenkaan ollut sen luonteista, että se olisi poistanut polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja todetun vahingon välisen syy-yhteyden.
(37)
Thaimaalainen viejä väitti lisäksi, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä oli myös unionin tuottajien välinen kilpailu. Tämä johtui lähinnä siitä, että unionin tuotannonalan markkinaosuuden supistuessa toinen unionin tuottaja kasvatti markkinaosuuttaan.
(38)
Vaikka thaimaalaisen viejän esittämät laskelmat eivät ole täysin paikkansapitäviä, on kiistatonta, että toisen tuottajan markkinaosuus myös kasvoi tarkastelujaksolla. On kuitenkin pidettävä mielessä, että kyseinen tuottaja tuo rengaskirjamekanismeja Thaimaasta merkittävässä määrin, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 30 kappaleessa mainitaan. Mielenkiintoista on, että samana vuonna kun kyseinen tuottaja onnistui kasvattamaan unionissa valmistettujen tuotteiden myyntiään ja markkinaosuuksiaan, se myös kasvatti merkittävästi Thaimaasta peräisin olevien rengaskirjamekanismien myyntiään. Itse asiassa siitä tuli jopa merkittävä thaimaalaisten rengaskirjamekanismien tuoja, sillä se osti suuren osan Thaimaan viennistä kyseisenä vuonna. Vaikka toinen unionin tuottaja tosiaankin onnistui jossain määrin valtaamaan markkinaosuuksia unionin tuotannonalalta, on vaikea olla päätymättä siihen johtopäätökseen, että onnistuminen oli sen ansiota, että kyseinen tuottaja myös hyötyi polkumyynnillä tapahtuneesta rengaskirjamekanismien tuonnista Thaimaasta. On huomattava, että tämä tuottaja suljettiin unionin tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle, koska tuottajan tuontitoiminta oli merkittävää verrattuna sen omaan tuotantoon.
(39)
Asianomaiset osapuolet toivat uudelleen esiin jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 69 kappaleessa esitetyn väitteen, jonka mukaan myös Intiasta peräisin oleva tuonti aiheutti vahinkoa unionin tuotannonalalle. Väite perustui siihen, että Intian markkinaosuus unionin markkinoista on noin 50 prosenttia eli kolme kertaa suurempi kuin Thaimaan markkinaosuus ja että vastaavat keskimääräiset hinnat alenivat 3 prosenttia vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana ja olivat tuolloin 24 prosenttia alhaisemmat kuin unionin hinnat. Lisäksi korostettiin, että eräs unionin tuotannonalaan etuyhteydessä oleva yritys osti huomattavan osan Intiasta peräisin olevasta tuonnista.
(40)
Asiasta ei kuitenkaan esitetty uusia perusteita, ja nämä väitteet on jo käsitelty väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa. Intiasta peräisin oleva tuonti oli yleisesti ottaen todellakin suurempi kuin Thaimaasta peräisin oleva tuonti absoluuttisesti mitattuna, mutta nämä tuonnit kehittyivät eri tavalla, kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa mainittiin: Thaimaasta peräisin oleva tuonti lisääntyi tarkastelujaksolla sekä absoluuttisesti että suhteellisesti mitattuna, kun taas Intiasta peräisin oleva tuonti väheni (lähes 10 prosenttia) ja myös markkinaosuudet supistuivat hieman. Lisäksi Intian keskimääräinen hinta oli korkeampi kuin Thaimaan tuontihinta. Vaikka unionin tuotannonalaan etuyhteydessä oleva yritys tuo rengaskirjamekanismeja Intiasta, tutkimustulosten mukaan tämän tuonnin määrä on vähentynyt huomattavasti vuosien myötä, kuten 32 kappaleessa mainitaan.
(41)
Useat asianomaiset osapuolet väittivät myös, että valituksen tekijä menetti asiakkaitaan, koska se alkoi toimia tuotantoketjun loppupään markkinoilla emoyhtiönsä Ring International Holdingin (RIH) kautta, ja että rengaskirjamekanismien myyntiä etuyhteydessä oleville yrityksille olisi tarkasteltava huolellisesti, koska se ei tapahtunut tavanomaisin markkinaehdoin. Nämä väitteet on kuitenkin hylätty, koska niiden tueksi ei esitetty perusteita ja koska tutkimuksessa ilmeni, että etuyhteydessä oleville yrityksille tapahtunut myynti oli vähäistä verrattuna kokonaismyyntiin.
7.3 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(42)
Edellä esitetyn perusteella voidaan vahvistaa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 65-76 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät. Vaikka tuonnin ohella myös muut tekijät vaikuttivat jossain määrin unionin tuotannonalan tilanteeseen, voidaan päätellä, että Thaimaasta peräisin oleva polkumyynnillä tapahtunut tuonti on aiheuttanut unionin tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa; tämä päätelmä perustuu analyysiin, jossa on asianmukaisesti erotettu toisistaan yhtäältä kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutukset ja toisaalta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingolliset vaikutukset.
8. UNIONIN ETU
(43)
Tutkimuksessa yhteistyössä toimineista viidestä tuojasta kaksi reagoi alustavien päätelmien ilmoittamiseen ja toimitti kirjallisia huomautuksia. Yksi näistä tuojista pyysi saada tulla kuulluksi, ja vastaavan pyynnön esitti toinenkin tuoja. Lisäksi komissio päätti tehdä tarkastuskäynnin ainoan tutkimukseen osallistuneen käyttäjän tiloihin.
(44)
Huomautuksia ei esitetty väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 79-90 kappaleesta, joka koskee markkinoiden kuvausta, eikä jaksosta, jossa käsitellään unionin tuotannonalan etua.
8.1 Tuojat ja kauppiaat
(45)
On ensiksikin syytä muistaa, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa pääteltiin, että toimenpiteiden käyttöönotolla olisi merkittävä kielteinen vaikutus ainoastaan yhden tuojan, joka myös tuottaa rengaskirjamekanismeja unionissa, tilanteeseen. Kyseinen tuoja ei reagoinut väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoon.
(46)
Eräs toinen tuoja, joka myös pyysi kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan johdolla järjestettävää kuulemista, kyseenalaisti lähinnä polkumyyntimarginaalin laskennan, vahinkoanalyysin sekä unionin kulutusta koskevan laskelman. Se ei kuitenkaan tuonut esiin uusia huomautuksia unionin etua käsitelleestä analyysistä.
(47)
Kolmas tuoja, jonka osuus oli 20 prosenttia koko Thaimaasta peräisin olevasta tuonnista, pyysi kuulemismenettelyä, jonka aikana selvitettiin, että vastoin tutkimuksen aikana aiemmin toimitettuja tietoja kyseinen tuoja ei ollut lopettanut kaikkea rengaskirjamekanismeihin liittyvää toimintaansa, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 92 kappaleessa mainitaan, vaan se oli siirtänyt toiminnan toiseen toimipaikkaan. Kuulemismenettelyn aikana kyseinen tuoja selosti, että sen rengaskirjamekanismeja koskeva liiketoiminta pelkästään täydentää sen pääasiallista, muita tuotteita koskevaa liiketoimintaa ja että se ei pidä rengaskirjamekanismien tuontia Thaimaasta poissuljettuna, vaikka toimenpiteitä otetaan käyttöön. Tuojan laajasta jakeluverkostosta johtuvien yleiskustannusten vuoksi tuontipäätös riippuu polkumyyntitullien suuruudesta ja asiakkailta perittävän hinnan korottamismahdollisuudesta. Toisaalta rengaskirjamekanismeja koskevan liiketoiminnan lopettaminen ei aiheuttaisi tälle tuojalle merkittäviä kielteisiä seurauksia, sillä tämän toiminnan osuus tuojan koko liiketoiminnasta on vähäinen.
8.2 Käyttäjät
(48)
Kuten 5 kappaleessa mainitaan, ainoan yhteistyössä toimineen käyttäjän kyselyvastaus tarkastettiin sen tiloihin väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tehdyn tarkastuskäynnin aikana. Kyseisellä käyttäjällä on useita eri hankintalähteitä, muun muassa unioni, Intia ja Thaimaa. Aiemmin se toi rengaskirjamekanismeja myös Kiinasta, mutta vaihtoi hankintalähdettä polkumyyntitullien käyttöönoton jälkeen.
(49)
Thaimaasta peräisin olevan tuonnin osuus yrityksen rengaskirjamekanismihankintojen kokonaismäärästä on noin 10 prosenttia, ja yritys päätti lopettaa thaimaalaisten tuotteiden tuonnin väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Vaikka toimenpiteet eivät toistaiseksi nähtävästi olleet vaikuttaneet merkittävästi yrityksen taloudelliseen tilanteeseen, yritys piti kuitenkin valitettavana hankintalähteidensä vähenemistä ja varsinkin sitä seikkaa, että nyt se ei voi aina luottaa saavansa rengaskirjamekanismeja lyhyellä toimitusajalla.
(50)
Asianomaiset osapuolet toistivat jo väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa käsitellyn väitteen siitä, että toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen hankintalähteet olisivat rajalliset unionin markkinoilla. On paikallaan mainita uudelleen, että tutkimustulokset todellakin osoittavat, että unionin markkinoita leimaa toimijoiden vähälukuisuus: Intiassa on yksi tuottaja, Thaimaassa yksi, unionissa kaksi ja Kiinassa muutamia. Polkumyyntitoimenpiteiden tarkoituksena on palauttaa terve kilpailu unionin markkinoille eikä estää tuontia. Kun toimenpiteillä korjataan polkumyyntituonnin kauppaa vääristävä luonne, seurauksena saattaa olla tuonnin väheneminen. Tämä ei sinänsä ole kuitenkaan riittävä syy kyseenalaistaa polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönottoa. Voitaisiin jopa perustella, että unionin markkinoilla olisi varmistettava terve kilpailu, jotta kaikki hankintalähteet olisivat jatkossakin käytettävissä pitkäjänteisesti.
(51)
Voidaan odottaa, että lopullisen tullin ollessa väliaikaista tullia pienempi unionin markkinoille voisi yhä tulla Thaimaasta peräisin olevaa tuontia, ja lisäksi tutkimuksen mukaan käytettävissä on myös muita, tosin harvalukuisia, hankintalähteitä.
8.3 Unionin etua koskevat päätelmät
(52)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 77-110 kappale voidaan edellä esitetyin perustein vahvistaa, ja kaiken kaikkiaan päätelmänä voidaan todeta, että unionin edusta saatavilla olevien tietojen perusteella ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön lopullisia toimenpiteitä Thaimaasta peräisin olevien rengaskirjamekanismien tuonnissa.
9. LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
9.1 Vahingon korjaava taso
(53)
Koska vahingon korjaavasta tasosta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 111-114 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
9.2 Lopulliset toimenpiteet
(54)
Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrän osalta on huomautettu, että polkumyyntitulli olisi alennettava 6 prosenttiin, koska Intiasta peräisin oleva tuonti ei tapahdu polkumyynnillä ja on 6 prosenttia suurempi kuin Thaimaasta peräisin oleva tuonti. On huomattava, että polkumyyntitullien tarkoituksena ei ole tasata hintoja muiden lähteiden hintoihin nähden vaan poistaa vahingollisen polkumyynnin vääristävät vaikutukset.
(55)
Polkumyynnistä, vahingosta, syy-yhteydestä ja unionin edusta tehtyjen päätelmien perusteella katsotaan, että perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti olisi otettava käyttöön lopullinen polkumyyntitulli alhaisimman havaitun polkumyynti- ja vahinkomarginaalin suuruisena alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Tässä tapauksessa tullin olisi suuruudeltaan vastattava todettua polkumyyntiä. Se laskettiin 16,3 prosentiksi, joka on merkittävästi alempi kuin alustavassa vaiheessa.
(56)
Lopullinen polkumyyntitulli yhteistyössä toimineeseen viejään nähden on edellä mainituin perustein suuruudeltaan 16,3 prosenttia.
10. VÄLIAIKAISEN TULLIN LOPULLINEN KANTAMINEN
(57)
Koska todettu polkumyyntimarginaali on huomattavan suuri ja unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko on merkittävä, katsotaan tarpeelliseksi kantaa lopullisesti väliaikaista tullia koskevalla asetuksella käyttöön otetun väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät tällä asetuksella käyttöön otettavan lopullisen tullin suuruisena. Koska lopullinen tulli on alhaisempi kuin väliaikainen tulli, lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät olisi vapautettava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tiettyjen Thaimaasta peräisin olevien, tällä hetkellä CN-koodiin ex 8305 10 00 (Taric-koodit 8305100011, 8305100013, 8305100019, 8305100021, 8305100023, 8305100029, 8305100034, 8305100035 ja 8305100036) kuuluvien rengaskirjamekanismien tuonnissa. Tätä asetusta sovelletaan rengaskirjamekanismeihin, jotka koostuvat vähintään kahdesta teräslevystä tai -langasta, joihin on kiinnitetty ainakin neljä teräslangasta tehtyä puolirengasta ja joita pitää yhdessä teräskuori. Ne voidaan avata joko vetämällä puolirenkaista tai rengaskirjamekanismiin kiinnitetyn pienen teräksisen laukaisumekanismin avulla.
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta 16,3 prosenttia.
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Kannetaan lopullisesti asetuksella (EU) N:o 118/2011 käyttöön otetun väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät tämän asetuksen 1 artiklalla käyttöön otetun lopullisen tullin suuruisina. Vapautetaan lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 5 päivänä elokuuta 2011.