KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 20. juli 2010
om statsstøtte C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09) iværksat af Portugal i form af en statsgaranti til fordel for BPP
(meddelt under nummer K(2010) 4932)
(Kun den portugisiske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2011/346/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i henhold til ovennævnte bestemmelser (1) og under hensyntagen til deres bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Nærværende afgørelse vedrører statsstøtte tildelt af Portugal i form af en statsgaranti til fordel for Banco Privado Português (i det følgende benævnt »BPP«).
1. SAGSFORLØB
(2)
Den 13. marts 2009 godkendte Kommissionen ved beslutning (i det følgende benævnt »beslutningen om redningsstøtten«) (2) en statsgaranti for et lån på 450 mio. EUR, som seks portugisiske banker den 5. december 2008 havde ydet til BPP. Foranstaltningen blev godkendt på basis af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b) (nu artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde), i seks måneder under forudsætning af, at de portugisiske myndigheder efterlevede deres tilsagn om at forelægge en omstruktureringsplan inden seks måneder (dvs. indtil den 5. juni 2009).
(3)
Den 15. juli 2009 anmodede Kommissionen de portugisiske myndigheder om snarest muligt at fremsende omstruktureringsplanen for BPP. Da den ikke modtog den krævede plan, sendte Kommissionen i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (nu artikel 88) (3), en formel rykkerskrivelse til Portugal ved brev af 6. oktober 2009.
(4)
Den 10. november 2009 indledte Kommissionen den formelle undersøgelsesprocedure over for den påståede statsstøtte. Med samme beslutning udstedte Kommissionen et påbud om oplysninger med krav om, at de portugisiske myndigheder fremlagde en omstruktureringsplan inden den 22. december 2009.
(5)
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 6. marts 2010 (4). Kommissionen har anmodet interesserede parter om at fremsætte deres bemærkninger til støtteforanstaltningen. En interesseret part, der ønskede at forblive anonym, fremsatte sine bemærkninger ved brev af 6. april 2010.
(6)
Ved brev af 12. marts 2010 udbad Kommissionen sig oplysninger, som de portugisiske myndigheder sendte med brev af 13. april 2010, som blev registreret hos Kommissionen den 14. april 2010.
(7)
Bemærkningerne fra interesserede parter blev videresendt til Portugal i brev af 15. april 2010. De portugisiske myndigheder fremsendte deres kommentarer til disse bemærkninger i brev af 13. maj 2010, som blev registreret hos Kommissionen den 14. maj 2010.
(8)
Kommissionen anmodede den 29. april 2010 om yderligere oplysninger, som de portugisiske myndigheder fremlagde i brev af 13. maj 2010. De portugisiske myndigheder fremlagde nye oplysninger den 15. og 21. juni 2010.
2. STØTTEMODTAGEREN OG STØTTEFORANSTALTNINGEN
2.1. Støttemodtageren
(9)
BPP er et pengeinstitut med base i Portugal, der udbyder tjenester inden for private banking, corporate advisor og private equity. Blandt BPP's kunder er private og institutionelle investorer, herunder fem selvejende landmandssparekasser, en postsparbank, en række pensionsfonde, forsikringsselskaber og andre. BPP har afdelinger i Portugal, Spanien og i mindre omfang i Brasilien og i Sydafrika.
(10)
BPP's aktier er ikke børsnoterede, hvorfor det ikke er muligt at følge markedsværdien. De samlede aktiver på BPP's balance beløb sig den 30. juni 2008 til 2,9 mia. EUR og tegner sig dermed for mindre end 1 % af de samlede aktiver i den portugisiske banksektor. BPP ejes 100 % af koncernen Privado Holding SGPS (sociedade gestora de participações sociais) S.A. (porteføljeadministrationsselskab). Tolv aktionærer besad den 30. juni 2008 aktiemajoriteten i dette porteføljeadministrationsselskab (51,5 %). Koncernen Privado Holding havde i 2009 187 ansatte, hvoraf 148 var beskæftiget i BPP.
2.2. Bankens finansielle vanskeligheder
(11)
Ifølge de portugisiske myndigheder kom BPP i likviditetsproblemer på grund af forværringen af den globale økonomiske situation, som i vidt omfang reducerede bankens muligheder for at styre sin likviditet.
(12)
BPP meddelte den 24. november 2008 den portugisiske centralbank (Banco de Portugal), at den risikerede ikke at være i stand til at betale sine udeståender. BPP fik derefter tilladelse til at gå i betalingsstandsning fra og med den 1. december 2008.
(13)
BPP modtog den 5. december 2008 et lån på 450 mio. EUR ledsaget af en statsgaranti på de vilkår, der er beskrevet i det følgende. Lånet og garantien dækker knapt nok BPP's passiver på balancen pr. 24. november 2008, og lånet skulle kun anvendes til godtgørelse af indlånere og andre kreditorer, da det ikke ville kunne dække de øvrige koncernheders gæld.
2.3. Redningsstøtten
(14)
BPP undertegnede den 5. december 2008 en låneaftale (i det følgende benævnt »låneaftalen«) ledsaget af en statsgaranti på et beløb af 450 mio. EUR med seks større portugisiske banker (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL, i det følgende benævnt »bankkonsortiet«). Lånet havde en løbetid på seks måneder, som kunne forlænges med indtil to år, til en rente svarende til EURIBOR + 100 basispoints. Forrentningen af lånet blev beregnet på grundlag af finansieringsomkostningerne for kreditorbankerne på transaktionstidspunktet.
(15)
I henhold til de portugisiske myndigheder ville ingen långiver i lyset af BPP's finansielle forhold være indstillet på at finansiere BPP til en rimelig rente uden statsgarantien. Den statsgaranti, der ledsagede lånet, blev udstedt i overensstemmelse med lov nr. 112/97, dvs. uden tilknytning til den portugisiske garantiordning (lov nr. 60-A/2008), godkendt af Kommissionen den 29. oktober 2008 (5). Især bekræftede de portugisiske myndigheder, at den generelle garantiordning var beregnet på solvente banker og ikke udgjorde det rette grundlag for statslig indgriben til fordel for BPP på baggrund af bankens konstante forværring og de særlige risici, der var forbundet med transaktionen.
(16)
Statsgarantiens forrentning blev fastsat til 20 basispoints under hensyntagen til de modgarantier, som BPP havde tilvejebragt.
(17)
Modgarantierne består af følgende: i) krav med forrang i forhold til forskellige aktiver, der er opstillet i den aftale, der er indgået mellem Portugal, BPP og Banco de Portugal, og ii) første pant i forhold til BPP's anlægsaktiver. Disse modgarantier beløb sig efter de portugisiske myndigheders skøn til ca. 672 mio. EUR på tidspunktet for låneaftalens og garantiens undertegnelse (6). De nærmere vilkår for modgarantierne er indeholdt i en aftale indgået mellem det portugisiske Finansministeriums generaldirektorat, BPP og Banco de Portugal, hvori sidstnævnte er udpeget til depositar og administrator af modgarantierne på Finansministeriets generaldirektorats vegne. Ifølge de portugisiske myndigheder har den portugisiske stat i overensstemmelse med national lovgivning krav med forrang og første pant i forhold til de pågældende modgarantier.
(18)
BPP forpligtede sig til i det garanterede låns løbetid ikke at sælge eller stille sikkerhed i sine nuværende eller fremtidige aktiver eller på anden måde disponere over dem.
(19)
På baggrund af Kommissionens analyse af redningsstøtten forpligtede de portugisiske myndigheder sig til at fremlægge en omstruktureringsplan for BPP inden en frist på seks måneder efter tidspunktet for statens indgriben (dvs. inden den 5. juni 2009).
(20)
Kommissionen godkendte i sin beslutning af 13. marts 2009 foranstaltningen for et tidsrum på seks måneder at regne fra udstedelsen af statsgarantien, dvs. indtil den 5. juni 2009. Kommissionen var endvidere af den mening, at fremlæggelsen af en omstruktureringsplan inden den 5. juni 2009 var nødvendig på grund af den usædvanligt lave rente.
(21)
For at forlænge garantien ud over den oprindelige frist på seks måneder forpligtede de portugisiske myndigheder sig til at foretage en specifik anmeldelse til Kommissionen.
(22)
De portugisiske myndigheder efterkom ikke deres ovennævnte forpligtelser.
2.4. Forlængelse af redningsstøtten
(23)
Ved e-mail modtaget den 23. juni 2009 meddelte de portugisiske myndigheder Kommissionen, at de havde besluttet at forlænge statsgarantien i yderligere seks måneder (note nr. 13364-A/2009 fra Finansministeriet af 5. juni 2009). De portugisiske myndigheder anmeldte imidlertid ikke forlængelsen og anmodede ikke om Kommissionens godkendelse.
(24)
Kommissionen godkendte således ved en beslutning støtten indtil den 5. juni 2009, men allerede den 6. juni 2009 var redningsstøtten ulovlig.
(25)
BPP's ledelse fremlagde den 24. april 2009 en omstruktureringsplan for Banco de Portugal.
(26)
De portugisiske myndigheder forklarede i brev af 5. juni 2009 Kommissionen, at den forsinkede fremlæggelse af omstruktureringsplanen for BPP skyldtes, at den af BPP foreslåede saneringsplan ikke var blevet accepteret af Banco de Portugal.
(27)
Den 9. juni 2009 offentliggjorde det portugisiske Finans- og Administrationsministerium et dokument med betegnelsen »Redegørelse fra Finans- og Administrationsministeriet - Afgørelse vedrørende Banco Privado Português« (i det følgende benævnt »dokumentet af 9. juni 2009«), hvori det bekræftes, at den saneringsplan, som BPP havde fremlagt for Banco de Portugal den 24. april 2009, især indeholdt et forslag om en rekapitalisering med et statsligt bidrag på mellem 150 og 200 mio. EUR i form af A-aktier, præferenceaktier og andre ydelser uden forrentning. Denne plan blev ikke accepteret ud fra den betragtning, at den hverken overholdt »reglerne for rekapitaliseringer indeholdt i lov nr. 63-A/2008 eller EU's retningslinjer på området, som har til formål at sikre overholdelse af Fællesskabets konkurrenceregler, da der er tale om statsstøtte«.
(28)
Dokumentet af 9. juni 2009 omtalte også, at et stort antal kunder i BPP havde placeret deres opsparing til forvaltning af banken, som havde investeret dem i finansielle instrumenter, der var fordelt på mange investeringsselskaber med offshore-aktiviteter. På trods af de iboende risici ved sådanne investeringer (investeringer med såkaldt »Absolut Afkast«) sikrede BPP et vist afkast og en garanti for hele den investerede kapital ved udløbsdatoen for disse kunder. Denne garanti blev aldrig meddelt til tilsynsmyndighederne, selv om den blev opført på bankens balance. Ved at vælge dette ansvar kunne banken undgå, at aktionærerne skulle tilføre ny kapital for at opfylde de gældende lovkrav. Bortset herfra afslørede den undersøgelse, som den portugisiske værdipapirkommission og Banco de Portugal foretog, diverse uregelmæssigheder, sågar strafbare handlinger fra BPP's side.
2.5. Omstændighederne omkring investeringsprodukterne med Absolut Afkast
(29)
I dokumentet af 9. juni 2009 bekræfter de portugisiske myndigheder, at de var i færd med sammen med tilsynsmyndighederne at kortlægge en løsning, som ville minimere eventuelle tab for BPP's kunder, der havde investeret i papirer med »Absolut Afkast«, og som måtte anse deres investering for at være risikabel. Regeringen valgte en løsning, der navnlig bestod i følgende: 1) indførelse af et nyt finansielt instrument svarende til porteføljen med indirekte absolut afkast for at erstatte investorernes porteføljer 2) udstedelse af et finansielt instrument forvaltet af en enhed uafhængig af BPP, ejet og forvaltet af nationale pengeinstitutter.
2.6. Den formelle undersøgelsesprocedure og den anden forlængelse af redningsstøtten
(30)
Kommissionen opfordrede den 15. juli 2009 de portugisiske myndigheder til øjeblikkeligt at fremlægge omstruktureringsplanen for BPP, selv en foreløbig plan, idet Kommissionen erindrede om, at redningsstøtten var blevet ulovlig fra og med den 6. juni 2009.
(31)
Da planen ikke blev fremlagt, fremsendte Kommissionen en formel rykkerskrivelse den 6. oktober 2009 i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999.
(32)
Kommissionen indledte den 10. november 2009 den formelle undersøgelsesprocedure over for den påståede statsstøtteforanstaltning. I denne beslutning udstedte Kommissionen et påbud om oplysninger med krav til de portugisiske myndigheder om at fremlægge en omstruktureringsplan inden den 22. december 2009.
(33)
Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (7). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremlægge deres bemærkninger til støtteforanstaltningen.
(34)
De portugisiske myndigheder meddelte den 3. december 2009 Kommissionen, at statsgarantien ville blive forlænget med endnu seks måneder. I henhold til de portugisiske myndigheder var staten tvunget til at forny garantien, idet en umiddelbar forstyrrelse af BPP's aktiviteter klart ville underminere den løsning, der var under overvejelse. Da det først stod klart, at BPP ikke var i stand til at tilbagebetale lånet, gav de banker, der havde stillet sikkerhed for lånet til BPP, en forlænget løbetid på seks måneder uden at ændre de gældende vilkår og uden yderligere finansiering på betingelse af, at den tilsvarende statsgaranti også blev forlænget.
(35)
Den 5. december 2009 blev statsgarantien således forlænget i endnu seks måneder. Forlængelsen blev ikke anmeldt til Kommissionen, idet de portugisiske myndigheder blot meddelte Kommissionen, at lånegarantien blev forlænget.
(36)
De portugisiske myndigheder fremsendte den 25. februar 2010 et brev, hvori de forklarede de faktorer, som staten mente skulle danne grundlag for en løsning på de problemer, BPP havde skabt for en stor del af sine kunder, navnlig dem der havde investeret i produkter med »Absolut Afkast«.
(37)
I samme brev meddelte de portugisiske myndigheder Kommissionen, at regeringen den 11. december 2009 havde besluttet følgende:
i)
oprettelse af en særlig investeringsfond, lukket og ikke-harmoniseret (Fundo Especial de Investimento - FEI), bestående af de midler (bruttoaktiver og -passiver), der indgår i investeringsprodukter med absolut afkast, og med følgende egenskaber: a) passiv forvaltning af den særlige investeringsfond, b) andele tegnet i naturalier, c) forfaldsfrist på fire år, som kan forlænges til højst ti år ved beslutning truffet af andelshaverforsamlingen (1 andel = 1 stemme), d) frivilligt medlemskab for kunderne
ii)
fornyelse af statsgarantien for lånet på 450 mio. EUR indtil oprettelsen af den særlige investeringsfond
iii)
mobilisering af indlånsgarantifonden, som sikrer fuld tilbagebetaling til indlånerne af deres kontante tilgodehavender indtil 100 000 EUR, og af investorernes erstatningssystem, som sikrer erstatning indtil højst 25 000 EUR pr. investor på de i loven fastsatte vilkår uden anvendelse af statsmidler
iv)
garanteret dækning fra statens side indtil 250 000 EUR til kunder, der tiltræder den særlige investeringsfond og er omfattet af kriterierne for indlånsgarantifonden og erstatningssystemet. I tilfælde af negativ difference mellem kundens afkast fra den særlige investeringsfond - i form af udbetalinger fra indlånsgarantifonden og erstatsningssystemet - og investeringens nominelle værdi indtil loftet på 250 000 EUR sikres således af staten fra og med den 24. november 2008.
(38)
Den portugisiske stats forpligtelser over for investorerne i den særlige investeringsfond, som det fremgår af retsgrundlaget, vil kun finde anvendelse fra og med fondens udløb, dvs. fire år efter oprettelsen - den 30. marts 2014 (8).
(39)
Den portugisiske værdipapirkommission gav den 1. februar 2010 tilladelse til at oprette den særlige investeringsfond som beskrevet ovenfor med Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A. som ansvarlig for fondens forvaltning og med Banif - Banco de Investimento, S.A. som fondens depositar.
(40)
Den særlige investeringsfond blev oprettet den 30. marts 2010.
(41)
Banco de Portugal bekendtgjorde den 16. april 2010, at BPP's licens til at drive bankvirksomhed er blevet trukket tilbage ved beslutning truffet den 15. april 2010, da det ikke var muligt at omstrukturere eller rekapitalisere banken. Banco de Portugal indbragte den 22. april 2010 en begæring til den kompetente retsinstans (Handelsretten i Lissabon) om BPP's afvikling med forslag om udpegelse af en kurator for afviklingen. BPP's afvikling sker efter de særlige portugisiske regler om afvikling af pengeinstitutter. De portugisiske myndigheder mener, at de forskellige lovhjemlede forholdsregler gør, at afviklingen vil tage ca. et år.
(42)
De portugisiske myndigheder meddelte den 13. maj 2010 Kommissionen, at garantien i medfør af låneaftalen (9) var blevet mobiliseret af bankkonsortiet, at garantien var udløst den 7. maj 2010, da den portugisiske stat havde tilbagebetalt de seks banker 450 mio. EUR. De portugisiske myndigheder erklærede, at staten allerede har truffet forholdsregler for at udøve sine rettigheder som følge af sit krav med forrang og førstepantet i forhold til de modgarantier, der er knyttet til garantien, som er ydet af staten, og at staten har indbragt sine fordringer over for den kompetente retsinstans (10).
3. KOMMISSIONENS BESLUTNING INDEN FOR RAMMERNE AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE
(43)
Kommissionen fremsatte i sin beslutning af 10. november 2009 om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure sin foreløbige vurdering og gav udtryk for sin tvivl vedrørende de undersøgte foranstaltningers forenelighed med det indre marked. Tvivlsspørgsmålene var som følger:
-
Garantiens forrentning var lavere end det niveau, der normalt kræves i henhold til bankmeddelelsen (11). Kommissionen nærede tvivl om, hvorvidt forrentningen var hensigtsmæssig i forhold til risikoen. Kommissionen godkendte kun denne forrentning på grundlag af lovningen fra de portugisiske myndigheder om at fremlægge en omstruktureringsplan, der på længere sigt i passende grad kompenserede for denne fordel.
-
Det forhold, at der ikke er fremlagt en omstruktureringsplan, selv om de portugisiske myndigheder formelt er blevet pålagt at fremlægge den ved brev af 6. oktober 2009.
-
Garantiens forlængelse (den 5. juni 2009) ud over de seks måneder, der oprindeligt var godkendt af Kommissionen.
4. PORTUGALS BEMÆRKNINGER
(44)
De portugisiske myndigheder bekræfter i deres bemærkninger til den formelle undersøgelsesprocedures indledning, at de er bekendte med, at de over for Kommissionen har forpligtet sig til at fremlægge en omstruktureringsplan for BPP. I henhold til dokumentet af 13. april 2010 var det dog i sidste ende BPP's ansvar at fremlægge omstruktureringsplanen (godkendt af Banco de Portugal), og de portugisiske myndigheder skulle blot videresende planen til Kommissionen. De portugisiske myndigheder forelagde ikke omstruktureringsplanen for Kommissionen på grund af det forhold, at den plan, som BPP havde udarbejdet, ikke var blevet godkendt af Banco de Portugal. Det påbud, der var indeholdt i Kommissionens beslutning af 10. november 2009, kunne derfor ikke efterleves på trods af den portugisiske stats politiske bestræbelser på at få BPP til at opfylde sine forpligtelser over for Banco de Portugal, over for staten og i sidste ende over for Kommissionen.
(45)
For så vidt angår statsstøtte til BPP, gør de portugisiske myndigheder gældende, at en sådan støtte var forenelig med det indre marked i medfør af artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde i den udstrækning, at støtten blev tildelt for at sikre stabiliteten for det portugisiske finanssystem i lighed med, hvad der skete andre steder i Europa.
(46)
For så vidt angår forlængelserne af statsgarantien på 450 mio. EUR, gør de portugisiske myndigheder gældende, at det ikke udgør ny støtte i den udstrækning, at omstændighederne der førte til støtteforanstaltningens godkendelse af Kommissionen var uændrede. Statsgarantien, der blev forlænget to gange, forblev uændret med hensyn til betingelserne: i) lånebeløbet blev ikke forhøjet, ii) der var ikke tale om ændringer af vilkårene for lånet (12), iii) i overensstemmelse med garantiaftalen udløb denne kun 30 dage efter sidste tilbagebetaling af hovedstol og renter, og Kommissionen havde kendskab til, at låneaftalen havde en løbetid på to år (13).
(47)
For så vidt angår anmeldelse af forlængelserne af statsgarantien, gør de portugisiske myndigheder gældende, at fornyelsen af låneaftalen ikke afhang af den portugisiske stat, men af bankkonsortiets og BPP's beslutning, og at en manglende forlængelse af garantien ville have haft de samme negative virkninger for det portugisiske finanssystem, som lå til grund for Kommissionens godkendelse af statsstøtteforanstaltningen. Herud over mener de portugisiske myndigheder, at fornyelserne af garantien var automatiske i medfør af den aftale, der regulerede låneaftalen, men at de alligevel blev formaliseret af hensyn til retssikkerheden over for bankkonsortiet.
(48)
I øvrigt mener de portugisiske myndigheder, at forlængelser (selv hvis de skulle udgøre ny støtte) ikke giver nogen økonomisk fordel, idet BPP i praksis ikke var aktiv, i det mindste ikke fra og med den 1. december 2008. Foranstaltningen, med eller uden forlængelser, gav således ikke »BPP nogen økonomisk fordel, ligesom BPP's markedsstilling over for konkurrenterne heller ikke blev styrket af den enkle årsag, at BPP allerede ikke var operationel på markedet og dermed ikke befandt sig i konkurrence med andre banker« (14). De portugisiske myndigheder mener derfor, at foranstaltningen ikke påvirkede hverken konkurrencevilkårene eller samhandelen mellem medlemsstaterne.
(49)
I deres kommentarer til bemærkningerne fra interesserede parter (se nedenfor) bekræfter de portugisiske myndigheder, at lånet på 450 mio. EUR blev anvendt på gennemsigtig vis for at undgå systemisk afsmitning og for at imødekomme BPP's gæld, som opført på balancen den 24. november 2008.
(50)
De portugisiske myndigheder bemærker ligeledes, at den portugisiske stat vil gøre sine rettigheder i tilknytning til modgarantierne gældende inden for rammerne af BPP's afvikling. I betragtning af statens status som BPP's førstekreditor er de portugisiske myndigheder overbeviste om, at staten vil være i stand til at få godtgjort hele beløbet på 450 mio. EUR, som staten udbetalte til kreditorbankerne. I denne henseende bemærker de portugisiske myndigheder, at værdien af modgarantierne den 7. maj 2010 oversteg det garanterede lånebeløb med mere end 20 %.
(51)
For så vidt angår statens forpligtelse til at kompensere tab på indtil 250 000 EUR for indehavere af konti med absolut afkast, der tiltræder den særlige investeringsfond, mener de portugisiske myndigheder, at denne forpligtelse ikke udgør statsstøtte i den udstrækning, at den: i) ikke indebærer overførsel af nogen statsmidler til det selskab, der forestår forvaltningen af den særlige investeringsfond, eller til nogen anden enhed, der er aktiv på markedet, ii) er en lovmæssig mekanisme, som er en naturlig forlængelse af erstatningssystemet for investorer, iii) ikke indebærer nogen form for økonomisk fordel for investorerne, som tiltaget er rettet imod på almindelige og eksklusive vilkår i overensstemmelse med nationale og europæiske forskrifter, og heller ikke nogen fordrejning af konkurrencevilkårene eller af samhandelen mellem medlemsstaterne.
(52)
Desuden mener de portugisiske myndigheder, at de faktiske udbetalinger til kunder i den særlige investeringsfond som følge af denne forpligtelse bliver beskedne, om nogen overhovedet. De portugisiske myndigheder mener, at sikkerheden på 250 000 EUR udgør en foranstaltning, der har til formål at skabe tillid blandt den særlige investeringsfonds kunder, og at den i de fleste tilfælde ikke vil føre til nogen faktiske udbetalinger. I et konservativt scenarie med udgangspunkt i en hypotese om, at investeringsfondens aktiver vil tabe værdi i forhold til oktober 2009 i løbet af de kommende fire år, regner de portugisiske myndigheder med, at det maksimale udbetalingsniveau per kunde vil være ca. 68 000 EUR. I mere gunstige scenarier vil der ikke blive tale om udbetalinger overhovedet.
5. BEMÆRKNINGER FOR ANDRE INTERESSEREDE PARTER
(53)
I overensstemmelse med betragtning 6 i beslutningen af 10. november 2009 om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure modtog Kommissionen den 6. april 2010 bemærkninger fra interesserede parter, som behørigt har identificeret sig, men ønsker at forblive anonyme. Disse interesserede parter understreger i deres bemærkninger til indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, at ingen af de betingelser, som statsgarantien for lånet blev udstedt på (maksimal løbetid på seks måneder og fremlæggelse af en omstruktureringsplan) har været overholdt. I henhold til de indkomne bemærkninger er støtten derfor ulovlig, og Kommissionen bør pålægge de portugisiske myndigheder at indstille garantien. Desuden er beløbet på 450 mio. EUR anvendt til at tilbagebetale visse af BPP's kunder og ikke alle de andre, i stedet for at blive anvendt til en omstrukturering af banken.
6. VURDERING
6.1. Klassificering af foranstaltningerne som statsstøtte
(54)
Artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fastlægger følgende:
»Bortset fra de i traktaterne hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.«
(55)
For at artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Funktionsmåde kan bringes i anvendelse, skal en statsstøtteforanstaltning kunne tilskrives staten, være ydet ved hjælp af statsmidler, påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencevilkårene i det indre marked ved at give visse virksomheder en selektiv fordel.
6.1.1. Statsgarantien for lånet på 450 mio. EUR
(56)
Kommissionen erindrer om, at det allerede i beslutningen af 13. marts 2009 om redningsstøtte var fastlagt, at en statsgaranti udgør statsstøtte (15). Foranstaltningen finansieres ved hjælp af statsmidler i den udstrækning, at den består i en garanti, der er ydet af den portugisiske stat. Statens tilbagebetaling til bankkonsortien den 13. maj 2010 (se betragtning 42) viser således klart, at der blev anvendt statsmidler.
(57)
Som det også blev fastlagt i beslutningen af 13. maj 2009 om redningsstøtte (16), satte statsgarantien BPP i stand til at opnå mere favorable finansielle vilkår for lånet, end normalt ville være tilfældet på markedet for virksomheder i en tilsvarende situation, i det usandsynlige tilfælde, at sådanne lån skulle være tilgængelige, hvilket de portugisiske myndigheder da også medgiver. I denne henseende blev det allerede i beslutningen om redningsstøtte fastlagt, at en forrentning på 20 basispoints er meget lavere end den forrentning, der følger af Den Europæiske Centralbanks anbefaling af 20. oktober 2008. På trods af den store sikkerhed konkluderede Kommissionen, at forrentningen af statsgarantien var betydeligt lavere end det, der i almindelighed ville blive anset for hensigtsmæssigt for kriseramte banker. Nævnte forrentning blev kun anset for at være hensigtsmæssig i redningsfasen og på betingelse af, at der blev fremlagt en omstruktureringsplan inden den 5. juni 2009.
(58)
I modsætning til andre pengeinstitutter, der ikke var begunstiget af en statsgaranti, opnåede BPP en økonomisk fordel i den udstrækning, at forrentningen for statsgarantien var klart lavere en markedsprisen.
(59)
De portugisiske myndigheders argument om, at BPP udtrådte af markedet fra og med den 1. december 2008, kan ikke godtages. I betragtning af at BPP's licens til at drive bankvirksomhed først blev trukket tilbage af Banco de Portugal den 15. april 2010, kunne BPP have indtrådt på markedet på ny med kort varsel. Faktisk fremlagde BPP omstruktureringsplaner mellem december 2008 og april 2009, hvilket viser, at banken potentielt ville have kunnet fortsætte en økonomisk aktivitet takket være redningsstøtten. I betragtning af BPP's aktiviteter og bankens stilling på de nationale og internationale finansmarkeder er det sandsynligt, at denne fordel kunne påvirke konkurrencevilkårene og samhandelen mellem medlemsstaterne som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Først fra og med den 15. april 2010 med tilbagetrækningen af banklicensen tabte BPP sin mulighed for at indtræde på markedet på ny og potentielt påvirke konkurrencevilkårene og samhandelen mellem medlemsstaterne.
(60)
I lyset af ovenstående betragtninger konkluderer Kommissionen, at statsgarantien gav BPP en økonomisk fordel gennem anvendelsen af statsmidler, der kunne tilskrives Portugal. Det er sandsynligt, at fordelen påvirker konkurrencevilkårene og samhandelen mellem medlemsstaterne som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Derfor udgør foranstaltningen statsstøtte.
6.1.2. Garantien på 250 000 EUR til den særlige investeringsfonds kunder
(61)
Som beskrevet ovenfor er modtagerne af denne foranstaltning BPP's kunder, som investerede i produkterne med Absolut Afkast, og som valgte at gå med i den særlige investeringsfond. Uden den løsning, som den portugisiske stat satte i værk, risikerede kunderne i den særlige investeringsfond ikke at blive tilbagebetalt eller - mere sandsynligt - at blive tilbagebetalt et lavere beløb end under garantien. De af de portugisiske myndigheder udarbejdede skøn viser, at det er sandsynligt, at afkastet for den særlige investeringsfonds kunder vil være højere som følge af garantien. Den særlige investeringsfonds kunder fik således en fordel med denne foranstaltning.
(62)
Det forhold alene at foretage et indlån udgør dog ikke nødvendigvis en erhvervsaktivitet som omhandlet i statsstøttereglerne, og som det fremgår af det dokument, som de portugisiske myndigheder har fremlagt, er størstedelen af den særlige investeringsfonds kunder da også privatpersoner og ikke erhvervsvirksomheder. I den udstrækning fondens beløb omfattet af en statsgaranti er til fordel for virksomheder, kan det dog udgøre statsstøtte.
(63)
Oplysningerne fra de portugisiske myndigheder viser imidlertid klart, at statens udbetaling i et forsigtigt scenarie bliver langt mindre end de minimis-loftet på 200 000 EUR over tre år (17), hvis dækningen fra erstatningssystemet og indlånsgarantifonden tages med i betragtning, og der tages hensyn til de sandsynlige beløb, som investorerne vil kunne få godtgjort via de underliggende aktiver.
6.2. Forenelighed med artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde
6.2.1. Statsgarantien for lånet på 450 mio. EUR
(64)
De portugisiske myndigheder gør opmærksom på, at støtteelementet bør vurderes i lyset af artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Denne artikel fastlægger, at Kommissionen kan erklære støtte for at være forenelig med det indre marked, hvis den har til formål at afhjælpe »en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi«. Kommissionen erindrer om, at Retten har understreget, at artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde bør anvendes restriktivt og bør afhjælpe en forstyrrelse af økonomien som helhed i en medlemsstat (18).
(65)
Kommissionen har allerede anerkendt, at den nuværende krise på finansmarkederne kan skabe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi, og at støtteforanstaltninger til bankerne kan anses for egnede for at afhjælpe sådanne forstyrrelser. Denne analyse bekræftedes i bankmeddelelsen (19), i meddelelsen om rekapitalisering af pengeinstitutter (20), i meddelelsen om værdiforringede aktiver (21) og i meddelelsen om omstrukturering af banker (22). Artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kan således under disse omstændigheder tjene som retsgrundlag for statsstøtteforanstaltninger, der vedtages for at bekæmpe denne systemiske krise. For så vidt angår Portugals økonomi mere specifikt, er dette også det passende retsgrundlag for flere af Kommissionens beslutninger om godkendelse af foranstaltninger iværksat af de portugisiske myndigheder for at bekæmpe finanskrisen, f.eks. beslutningerne om godkendelse og efterfølgende forlængelse af ordningen for rekapitalisering af pengeinstitutter i Portugal, senest i marts måned 2010 (23).
(66)
Vedrørende nærværende sag bemærker Kommissionen ligeledes, at den i sin beslutning om godkendelse af redningsstøtten vurderede, hvorvidt artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kunne anvendes, og konkluderede, at bestemmelsen kunne finde anvendelse, idet BPP's eventuelle misligholdelse af finansielle forpligtelser kunne have negative virkninger for den portugisiske finanssektor (se betragtning 33-45 i beslutningen om redningsstøtte).
(67)
Uanset det forhold, at der ikke var fremlagt nogen omstruktureringsplan, og på trods af diverse anmodninger og sågar også et påbud med krav om at fremlægge oplysninger, som beskrevet under betragtning 30-32, forlængede de portugisiske myndigheder garantien to gange uden forudgående anmeldelse til og godkendelse af Kommissionen.
(68)
De portugisiske myndigheders argumenter om, at Kommissionen havde kendskab til, at garantien i henhold til aftalen kunne forlænges til to år, og at der ikke var tale om signifikante ændringer af statsgarantien, kan ikke godtages. Beslutningen om redningsstøtten lader godkendelsen af statsgarantien være betinget af, at de portugisiske myndigheder som lovet fremlægger en omstruktureringsplan inden for en frist på seks måneder. De portugisiske myndigheder har ikke efterlevet denne forpligtelse.
(69)
Desuden kan en aftalemæssig bestemmelse om fornyelse af statsgarantien på grundlag en af beslutning truffet af bankkonsortiet og BPP ikke frigøre de portugisiske myndigheder fra deres specifikke forpligtelser, som dels følger af tilsagn, de har afgivet over for Kommissionen, og som tjener som grundlag for beslutningen om redningsstøtte, dels følger af artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
(70)
De portugisiske myndigheders synspunkt, hvorefter forpligtelsen til at fremlægge en omstruktureringsplan blot bestod i en videresendelse af planen til Kommissionen, kan heller ikke godtages i lyset af de tilsagn, som beslutningen om redningsstøtten baseredes på. Under alle omstændigheder står det klart, at omstruktureringsplanen aldrig blev fremlagt inden for den frist, der var fastlagt i beslutningen om redningsstøtte, hvorfor den formodning, der lå til grund for godkendelsen af støtteforanstaltningen ikke er opfyldt.
(71)
Præmien for garantien var lavere end det sædvanlige krav i bankmeddelelsen for at kunne anses for at være forenelig støtte, og Kommissionen godkendte udelukkende dette renteniveau i beslutningen om redningsstøtte ud fra den formodning, at Portugal ville fremlægge en omstruktureringsplan eller en plan for en afvikling, der i behørigt omfang ville minimere konkurrencefordrejningerne. Eftersom der ikke er fremlagt nogen sådan plan inden den 5. juni 2009, må Kommissionen følgelig konstatere, at den af Portugal udstedte garanti af 5. december 2008 samt forlængelsen af samme ud over den 5. juni 2009 er uforenelig med det indre marked.
(72)
Selv om de portugisiske myndigheder ikke har fremlagt nogen omstruktureringsplan for BPP, har de fremlagt oplysninger, der beviser, at afviklingen af BPP, indledt den 15. april 2010 med tilbagetrækningen af banklicensen, vil føre til en endelig afvikling. Der vil endvidere ikke kunne tildeles BPP's aktionærer nogen form for kompensation, bortset fra eventuelle beløb, der fremkommer som følge af selve afviklingsforløbet. På baggrund af disse oplysninger mener Kommissionen, at der ikke er nogen risiko for fremtidig fordrejning af konkurrencevilkårene i tilknytning til BPP. Dette ændrer imidlertid ikke det forhold, at Portugals foranstaltning som ydet mellem den 5. december 2008 og den 15. april 2010 er uforenelig.
(73)
I sin fastsættelse af markedsrenten for lånet har Kommissionen taget udgangspunkt i sin egen analyse i »Meddelelsen om revision af metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten« (24). Kommissionen fastlægger de referencesatser, der bør afspejle gennemsnitsniveauet for markedsrenterne for mellem- og langfristede lån, hvortil der er knyttet normal sikkerhedsstillelse. Denne referencesats er en minimumssats, der kan forhøjes i tilfælde af særlige risici (f.eks. en virksomhed i vanskeligheder, tilfælde, hvor den sikkerhed, bankerne normalt kræver, ikke er stillet osv.). Under særlige omstændigheder kan støtteelementet svare til det beløb, som garantien faktisk dækker.
(74)
Garantien satte BPP i stand til at opnå finansieringsbetingelser for lånet, som var bedre, end hvad der normalt kunne opnås på finansmarkederne. Kommissionen mener, at garantiens støtteelement kan beregnes som differencen mellem den rentesats, som BPP skulle have betalt for et lån på markedsvilkår, dvs. uden en garanti, og den rentesats, som det garanterede lån blev givet med. Denne difference kan anses for at tilsvare den præmie, som en garant ville have krævet for sådanne garantier på markedsøkonomiske vilkår.
(75)
I nærværende sag er det Kommissionens synspunkt, at BPP uden garantien ville skulle have betalt en rente, der mindst er lig med referencesatsen forhøjet med 400 basispoints, da det drejer sig om en kriseramt virksomhed, der yder et højt niveau af sikkerhed i form af modgarantier. Kommissionen finder en margen på 400 basispoints passende i betragtning af den store sikkerhed for lånet (se betragtning 17), hvilket øger sandsynligheden for, at långiver i hvert fald ville kunne få tilbagebetalt en del af lånet på trods af BPP's meget vanskelige situation. Garantiens støtteelement består derfor i differencen mellem referencesatsen forhøjet med 400 basispoints og den rentesats, som det garanterede lån blev ydet til (dvs. EURIBOR + 100 basispoints), efter fradrag af den pris, som der rent faktisk skulle betales for garantien, dvs. 20 basispoints.
(76)
I denne henseende bemærker Kommissionen ligeledes, at de portugisiske myndigheder har gjort gældende, at de allerede har truffet de nødvendige forholdsregler for at udøve deres forrangsrettigheder i forhold til de modgarantier, de har over for BPP, og at de fortsætter med det, indtil de har inddrevet hele lånebeløbet (25). Kommissionen mener, at dette er en forpligtelse, der påhviler de portugisiske myndigheder for at gennemføre garantiaftalens bestemmelser. Hvis de portugisiske myndigheder ikke udøver deres rettigheder over modgarantierne med henblik på at inddrive lånebeløbet, vil det udgøre statsstøtte til fordel for BPP.
6.3. BPP's anvendelse af lånet på 450 mio. EUR
(77)
Den interesserede part, der indgav bemærkninger til Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, har fremført, at lånet på 450 mio. EUR blev anvendt til at tilbagebetale visse af BPP's kunder og ikke alle de andre, i stedet for at blive anvendt til en omstrukturering af banken. Kommissionen har fra de portugisiske myndigheder modtaget oplysninger, der viser, at lånet blev anvendt til at godtgøre de af BPP's kreditorer, hvis fordringer var forfaldet, eller hvis kreditlinjer stod for at ville udløbe, og som havde besluttet, at de ikke ville forlænge fordringerne eller forny kreditlinjerne. Kommissionen er ikke stødt på noget bestyrket belæg for, at den interesserede part skulle have ret i sin påstand.
7. KONKLUSION:
(78)
I lyset af ovenstående betragtninger konkluderer Kommissionen, at statsgarantien til fordel for BPP udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og ikke kan erklæres forenelig med det indre marked.
8. TILBAGESØGNING
(79)
I negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren, jf. artikel 1, stk. 14, i forordning (EF) nr. 659/1999. Kun den støtte, der er uforenelig med det indre marked, skal tilbagesøges.
(80)
Formålet med tilbagebetaling er at genskabe den situation, der bestod, før støtten blev ydet. Det formål vil være opfyldt, når den uforenelige støtte er tilbagebetalt af BPP, som på denne vis mister den fordel, banken har haft i forhold til konkurrenterne på markedet. Det beløb, der skal tilbagebetales, bør kunne fjerne den økonomiske fordel, som BPP har nydt.
(81)
I henhold til punkt 3.1 i Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte i form af garantier (i det følgende benævnt »garantimeddelelsen«) (26) skal støtteelementet i tilfælde af en individuel statsgaranti vurderes i forhold til de betingelser, der er knyttet til garantien og til lånet. I lyset af de alvorlige finansielle vanskeligheder, som BPP befandt sig i på tidspunktet for garantiens udstedelse, var det meget lidt sandsynligt, at denne virksomhed ville have været i stand til at opnå et banklån på markedet uden indgriben fra statens side.
(82)
Da det ikke er muligt at fastlægge en markedspris for en rimelig forrentning af statsgarantien, må der med henblik på en kvantificering af det præcise støttebeløb fastsættes en rimelig referenceværdi. Som fastlagt i første afsnit i punkt 3.2 i Kommissionens garantimeddelelse kan »subventionsækvivalenten« for en lånegaranti i et givet år beregnes på samme måde, som subventionsækvivalenten for et lån på lempelige vilkår. I så fald kan støtteelementet beregnes som forskellen mellem den teoretiske markedsrente og den rente, der er opnået som følge af statsgarantien, efter fradrag af eventuelle betalte præmier.
(83)
I nærværende sag skulle BPP på grund af sine finansielle vanskeligheder og i betragtning af de modgarantier, som banken stillede, for et lån på markedsvilkår, dvs. uden garanti, have betalt en rente svarende til referencesatsen forhøjet med en risikopræmie på 400 basispoint. Støttebeløbet bør derfor beregnes som differencen mellem denne teoretiske markedsrente og den rentesats, det garanterede lån blev ydet til (dvs. EURIBOR + 100 basispoint), efter fradrag af den pris, der faktisk blev betalt for garantien, dvs. 20 basispoints.
(84)
For så vidt angår det samlede lånebeløb, har den portugisiske stat i henhold til de portugisiske myndigheder truffet alle de nødvendige forholdsregler og foranstaltninger til at udøve sine krav med forrang på BPP's modgarantier (som blev ansat til en værdi, der var betydeligt højere end lånebeløbet) (27). Kommissionen formoder, at den portugisiske stat fortsætter med at udøve sine rettigheder for på denne måde at få det samlede lånebeløb tilbagebetalt i forbindelse med afviklingsproceduren, som det forklares i svaret af 15. juni 2010 (28).
(85)
Det beløb, der skal tilbagesøges, er det beløb, der er nævnt i betragtning 83, plus de faktisk påløbne renter på beløbet at regne fra det tidspunkt, hvor støtten blev stillet til rådighed for modtageren (den 5. december 2008), indtil beløbet faktisk er tilbagebetalt. Renterne kan ikke være mindre end den værdi, der fremkommer ved beregning i overensstemmelse med artikel 9 i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (29) -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den statsstøtte i form af en garanti for et lån på 450 mio. EUR, som Portugal ulovligt har ydet til Banco Privado Português i strid med artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er uforenelig med fællesmarkedet.
Artikel 2
1. Portugal skal tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte fra støttemodtageren.
2. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, hvor den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er tilbagebetalt.
3. Beløbet beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i forordning (EF) nr. 794/2004.
Artikel 3
1. Tilbagebetaling af den støtte, der henvises til i artikel 1, skal være øjeblikkelig og effektiv.
2. Portugal efterkommer denne afgørelse senest fire måneder efter meddelelsen deraf.
Artikel 4
1. Portugal forelægger senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse Kommissionen følgende oplysninger:
a)
det samlede beløb (hovedstol og påløbne renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale
b)
en detaljeret beskrivelse af, hvilke foranstaltninger der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme afgørelsen
c)
dokumenter, der viser, at den portugisiske stat har udøvet sine forrangsrettigheder i forhold til de modgarantier, som Banco Privado Português har stillet i tilknytning til statsgarantiens udstedelse.
2. Portugal skal holde Kommissionen underrettet om fremskridt med hensyn til de trufne nationale foranstaltninger med henblik på gennemførelse af denne afgørelse, indtil tilbagebetalingen af den støtte, der henvises til i artikel 1, er tilendebragt. Portugal indsender på Kommissionens anmodning straks oplysninger om, hvilke foranstaltninger der er truffet eller planlagt for at efterkomme denne afgørelse. Portugal giver tillige detaljerede oplysninger om de støttebeløb og renter, støttemodtageren allerede har tilbagebetalt som følge af tilbagesøgningen.
Artikel 5
Denne afgørelse er rettet til Den Portugisiske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 2010.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 20 päivänä heinäkuuta 2010,
valtiontuesta C 33/09 (ex NN 57/09 ja CP 191/09), jonka Portugali on toteuttanut myöntämällä valtiontakauksen BPP:lle
(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 4932)
(Ainoastaan portugalinkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2011/346/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa (1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tämä päätös koskee valtiontukea, jonka Portugali on toteuttanut myöntämällä valtiontakauksen yritykselle Banco Privado Português, jäljempänä ’BPP’.
1. MENETTELYYN LIITTYVÄT NÄKÖKOHDAT
(2)
Komissio hyväksyi 13 päivänä maaliskuuta 2009 tehdyssä päätöksessä (2), jäljempänä ’pelastamistukipäätös’, Portugalin valtiontakauksen 450 miljoonan euron lainalle, jonka kuusi portugalilaista pankkia myönsi BPP:lle 5 päivänä joulukuuta 2008. Komissio hyväksyi toimenpiteen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan (nykyisen SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohta) nojalla kuuden kuukauden ajaksi sillä ehdolla, että Portugalin viranomaiset noudattaisivat sitoumustaan ja esittäisivät rakenneuudistussuunnitelman kuuden kuukauden kuluessa (ts. 5 päivään kesäkuuta 2009 mennessä).
(3)
Komissio kehotti 15 päivänä heinäkuuta 2009 Portugalin viranomaisia esittämään viipymättä BPP:n rakenneuudistussuunnitelman. Koska pyydettyä suunnitelmaa ei esitetty, komissio lähetti asiasta 6 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (3) 5 artiklan 2 kohdan mukaisen muistutuksen.
(4)
Komissio aloitti tätä oletettua valtiontukitoimenpidettä koskevan muodollisen tutkintamenettelyn 10 päivänä marraskuuta 2009. Samassa yhteydessä komissio teki tietojen antamista koskevan välipäätöksen ja kehotti Portugalin viranomaisia esittämään rakenneuudistussuunnitelman 22 päivään joulukuuta 2009 mennessä.
(5)
Menettelyn aloittamista koskeva komission päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä6 päivänä maaliskuuta 2010 (4). Komissio pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa kyseisestä tukitoimenpiteestä. Kolmas osapuoli, joka ei halua nimeään julkistettavan, esitti huomautuksia 6 päivänä huhtikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä.
(6)
Komissio pyysi 12 päivänä maaliskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä Portugalin viranomaisilta tietoja, jotka viranomaiset toimittivat 13 päivänä huhtikuuta 2010 päivätyllä ja 14 päivänä huhtikuuta 2010 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä.
(7)
Asianomaisten osapuolten huomautukset toimitettiin Portugalille 15 päivänä huhtikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Portugali vastasi huomautuksiin 13 päivänä toukokuuta 2010 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi 14 päivänä toukokuuta 2010.
(8)
Komissio pyysi 29 päivänä huhtikuuta 2010 Portugalin viranomaisilta lisätietoja, jotka ne toimittivat 13 päivänä toukokuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Portugali toimitti edelleen lisätietoja 15 ja 21 päivänä kesäkuuta 2010.
2. TUENSAAJA JA TOIMENPIDE
2.1 Tuensaaja
(9)
BPP on Portugaliin sijoittautunut rahoituslaitos, joka harjoittaa vähittäispankkitoimintaa sekä tarjoaa neuvonta- ja pääomasijoituspalveluja yrityksille. BPP:n asiakaskunta koostuu yksityisistä ja institutionaalisista tallettajista, mukaan lukien viisi keskinäistä maatalousluottolaitosta (caixas de crédito agrícola mútuo), yksi säästöpankki (caixa económica), useita eläkerahastoja, vakuutusyhtiöitä ja muita yhteisöjä. BPP toimii aktiivisesti Portugalissa ja Espanjassa sekä vähäisemmässä määrin Brasiliassa ja Etelä-Afrikassa.
(10)
BPP:n osakkeita ei ole noteerattu pörssissä, ja tämän vuoksi osakkeiden markkinahinta ei ole tiedossa. BPP:n taseeseen kirjatut varat olivat 30 päivänä kesäkuuta 2008 yhteensä 2,9 miljardia euroa, joka on alle prosentti Portugalin pankkialan yhteenlasketuista varallisuuseristä. BPP kuuluu kokonaisuudessaan Privado Holding SGPS (sociedade gestora de participações sociais) SA -konsernin omistukseen. Kyseisen holdingyhtiön enemmistöosakkuus (51,5 %) oli 12 osakkaan hallussa 30 päivänä kesäkuuta 2008. Vuonna 2009 Privado Holding -konsernilla oli 187 työntekijää, joista 148 työskenteli BPP:ssä.
2.2 Pankin taloudelliset vaikeudet
(11)
Portugalin viranomaisten mukaan BPP:n maksuvalmiusongelmat alkoivat yleismaailmallisen taloustilanteen heikennyttyä, mikä vähensi merkittävästi pankin kykyä hoitaa maksuvalmiuttaan.
(12)
BPP ilmoitti 24 päivänä marraskuuta 2008 Portugalin keskuspankille, jäljempänä ’Banco de Portugal’, ettei se ehkä pystyisi enää täyttämään maksuvelvoitteitaan. BPP:lle annettiin lupa keskeyttää kaikki maksunsa 1 päivästä joulukuuta 2008.
(13)
BPP:lle myönnettiin 5 päivänä joulukuuta 2008 valtion takaama 450 miljoonan euron laina jäljempänä kuvatuin ehdoin. Laina ja takaus kattoivat vain BPP:n taseeseen 24 päivänä marraskuuta 2008 kirjatut velat. Lainaa sai käyttää ainoastaan maksuihin tallettajille ja muille velkojille, eikä konsernin muiden yksiköiden velkojen kattamiseen.
2.3 Pelastamistukitoimenpide
(14)
BPP allekirjoitti 5 päivänä joulukuuta 2008 sopimuksen 450 miljoonan euron lainasta, jolle myönnettiin valtiontakaus, kuuden suuren portugalilaisen pankin kanssa (Banco Comercial Português, SA, Caixa Geral de Depósitos, SA, Banco Espírito Santo, SA, Banco BPI, SA, Banco Santander Totta, SA, Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL, jäljempänä ’pankkisyndikaatti’). Laina myönnettiin kuuden kuukauden ajaksi, ja laina-aikaa oli mahdollista jatkaa kahteen vuoteen asti. Lainakoroksi asetettiin euriborkorko korotettuna 100 peruspisteellä. Korvaus laskettiin lainanantajapankkien rahoituskustannusten perusteella kyseisenä ajankohtana.
(15)
Portugalin viranomaisten mukaan mikään rahoituslaitos ei olisi ollut valmis myöntämään BPP:lle ilman valtiontakausta rahoitusta kohtuullisella korolla, koska sen taloudellinen tilanne oli niin vakava. Valtiontakaus myönnettiin lain nro 112/97 nojalla eli komission 29 päivänä lokakuuta 2008 (5) hyväksymän Portugalin takausohjelman (laki 60-A/2008) ulkopuolella. Portugalin viranomaisten mukaan yleinen takausohjelma on varattu maksukykyisille pankeille. Se ei siis olisi tarjonnut asianmukaisia puitteita valtion toimenpiteille BPP:n hyväksi, sillä pankin tilanne heikkeni jatkuvasti ja toimenpiteeseen liittyy erityisiä riskejä.
(16)
Valtiontakauksesta perittäväksi korvaukseksi määritettiin 20 peruspistettä BPP:n esittämien vakuuksien perusteella.
(17)
Vakuudet ovat seuraavat: i) lukuisia Portugalin, BPP:n ja Banco de Portugalin välisessä sopimuksessa eriteltyjä varallisuuseriä koskeva etuoikeusasema ja ii) ensisijainen kiinnitys BPP:n omistamaan kiinteään omaisuuteen. Portugalin viranomaiset arvioivat näiden vakuuksien arvoksi noin 672 miljoonaa euroa, kun laina- ja takaussopimus allekirjoitettiin (6). Vakuuksien käsittelystä määrätään valtionkassan (Direcção-Geral do Tesouro), BPP:n ja Banco de Portugalin välisessä sopimuksessa. Banco de Portugalin tehtäväksi annettiin hoitaa ja hallinnoida vakuuksia valtionkassan puolesta. Portugalin viranomaisten mukaan Portugalin valtiolla on kansallisen lainsäädännön nojalla erillis- ja etuoikeusasema vakuuksiin.
(18)
BPP sitoutui siihen, että valtiontakauksen kattaman lainan laina-aikana se ei myy tai tarjoa vakuuksiksi nykyisiä tai tulevia varallisuuseriään tai luovuta niitä muulla tavoin.
(19)
Pelastamistukitoimenpidettä koskevan komission tutkintamenettelyn aikana Portugali sitoutui esittämään BPP:n rakenneuudistussuunnitelman kuuden kuukauden kuluessa valtion toimenpiteestä (ts. 5 päivään kesäkuuta 2009 mennessä).
(20)
Toimenpide hyväksyttiin 13 päivänä maaliskuuta 2009 tehdyssä komission päätöksessä kuuden kuukauden ajaksi valtiontakauksen myöntämisestä alkaen eli 5 päivään kesäkuuta 2009 asti. Komissio katsoi lisäksi, että rakenneuudistussuunnitelman esittäminen 5 päivään kesäkuuta 2009 mennessä oli välttämätöntä, sillä peritty korvaus oli poikkeuksellisen alhainen.
(21)
Portugalin viranomaiset sitoutuivat tekemään erillisen ilmoituksen komissiolle, jos takauksen voimassaoloaikaa jatkettaisiin alustavan kuuden kuukauden jakson jälkeen.
(22)
Portugali ei ole noudattanut edellä mainittuja sitoumuksiaan.
2.4 Pelastamistukitoimenpiteen jatkaminen
(23)
Portugali ilmoitti 23 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyllä sähköpostiviestillään komissiolle, että se on tehnyt päätöksen valtiontakauksen voimassaolon jatkamisesta toisen kuuden kuukauden jakson ajaksi (valtiovarainministeriön määräys nro 13364-A/2009, 5.6.2009). Portugali ei kuitenkaan esittänyt pidennystä koskevaa ilmoitusta, eikä se pyytänyt komission hyväksyntää.
(24)
Komission päätöksessä hyväksyttiin tämän tuen myöntäminen ainoastaan 5 päivään kesäkuuta 2009 asti, joten pelastamistuki muuttui sääntöjenvastaiseksi 6 päivänä kesäkuuta 2009.
(25)
BPP esitti 24 päivänä huhtikuuta 2009 rakenneuudistussuunnitelmansa Banco de Portugalille.
(26)
Portugalin viranomaiset selittivät 5 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyssä kirjeessään komissiolle, että BPP:n rakenneuudistussuunnitelman esittämisen viivästyminen johtui siitä, että Banco de Portugal ei ollut hyväksynyt BPP:n ehdottamaa uudelleenjärjestely- ja saneeraussuunnitelmaa.
(27)
Portugalin valtiovarain- ja julkishallintoministeriö julkaisi 9 päivänä kesäkuuta 2009 asiaa selvittävän asiakirjan, jonka nimikkeenä oli Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português, jäljempänä ’9 päivänä kesäkuuta 2009 julkaistu asiakirja’. Siinä vahvistettiin, että BPP:n 24 päivänä huhtikuuta 2009 Banco de Portugalille esittämässä uudelleenjärjestely- ja saneeraussuunnitelmassa ehdotettiin mm. pääomankorotusjärjestelyä, josta valtion osuus olisi 150-200 miljoonaa euroa kantaosakkeina, etuoikeutettuina osakkeina ja vastikkeettomina lisäetuuksina. Tätä suunnitelmaa ei viranomaisten mukaan hyväksytty, koska sen ei katsottu täyttävän laissa 63-A/2008 asetettuja pääomankorotusjärjestelyn edellytyksiä eikä asiaa koskevia Euroopan unionin ohjeita, joilla pyritään varmistamaan unionin kilpailusääntöjen noudattaminen valtiontukea myönnettäessä.
(28)
Tässä 9 päivänä kesäkuuta 2009 julkaistussa asiakirjassa todetaan myös, että monet BPP:n asiakkaat olivat antaneet säästönsä pankin hoitoon. Pankki oli sijoittanut ne rahoitusvälineisiin, jotka oli hajautettu kymmeniin, jäsenvaltioiden lainkäyttövallan ulkopuolelle sijoittautuneisiin erityistarkoitusta varten perustettuihin yhtiöihin. Tällaisiin vipurahoitustuotteisiin (nk. Retorno Absoluto -instrumentit) sisältyvistä riskeistä huolimatta BPP oli vahvistanut tuottoprosentin ja antanut takuun siitä, että erääntymisajan päättyessä se maksaisi sijoitetun pääoman kokonaisuudessaan takaisin. Tällaisen takaisinmaksutakuun olemassaolosta ei ollut missään vaiheessa ilmoitettu valvontaviranomaisille, eikä sitä ollut sisällytetty ja kirjattu pankin taseeseen. Salatessaan tämän velvoitteen pankin osakkaat välttivät tilanteen, jossa heidän olisi pitänyt korottaa pääomaa voimassa olevien lakien ja määräysten asettamien vaatimusten täyttämiseksi. Lisäksi 9 päivänä kesäkuuta 2009 julkaistun asiakirjan mukaan Portugalin finanssivalvontaviranomaisten (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários) ja Banco de Portugalin suorittamassa tutkinnassa havaittiin vakavia sääntöjenvastaisuuksia, joita voidaan pitää BPP:n rikollisena toimintana.
2.5 Retorno Absoluto -sijoitustuotteiden tilanne
(29)
Kyseisessä 9 päivänä kesäkuuta 2009 julkaistussa asiakirjassa Portugalin viranomaiset toteavat myös, että ne tarkastelivat valvontaviranomaisten kanssa ratkaisua, jonka avulla voitaisiin minimoida mahdolliset tappiot Retorno Absoluto -instrumentteja hallussaan pitäville BPP:n asiakkaille, joiden sijoitukset olivat vaarassa. Hallituksen pohtima ratkaisu sisälsi mm. seuraavat ominaisuudet: 1) perustettaisiin uusi rahoitusväline, joka edustaa nykyistä välillistä Retorno Absoluto -salkkua, ja sillä korvattaisiin sijoittajien nykyiset sijoitukset; 2) rahoitusvälineen laskisi liikkeeseen ja sitä hallinnoisi BPP:stä riippumaton yksikkö, jonka omistaisivat ja jota hallinnoisivat kansalliset pankit.
2.6 Muodollinen tutkintamenettely ja pelastamistukitoimenpiteen voimassaolon jatkaminen toisen kerran
(30)
Komissio kehotti 15 päivänä heinäkuuta 2009 Portugalin viranomaisia esittämään viipymättä BPP:n rakenneuudistussuunnitelman edes alustavana versiona ja muistutti, että pelastamistuki oli muuttunut sääntöjenvastaiseksi 6 päivänä kesäkuuta 2009.
(31)
Koska pyydettyä suunnitelmaa ei esitetty, komissio lähetti asiasta 6 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä asetuksen (EY) N:o 659/1999 5 artiklan 2 kohdan mukaisen muistutuksen.
(32)
Komissio aloitti kyseistä valtiontukitoimenpidettä koskevan muodollisen tutkintamenettelyn 10 päivänä marraskuuta 2009. Samassa yhteydessä komissio teki tietojen antamista koskevan välipäätöksen ja vaati Portugalin viranomaisia esittämään rakenneuudistussuunnitelman 22 päivään joulukuuta 2009 mennessä.
(33)
Menettelyn aloittamista koskeva komission päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (7). Komissio pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa kyseisestä tukitoimenpiteestä.
(34)
Portugalin viranomaiset ilmoittivat 3 päivänä joulukuuta 2009 komissiolle, että valtiontakauksen voimassaoloaikaa jatkettaisiin vielä kuudella kuukaudella. Portugalin viranomaisten mukaan valtion oli pakko uusia takaus, sillä BPP:n toimintaan aiheutuva välitön häiriö olisi selväsi vaarantanut tarkasteltavana olleen ratkaisuvaihtoehdon toteuttamisen. Koska BPP ei selvästikään pystynyt maksamaan lainaa takaisin, BPP:lle lainan myöntäneet pankit sopivat jatkavansa laina-aikaa vielä kuusi kuukautta muuttamatta voimassa olevia ehtoja ja ilman lisärahoitusta edellyttäen, että myös vastaavaa valtiontakausta jatkettaisiin.
(35)
Tämän vuoksi valtiontakauksen voimassaoloa jatkettiin 5 päivänä joulukuuta 2009 uudelleen kuudella kuukaudella. Jatkamisesta ei ilmoitettu komissiolle. Portugalin viranomaiset tiedottivat ainoastaan, että lainan takauksen voimassaoloa pidennettäisiin.
(36)
Portugalin viranomaiset lähettivät komissiolle 25 päivänä helmikuuta 2010 kirjeen, jossa selostettiin tekijöitä, joiden hallitus katsoi varmistavan ratkaisun löytymisen ongelmiin, joita BPP oli aiheuttanut merkittävälle osalle asiakkaistaan eli Retorno Absoluto -sijoitustuotteeseen sijoittaneille.
(37)
Samalla kirjeellä Portugalin viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että maan hallitus oli päättänyt 11 päivänä joulukuuta 2009 seuraavaa:
i)
perustetaan suljettu yhdenmukaistamaton erityissijoitusrahasto (Fundo Especial de Investimento - FEI), joka koostuu Retorno Absoluto -sijoitustuotteeseen kuuluneista omaisuuseristä (bruttovarat ja -velat) ja jolla on seuraavat ominaisuudet: a) erityissijoitusrahastoa hallinnoidaan passiivisesti; b) osakkuuksien merkintä tapahtuu luontoisetuuksina; c) kesto on neljä vuotta, ja sitä voidaan jatkaa enintään 10 vuoteen osakkaiden yleiskokouksen myönteisellä päätöksellä (1 osake = 1 ääni); d) asiakkaiden liittyminen on vapaaehtoista;
ii)
450 miljoonan euron lainalle myönnettyä valtiontakausta jatketaan erityissijoitusrahaston perustamiseen asti;
iii)
käytetään talletussuojarahastoa (Fundo de Garantia de Depósitos, FGD), joka varmistaa jokaiselle tallettajalle käteistilisaldon täysimääräisen takaisinmaksun, kun talletusten arvo on enintään 100 000 euroa; ja käytetään sijoittajien korvausjärjestelmää (Sistema de Indemnização aos Investidores, SII), joka varmistaa kullekin sijoittajalle enintään 25 000 euron korvauksen laissa asetetuin edellytyksin ja johon ei sisälly valtion varoja;
iv)
tarjotaan suoja 250 000 euroon asti FEI:n asiakkaille edellyttäen, että ne täyttävät FDG:n ja SII:n mukaiset kriteerit; näin ollen jos asiakkaan tulojen - jotka saadaan GSD:n, SII:n ja FEI:n maksuista - ja sijoituksen nimellisarvon (24 päivänä marraskuuta 2008) välinen erotus on negatiivinen, valtio kattaa sen aina 250 000 euroon asti.
(38)
FEI:n sijoittajille annettua Portugalin oikeusjärjestelmästä johtuvaa valtion sitoumusta sovelletaan vasta siitä päivästä alkaen, jolloin rahaston toiminta päättyy, eli neljän vuoden kuluttua sen perustamisesta - 30 päivänä maaliskuuta 2014 (8).
(39)
Portugalin finanssivalvontaviranomaiset hyväksyivät 1 päivänä helmikuuta 2010 FEI:n perustamisen edellä kuvatulla tavalla. FEI:n omaisuudenhoitajana toimi Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S. A., ja säilytysyhteisönä Banif - Banco de Investimento, SA.
(40)
FEI perustettiin 30 päivänä maaliskuuta 2010.
(41)
Banco de Portugal julkaisi 16 päivänä huhtikuuta 2010 tiedotteen, jossa se ilmoitti peruuttaneensa BPP:n pankkitoimiluvan 15 päivänä huhtikuuta 2010 tehdyllä päätöksellä. Toimilupa peruutettiin, koska pankin uudelleenjärjestely tai pääomittaminen ei ollut mahdollista. Banco de Portugal pyysi 22 päivänä huhtikuuta 2010 toimivaltaista tuomioistuinta (Tribunal de Comércio de Lisboa) asettamaan BPP:n konkurssiin ja esitti samalla ehdotuksen pesänselvittäjiksi. BPP:n pesänselvitykseen sovelletaan erityisesti rahoituslaitoksia koskevaa Portugalin maksukyvyttömyyslainsäädäntöä. Portugalin viranomaiset katsovat, että asiaa koskevan lainsäädännön edellyttämien eri oikeudellisten vaiheiden vuoksi pesänselvitys voi kestää noin vuoden.
(42)
Portugalin viranomaiset ilmoittivat komissiolle 13 päivänä toukokuuta 2010, että pankkisyndikaatti on lainasopimuksen (9) mukaisesti pyytänyt takauksen täytäntöönpanoa. Se tapahtui 7 päivänä toukokuuta, kun Portugalin valtio korvasi 450 miljoonaa euroa kuudelle pankille. Portugalin valtio ilmoitti, että se oli jo toteuttanut tarvittavat toimenpiteet, jotka liittyivät sen eri- ja etuoikeusasemaan takauksiin liittyvien vakuuksien velkojana, ja esittänyt saatavia koskevat vaateensa toimivaltaiselle tuomioistuimelle (10).
3. MUODOLLISTA TUTKINTAMENETTELYÄ KOSKEVA KOMISSION PÄÄTÖS
(43)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta 10 päivänä marraskuuta 2009 tehdyssä päätöksessä komissio esitti alustavan arvionsa ja epäilynsä tarkasteltavina olevien toimenpiteiden soveltuvuudesta sisämarkkinoille. Ongelmalliset kysymykset olivat seuraavat:
-
Takauspalkkio oli alle tavallisesti pankkitiedonannon (11) mukaan edellytetyn tason. Komissiolla epäili, ettei korvaus ollut riittävä suhteessa riskiin. Komissio oli hyväksynyt tällaisen palkkiotason ainoastaan siksi, että Portugali oli sitoutunut esittämään rakenneuudistussuunnitelman, jonka perusteella tämä etu kompensoitaisiin asianmukaisesti pitkällä aikavälillä.
-
Portugali ei esittänyt rakenneuudistussuunnitelmaa huolimatta siitä, että sitä oli virallisesti vaadittu tekemään niin 6 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä muistutuksella.
-
Takauksen jatkaminen (5 päivänä kesäkuuta 2009) komission alun perin hyväksymän kuuden kuukauden jakson jälkeen.
4. PORTUGALIN HUOMAUTUKSET
(44)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevissa huomautuksissaan Portugalin viranomaiset totesivat, että ne olivat tietoisia komissiolle annetusta sitoumuksesta esittää BPP:n rakenneuudistussuunnitelma. Kuten viranomaisten 13 päivänä huhtikuuta 2010 päivätystä asiakirjasta ilmeni, vastuu (Banco de Portugalin hyväksymän) rakenneuudistussuunnitelman laatimisesta oli viime kädessä BPP:llä, ja Portugalin valtion vastuulla oli ainoastaan toimittaa suunnitelma komissiolle. Portugalin viranomaiset eivät esittäneet rakenneuudistussuunnitelmaa komissiolle yksinkertaisesti siksi, että Banco de Portugal ei ollut hyväksynyt BPP:n laatimaa suunnitelmaa. Tämän vuoksi 10 päivänä marraskuuta 2009 tehdyssä komission päätöksessä esitettyä vaatimusta ei siis voitu noudattaa riippumatta Portugalin valtion poliittista ponnisteluista varmistaa, että BPP todella täyttäisi velvoitteensa Banco de Portugalia, valtiota ja viime kädessä komissiota kohtaan.
(45)
BPP:lle myönnetyn valtiontuen osalta Portugali toteaa, että tämä tuki oli ja on sisämarkkinoille soveltuvaa SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan määräysten nojalla, sillä se myönnettiin jäsenvaltion taloudellisen vakauden säilyttämiseksi samalla tavalla kuin muuallakin Euroopassa tehtiin.
(46)
Kun tarkastellaan 450 miljoonan euron valtiontakauksen voimassaoloajan jatkamista, Portugalin viranomaiset toteavat, että kyseessä ei ollut uusi tuki. Muutoksia ei ollut tapahtunut tilanteessa, jonka pohjalta komissio hyväksyi tukitoimenpiteen. Kahdesti jatketun valtiontakauksen ehdot pysyivät muuttumattomina: i) lainasummaa ei korotettu; ii) lainaehtoihin ei tehty muutoksia (12); iii) takaussopimuksen mukaan takauksen voimassaolo päättyisi vasta 30 päivän kuluttua pääoman ja korkojen viimeisen erän takaisinmaksusta, ja komissio oli tietoinen siitä, että laina-aika oli kaksi vuotta (13).
(47)
Portugalin viranomaisten mukaan valtiontakauksen jatkamisista ei ilmoitettu, koska lainasopimuksen uusiminen ei riippunut Portugalin viranomaisista, vaan pankkisyndikaatista ja BPP:stä. Jos takauksen voimassaoloaikaa ei olisi jatkettu, se olisi aiheuttanut Portugalin pankkijärjestelmälle samanlaisia kielteisiä vaikutuksia kuin vaikutukset, joiden perusteella komissio oli alun perin hyväksynyt tukitoimenpiteen. Lisäksi Portugalin viranomaiset katsovat, että takausten jatkaminen oli automaattista lainasopimusta sääntelevien ehtojen mukaan, vaikka pankkisyndikaatti halusikin muodollisen vahvistuksen asiasta oikeusvarmuuden vuoksi.
(48)
Portugalin viranomaisten mukaan voimassaoloajan jatkamiset (vaikka ne katsottaisiinkin uudeksi tueksi) eivät tarjoa taloudellista etua, koska BPP ei käytännössä ollut enää harjoittanut pankkitoimintaa ainakaan 1 päivän joulukuuta 2008 jälkeen. Tämän vuoksi toimenpide, joko ilman jatkamista tai jatkettuna, ei antanut BPP:lle taloudellista etua eikä vahvistanut sen asemaa suhteessa kilpailijoihin yksinkertaisesti siitä syystä, että BPP ei toiminut markkinoilla eikä näin ollen kilpaillut muiden pankkien kanssa (14). Tämän vuoksi Portugalin viranomaiset katsovat, että toimenpide ei vaikuttanut kilpailuun eikä jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(49)
Kommentoidessaan asianomaisten osapuolten esittämiä huomautuksia (ks. jäljempänä) Portugalin viranomaiset toteavat, että 450 miljoonan euron lainaa käytettiin läpinäkyvällä tavalla järjestelmäriskin välttämiseen ja 24 päivänä marraskuuta 2008 taseeseen kirjattujen BPP:n velkojen kattamiseen.
(50)
Portugalin viranomaiset toteavat myös, että Portugali aikoo käyttää takaukseen liittyviin vakuuksiin kohdistuvia oikeuksiaan BPP:n pesänselvityksen yhteydessä. Ottaen huomioon erioikeusasemansa BPP:n velkojana Portugali on vakuuttunut siitä, että se saa pankin velkojille maksamansa 450 miljoonan euron summan perittyä kokonaisuudessaan takaisin. Portugalin viranomaiset toteavat, että 7 päivänä toukokuuta 2010 vakuuksien arvo oli yli 20 prosenttia suurempi kuin takauksen kohteena ollut lainasumma.
(51)
Kun tarkastellaan valtion sitoutumista kattamaan FEI:hin liittyneiden Retorno Absoluto -tilinhaltijoiden tappiot 250 000 euroon asti, Portugali katsoo, että kyseinen toimenpide ei sisällä valtiontukea seuraavista syistä: i) siihen ei sisälly valtion varojen siirtoa FEI:n omaisuudenhoitoyhtiölle tai muille markkinoilla toimiville yhteisöille; ii) kyseessä on sääntöjenmukainen ja yleisesti hyväksytty järjestely, jonka soveltaminen on loogista jatkoa sijoittajien korvausjärjestelmälle; iii) siihen ei sisälly minkäänlaista taloudellista etua sijoittajille, joille se on kohdennettu yleisesti ja yksinoikeudellisin ehdoin, kuten kansalliset ja eurooppalaiset oikeudelliset vaatimukset edellyttävät, eikä se vääristä kilpailua markkinoilla eikä jäsenvaltioiden välisissä suhteissa.
(52)
Lisäksi Portugali esittää, että sitoumuksesta johtuvat, käytännössä toteutuvat maksut FEI:n asiakkaille tulevat olemaan vähäisiä, jos niitä ylipäänsä esiintyy. Portugalin viranomaiset katsovat, että 250 000 euron talletussuojan tarkoituksena on lisätä FEI:n asiakkaiden luottamusta. Käytännössä se ei viranomaisten mukaan kuitenkaan johda todellisiin korvauksiin pääosassa tapauksia. Varovaisen skenaarion tapauksessa, joka perustuu oletukseen, että FEI:n varojen arvo laskee neljän seuraavan vuoden aikana edelleen lokakuun 2009 tasosta, Portugalin viranomaiset laskevat, että asiakaskohtainen enimmäiskorvaus olisi keskimäärin noin 68 000 euroa. Myönteisempien skenaarioiden tapauksessa korvauksia ei tarvita lainkaan.
5. MUIDEN ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET
(53)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta 10 päivänä marraskuuta 2009 tehdyn komission päätöksen 6 artiklassa asianomaisia osapuolia kehotetaan esittämään huomautuksena toimenpiteestä. Komissio sai 6 päivänä huhtikuuta 2010 huomautuksia asianmukaisesti yksilöidyiltä kolmansilta osapuolilta, jotka eivät halua nimeään julkistettavan. Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta esittämissään huomautuksissa kyseiset kolmannet osapuolet toteavat, että yhtään valtiontakauksen myöntämiselle asetettua ehtoa (enimmäiskesto kuusi kuukautta ja rakenneuudistussuunnitelman esittäminen) ei ole täytetty. Huomautuksissa todetaankin tämän vuoksi, että tuki on sääntöjenvastaista, ja komission olisi määrättävä Portugali keskeyttämään takaustoimenpide. Lisäksi 450 miljoonan euron summa käytettiin korvausten maksamiseen tietyille BPP:n asiakkaille toisten asiakkaiden kustannuksella sen sijaan, että se olisi käytetty pankin rakenneuudistukseen.
6. ARVIOINTI
6.1 Toimenpiteiden luokittelu valtiontueksi
(54)
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:
”Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.”
(55)
Jotta SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohtaa voitaisiin soveltaa, voimassa on oltava tukitoimenpide, jonka valtio on toteuttanut valtion varoin ja joka vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää kilpailua sisämarkkinoilla antamalla tietyille yrityksille valikoivan edun.
6.1.1 Valtiontakaus 450 miljoonan euron lainalle
(56)
Komissio muistuttaa, että se määritteli takauksen valtiontukitoimenpiteeksi 13 päivänä maaliskuuta 2009 tehdyssä pelastamistukipäätöksessään (15). Toimenpide rahoitetaan valtion varoin, sillä se muodostuu Portugalin valtion myöntämästä takauksesta. Portugalin valtion 13 päivänä toukokuuta 2010 (ks. johdanto-osan 42 kappale) pankkisyndikaatille suorittama korvaus osoittaa selvästi, että valtion varoja on käytetty.
(57)
Kuten 13 päivänä toukokuuta 2009 tehdyssä pelastamistukipäätöksessä (16) todettiin, valtiontakaus antoi BPP:lle mahdollisuuden saada paremmat rahoitusehdot lainalleen kuin vastaavanlaisessa tilanteessa markkinoilla olevat yritykset yleensä saisivat siinä epätodennäköisessä tapauksessa, että tällaisia lainoja olisi ylipäätään saatavilla. Portugalin viranomaisetkin ovat myöntäneet tämän. Pelastamistukipäätöksessä todettiin jo, että 20 peruspisteen suuruinen palkkio oli selvästi alle tason, joka saadaan soveltamalla 20 päivänä lokakuuta 2008 annettua Euroopan keskuspankin suositusta. Huolimatta suurista vakuuksista komissio päätteli, että valtiontakauksesta perittävä korvaus oli tuntuvasti alhaisempi kuin taso, jota vaikeuksissa olevien pankkien tapauksessa olisi tavallisesti pidetty riittävänä. Kyseistä korvausta pidettiin asianmukaisena vain pelastamisvaiheessa ja edellyttäen, että rakenneuudistussuunnitelma esitettäisiin ennen 5 päivää kesäkuuta 2009.
(58)
Toisin kuin muut pankkialan laitokset, jotka eivät hyötyneet valtiontakauksesta, BPP sai taloudellisen edun, sillä valtiontakauksesta peritty korvaus oli selvästi markkinahintaa alhaisempi.
(59)
Portugalin viranomaisten esittämää perustelua, jonka mukaan BPP ei harjoittanut toimintaa markkinoilla 1 päivän joulukuuta 2008 jälkeen, ei voida hyväksyä. Kun otetaan huomioon, että Banco de Portugal peruutti BPP:n pankkitoimiluvan vasta 15 päivänä huhtikuuta 2010, BPP olisi voinut tulla tai palata markkinoille lyhyellä varoitusajalla. BPP:n saneeraussuunnitelmat, jotka esitettiin joulukuun 2008 ja huhtikuun 2009 välisenä aikana, osoittavatkin pankin mahdollisuudet jatkaa taloudellisen toiminnan harjoittamista pelastamistoimenpiteen ansiosta. Kun otetaan huomioon BPP:n toiminta ja sen asema kansallisilla ja kansainvälisillä rahoitusmarkkinoilla, tämä etu on omiaan vaikuttamaan kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Vasta 15 päivästä huhtikuuta 2010 alkaen eli pankkitoimiluvan peruuttamisen jälkeen BPP menetti mahdollisuudet palata markkinoille ja mahdollisesti vääristää kilpailua ja jäsenvaltioiden välistä kauppaa.
(60)
Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että valtiontakaus tarjosi BPP:lle taloudellisen edun, sillä sen käytettävissä oli Portugalin valtion varoja. Tämä etu on omiaan vaikuttamaan kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Sen vuoksi toimenpide on valtiontukea.
6.1.2 FEI:n asiakkaille myönnetty 250 000 euron takaus
(61)
Kuten edellä on kuvailtu, tämän toimenpiteen edunsaajat ovat BPP:n asiakkaita, jotka olivat sijoittaneet Retorno Absoluto -tuotteisiin ja jotka päättivät liittyä FEI:hin. Ilman Portugalin soveltamaa ratkaisua FEI:n asiakkailla olisi vaarana jäädä kokonaan ilman korvausta tai todennäköisemmin saada takauksen kattamaa summaa pienempi korvaus. Portugalin laatimien arvioiden mukaan on todennäköistä, että takaus korotti FEI:n asiakkaiden tuottoja. Tämän vuoksi FEI:n asiakkaat ovat saaneet toimenpiteestä etua.
(62)
Pelkkää varojen tallettamista ei kuitenkaan välttämättä katsota valtiontukisäännöissä tarkoitetuksi taloudelliseksi toiminnaksi, ja Portugalin viranomaisten esittämän asiakirjan mukaan pääosa FEI:n asiakkaista on yksityishenkilöitä eikä yrityksiä. Jos valtiontakauksen kohteena olevat FEI:n varat kuitenkin hyödyttävät yrityksiä, ne voidaan katsoa valtiontuiksi.
(63)
Portugalin toimittamat numerotiedot osoittavat kuitenkin selvästi, että valtion maksamat korvaukset ovat selvästi alle vähämerkityksistä tukea koskevan 200 000 euron rajan kolmen vuoden jaksolla (17), kun on otettu huomioon sijoittajien korvausjärjestelmän ja talletussuojarahaston tarjoama suoja sekä niiden varojen arvo, joita sijoittajat saavat varovaisten oletusten mukaan kohde-etuuksista.
6.2 Soveltuvuus sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla
6.2.1 Valtiontakaus 450 miljoonan euron lainalle
(64)
Portugalin mukaan tukea olisi arvioitava SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan. Komissio voi kyseisen määräyksen nojalla todeta sisämarkkinoille soveltuvaksi tuen ”jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen”. Komissio huomauttaa, että unionin yleinen tuomioistuin on korostanut, että SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaa on sovellettava suppeasti ja sillä on puututtava jäsenvaltion koko taloudessa esiintyvään häiriöön (18).
(65)
Komissio on jo myöntänyt, että tämänhetkinen maailmanlaajuinen finanssikriisi voi aiheuttaa vakavia häiriöitä jäsenvaltion talouteen ja että pankkitukitoimenpiteet voivat olla asianmukaisia keinoja häiriöiden korjaamiseen. Tämä lähestymistapa vahvistettiin komission antamassa pankkitiedonannossa (19), pankkien pääomapohjan vahvistamista koskevassa tiedonannossa (20), arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevassa tiedonannossa (21) ja pankkien rakenneuudistuksia koskevassa tiedonannossa (22). Tämän vuoksi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaa voidaan nykyoloissa käyttää oikeusperustana tämän järjestelmäkriisin ratkaisemiseksi toteutettuihin tukitoimenpiteisiin. Kun tarkastellaan erityisesti Portugalin taloutta, se on niin ikään asianmukainen oikeusperusta useille komission päätöksille, joilla hyväksytään Portugalin viranomaisten toimenpiteitä finanssikriisin torjumiseksi. Erityisesti se on oikeusperustana Portugalin luottolaitosten pääomapohjan uudistamista koskevalle ohjelmalle ja ohjelman jatkamiselle. Komissio on antanut viimeisimmän asiaa koskevan päätöksen maaliskuussa 2010 (23).
(66)
Komissio toteaa lisäksi tarkasteltavana olevassa asiassa, että pelastamistuesta tehdyssä komission päätöksessä arvioitiin SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan sovellettavuutta. Päätöksessä todettiin, että kyseistä määräystä voitiin soveltaa, sillä jos BPP ei täyttäisi maksuvelvoitteitaan, sillä voisi olla kielteisiä vaikutuksia koko Portugalin rahoitusalaan (ks. pelastamistukipäätöksen johdanto-osan 33-45 kappale).
(67)
Portugali jatkoi takausta kahteen otteeseen ilman ilmoitusta komissiolle ja ilman komission hyväksyntää, vaikka se ei ollut esittänyt rakenneuudistussuunnitelmaa komission toistuvista kehotuksista huolimatta ja vaikka komissio teki tietojen antamista koskevan välipäätöksen (kuten johdanto-osan 30-32 kappaleessa esitetään).
(68)
Portugalin viranomaisten perustelujen mukaan komissio oli tietoinen siitä, että takaus voitaisiin sopimuksen perusteella tarjota kahden vuoden ajaksi ja että valtiontakaukseen ei tehty olennaisia muutoksia. Näitä perusteluja ei kuitenkaan voida hyväksyä. Pelastamistukipäätöksessä valtiontakauksen hyväksymisen ehdoksi asetettiin, että Portugalin viranomaiset täyttävät antamansa sitoumukset ja esittävät rakenneuudistussuunnitelman kuuden kuukauden kuluessa. Portugalin viranomaiset eivät täyttäneet tätä sitoumusta.
(69)
Lisäksi se, että sopimuksessa määrättiin valtiontakauksen jatkamisesta pankkisyndikaatin ja BPP:n päätöksen perusteella, ei vapauta Portugalia täsmällisistä ja nimenomaisista velvoitteista, joita sille seuraa pelastamistukipäätöksen perustana olleista komissiolle annetuista sitoumuksista ja SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdasta johtuvista velvoitteista.
(70)
Rakenneuudistussuunnitelman esittämisvelvollisuuteen liittyvää Portugalin kantaa, jonka mukaan sen velvoite rajoittui suunnitelman pelkkään toimittamiseen komissiolle, ei voida myöskään hyväksyä niiden sitoumusten perusteella, joihin komission pelastamistukipäätös perustui. Joka tapauksessa tosiasia on, että rakenneuudistussuunnitelmaa ei esitetty pelastamistukipäätöksessä asetetussa määräajassa, ja tämän vuoksi tukitoimenpiteen hyväksymisperustetta ei täytetty.
(71)
Tästä seuraa, että takauspalkkio jäi alle tason, joka pankkitiedonannossa tavallisesti edellytetään sisämarkkinoille soveltuvalta korvaukselta. Komissio hyväksyi pelastamistukipäätöksessään kyseisen palkkion ainoastaan Portugalin antaman sitoumuksen perusteella, jonka mukaan se esittäisi rakenneuudistus- tai selvityssuunnitelman, joka minimoisi asianmukaisella tavalla kilpailunvääristymät. Koska tällaista suunnitelmaa ei esitetty 5 päivään kesäkuuta 2009 mennessä, komissio päättelee, että Portugalin 5 päivänä joulukuuta 2008 myöntämä takaus ja sen jatkaminen 5 päivän kesäkuuta 2009 jälkeen eivät sovellu sisämarkkinoille.
(72)
Vaikka Portugali ei ole esittänyt BPP:n rakenneuudistussuunnitelmaa, Portugalin viranomaiset ovat toimittaneet tietoja, jotka osoittavat, että 15 päivänä huhtikuuta 2010 käynnistetty pesänselvitys ja BPP:n pankkitoimiluvan peruuttaminen johtavat pankin toiminnan lopettamiseen. Lisäksi BPP:n osakkaille ei myönnetä mitään muuta korvausta kuin pesänselvityksestä saatavat mahdolliset määrät. Näiden tietojen perusteella komissio katsoo, että BPP:hen ei jatkossa liity kilpailun vääristymisen riskiä. Tämä päätelmä ei kuitenkaan vaikuta siihen, että Portugalin myöntämä toimenpide on ollut sääntöjenvastainen 5 päivän joulukuuta 2008 ja 15 päivän huhtikuuta 2010 välisen ajan.
(73)
Lainan markkinahintaisen korkotason määrittämisessä komissio perustaa arvionsa viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta annettuun komission tiedonantoon (24). Komissio määrittää viitekoron, joka vastaa normaalein vakuuksin turvatuilta keskipitkän ja pitkän aikavälin lainoilta perittyä keskimääräistä markkinakorkoa. Viitekorko on alin käytetty korko, ja sitä voidaan korottaa tilanteissa, joissa on erityinen riski (esim. jos kyseessä on vaikeuksissa oleva yritys tai pankkien yleensä vaatimat vakuudet puuttuvat). Poikkeustilanteissa takaukseen sisältyvä tukiosuus voi olla yhtä suuri kuin takauksella katettu summa.
(74)
Takauksen ansiosta BPP pystyi saamaan lainalleen rahoitusmarkkinoilla tavallisesti saatavilla olevia ehtoja paremmat rahoitusehdot. Komissio katsoo, että takaukseen sisältyvä tukiosuus voidaan laskea määrittämällä niiden korkojen välinen erotus, joka BPP:n olisi pitänyt maksaa markkinaehdoin (ts. ilman takausta) ja jolla laina käytännössä myönnettiin. Tämän erotuksen voidaan katsoa vastaavan takauspalkkiota, jonka maksamista markkinatalouden ehdoin toimiva takaaja olisi edellyttänyt.
(75)
Tarkasteltavana olevassa tapauksessa komissio katsoo, että ilman takausta BPP olisi maksanut vähintään korkoa, joka vastaa viitekorkoa lisättynä 400 peruspisteellä, sillä se oli vaikeuksissa oleva yritys, jolla on suuret vakuudet. Komissio pitää 400 peruspistettä riittävänä marginaalina, kun otetaan huomioon lainan vahvat vakuudet (ks. johdanto-osan 17 kappale). Ne lisäsivät mahdollisuuksia siihen, että lainaaja pystyisi perimään takaisin ainakin osan lainaamistaan varoista BPP:n erittäin vaikeasta tilanteesta huolimatta. Takaukseen sisältyvä tukiosuus määritetään siis laskemalla viitekoron, johon lisätään 400 peruspistettä, ja takauksen kohteena olleen lainan koron (ts. euriborkorko + 100 peruspistettä) välinen erotus, josta vähennetään takauksesta käytännössä maksettu hinta eli 20 peruspistettä.
(76)
Tässä yhteydessä komissio panee myös merkille, että Portugali on ilmoittanut esittäneensä jo tarvittavat vaateet pannakseen täytäntöön erillis- ja etuoikeutensa, jotka liittyvät BPP:n vakuuksiin, ja aikovansa tehdä niin jatkossakin, kunnes se on saanut perittyä takaisin koko lainasumman (25). Komissio katsoo, että Portugalin velvollisuutena on toimia tällä tavoin takaussopimuksen määräysten täytäntöönpanemiseksi. Jos se laiminlyö velvollisuutensa panna täytäntöön vakuuksia koskevat oikeutensa ja periä takaisin koko lainasumman, kyseessä on valtiontuki BPP:n hyväksi.
6.3 BPP:n 450 miljoonan euron lainan käyttötarkoitukset
(77)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevasta komission päätöksestä huomautuksia esittänyt kolmas osapuoli väitti, ettei 450 miljoonan euron lainaa käytetty BPP:n rakenneuudistukseen vaan korvauksien maksamiseen tietyille pankin asiakkaille toisten asiakkaiden kustannuksella. Komissio on saanut Portugalin viranomaisilta tietoja, jotka osoittavat, että laina käytettiin korvausten maksamiseen BPP:n velkojille, joiden luotot olivat erääntyneet tai joiden luottolimiitit olivat erääntymässä ja jotka päättivät olla jatkamatta laina-aikoja tai uudistamatta luottolimiittejä. Komissio ei ole löytänyt selkeää näyttöä kolmannen osapuolen esittämien väitteiden tueksi.
7. PÄÄTELMÄT
(78)
Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että BPP:lle myönnetty valtiontakaus on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, jonka ei voida katsoa soveltuvan sisämarkkinoille.
8. TUEN TAKAISINPERINTÄ
(79)
Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan mukaan komission on päätettävä sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta. Ainoastaan sisämarkkinoille soveltumaton tuki on perittävä takaisin.
(80)
Takaisinperinnän tarkoituksena on palauttaa ennen tuen myöntämistä vallinnut tilanne. Tämä tavoite katsotaan saavutetuksi, kun BPP on maksanut takaisin sääntöjenvastaisen tuen ja kun se on näin menettänyt edun, joka sillä oli kilpailijoihinsa verrattuna. Takaisinperittävän määrän on mahdollistettava BPP:lle myönnetyn taloudellisen edun poistaminen.
(81)
EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina annetun komission tiedonannon (26), jäljempänä ’takauksia koskeva komission tiedonanto’, 3.1 kohdan mukaisesti valtion myöntämän yksittäisen takauksen tapauksessa tukiosuus määritetään takaus- ja lainaehtojen perusteella. Kun otetaan huomioon BPP:n vakavat taloudelliset vaikeudet takauksen myöntämisajankohtana, on erittäin epätodennäköistä, että yritys olisi pystynyt hankkimaan pankkilainan markkinoilta ilman valtion toimenpidettä.
(82)
Arvioitaessa tuen täsmällistä määrää on määritettävä kohtuullinen viitearvo, sillä valtiontakaukselle ei voida määrittää asianmukaista markkinahintaa. Kuten takauksia koskevan komission tiedonannon 3.2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa todetaan, lainatakauksen ”avustusekvivalentti” voidaan laskea tiettyä vuotta kohden samalla tavalla kuin korkotukilainan avustusekvivalentti. Tässä tapauksessa tuen määrä voidaan laskea määrittämällä teoreettisen markkinakoron ja valtiontakauksen ansiosta saadun koron erotus sen jälkeen kun mahdolliset takausmaksut on vähennetty.
(83)
BPP:n taloudellisten vaikeuksien vuoksi ja ottaen huomioon annetut vakuudet BPP:n olisi pitänyt maksaa markkinaehtoisesta lainasta (ts. ilman takausta hankitusta lainasta) viitekorkoa, johon olisi lisätty 400 peruspisteen riskipreemio. Tämän vuoksi tuen määrä on laskettava teoreettisen markkinakoron ja takauksen kohteena olleen varsinaisesti myönnetyn lainan koron (euriborkorko + 100 peruspistettä) erotuksena sen jälkeen, kun siitä on vähennetty takauksesta käytännössä maksettu maksu eli 20 peruspistettä.
(84)
Kun tarkastellaan varsinaista lainasummaa kokonaisuudessaan, Portugalin viranomaisten mukaan Portugalin valtio on toteuttanut tähän mennessä kaikki tarvittavat toimenpiteet ja vaiheet käyttääkseen etuoikeusasemaansa BPP:n vakuuksiin nähden (joiden arvon on arvioitu olevan tuntuvasti lainaa suurempi) (27). Komissio olettaa, että Portugalin valtio huolehtii jatkossakin oikeuksiensa toteutumisesta ja perii takaisin koko lainasumman pesänselvityksessä, kuten se ilmoitti 15 päivänä kesäkuuta 2010 antamassaan vastauksessa (28).
(85)
Johdanto-osan 83 kappaleessa tarkoitettu määrä on perittävä takaisin, ja sitä on korotettava lisäämällä siihen korkoa siitä lähtien, kun tuki on saatettu tuensaajan käyttöön (5 päivästä joulukuuta 2008), sen tosiasialliseen takaisinperintään asti. Tämä korko ei voi olla alhaisempi kuin neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (29) 9 artiklan mukaisesti laskettu arvo,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Valtiontuki, jonka Portugalin valtio on sääntöjenvastaisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa rikkoen myöntänyt valtiontakauksena Banco Privado Portuguêsille myönnetylle 450 miljoonan euron lainalle, ei sovellu sisämarkkinoille.
2 artikla
1. Portugalin on perittävä 1 artiklassa tarkoitettu tuki takaisin tuensaajalta.
2. Takaisinperittävästä tuesta on maksettava korkoa siitä lähtien, kun tuki saatettiin tuensaajan käyttöön, sen tosiasialliseen takaisinperintään asti.
3. Korko lasketaan asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvun säännösten mukaisesti.
3 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin välittömästi ja tosiasiallisesti.
2. Portugalin on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.
4 artikla
1. Portugalin on toimitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta komissiolle seuraavat tiedot:
a)
tuensaajalta takaisinperittävä kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko),
b)
tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi,
c)
asiakirjat, jotka osoittavat, että Portugalin valtio on käyttänyt etuoikeusasemaansa vakuuksien osalta, jotka Banco Privado Português antoi takauksen yhteydessä.
2. Portugalin on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 1 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on annettava välittömästi komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on annettava myös yksityiskohtaisia tietoja tuensaajalta jo perityistä tukimääristä ja koroista.
5 artikla
Tämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle.
Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 2010.