KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1189/2011
af 18. november 2011
om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i Rådets direktiv 2010/24/EØF om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter, afgifter og andre foranstaltninger
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 2010/24/EU af 16. marts 2010 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter, afgifter og andre foranstaltninger (1), særlig artikel 26, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Direktiv 2010/24/EU har gennemgribende ændret bestemmelserne om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter, afgifter og andre foranstaltninger og Kommissionens gennemførelsesbeføjelser, sammenlignet med bestemmelserne i Rådets direktiv 2008/55/EF (2). Derfor er det hensigtsmæssigt at erstatte de nuværende gennemførelsesbestemmelser med en ny gennemførelsesforordning.
(2)
For at sikre hurtig kommunikation mellem de kompetente myndigheder bør der vedtages detaljerede regler for de praktiske ordninger og perioderne for fremsendelse mellem de bistandssøgte myndigheder og de bistandssøgende myndigheder.
(3)
Af hensyn til retssikkerheden bør det præciseres, at dokumenternes gyldighed ikke påvirkes af, at de sendes elektronisk.
(4)
For at bekræfte, at dokumenter, der fremsendes pr. post, er sendt af en kompetent myndighed, bør der fastsættes særlige regler for denne kommunikationsmåde.
(5)
For at sikre, at der fremsendes relevante data og oplysninger, bør der fastlægges modeller for den standardformular, der ledsager anmodningen om meddelelse, og den akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat.
(6)
Af hensyn til retssikkerheden bør retsvirkningen af meddelelser, der foretages af den bistandssøgte medlemsstat, efter anmodning fra den bistandssøgende medlemsstat, anføres udtrykkeligt.
(7)
Af hensyn til retssikkerheden bør det desuden anføres, at meddelelsen eller fremsendelsen af den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, ikke indvirker på konsekvenserne af meddelelsen af den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution, og at den reviderede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, ikke indvirker på den oprindelige fordring eller den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution.
(8)
Kommissionens forordning (EF) nr. 1179/2008 af 28. november 2008 om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i Rådets direktiv 2008/55/EF om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med visse bidrag, afgifter, skatter og andre foranstaltninger (3) bør ophæves.
(9)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Inddrivelsesudvalget -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Denne forordning fastlægger gennemførelsesbestemmelserne til artikel 5, stk. 1, artikel 8 og 10, artikel 12, stk. 1, artikel 13, stk. 2-5, artikel 15, artikel 16, stk. 1, og artikel 21, stk. 1, i direktiv 2010/24/EU, herunder nærmere regler for omregning, overførsel af inddrevne beløb samt for, hvorledes myndighederne kan sende meddelelser til hinanden.
Artikel 2
1. Alle anmodninger om oplysninger, meddelelse, inddrivelse eller retsbevarende foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 1, artikel 8 og 10 og artikel 16, stk. 1, i direktiv 2010/24/EU (i det følgende benævnt »anmodningerne om bistand«) og alle ledsagende akter, formularer og andre dokumenter samt alle andre oplysninger vedrørende disse anmodninger sendes via CCN-nettet, medmindre dette ikke er praktisk muligt af tekniske grunde.
2. Dokumenter, der fremsendes i elektronisk form, og udskrifter deraf anses for at have samme retsvirkning som dokumenter, der fremsendes pr. post.
3. Hvis en anmodning ikke kan fremsendes via CCN-nettet, fremsendes den pr. post. I så fald gælder følgende betingelser:
a)
Anmodningen skal være underskrevet af en ansat hos den bistandssøgende myndighed, som er behørigt bemyndiget til at fremsætte en sådan anmodning.
b)
Standardformularen, der ledsager anmodningen om meddelelse, jf. artikel 8, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2010/24/EU (i det følgende benævnt »den ensartede meddelelsesformular«), eller den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, jf. artikel 12 i samme direktiv, skal være underskrevet af en behørigt bemyndiget ansat hos den bistandssøgende myndighed.
c)
Hvis anmodningen er ledsaget af en kopi af et andet dokument end den ensartede meddelelsesformular eller den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, skal den bistandssøgende myndighed bekræfte, at denne kopi er i overensstemmelse med originalen ved på kopien at angive på det eller et af de officielle sprog i den medlemsstat, hvor den befinder sig, ordene »kopiens rigtighed attesteres«, navnet på den ansatte, der bekræfter kopien, og datoen for bekræftelsen.
For så vidt angår litra b) i første afsnit, skal medlemsstaterne anvende den ensartede meddelelsesformular, der er opstillet i overensstemmelse med modellen i bilag I, og den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, som er opstillet i overensstemmelse med modellen i bilag II.
4. Hvis den ensartede meddelelsesformular eller den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, fremsendes ad elektronisk vej, kan strukturen og layoutet tilpasses til kravene i det elektroniske kommunikationssystem, således at kommunikationen mellem de kompetente myndigheder lettes, forudsat at sættet af data og oplysninger deri ikke ændres væsentligt i forhold til modellerne i bilag I og II.
Artikel 3
1. Den bistandssøgende myndigheds anmodning om bistand kan omfatte én eller flere fordringer, såfremt disse fordringer kan inddrives hos én og samme person.
2. En anmodning om oplysninger, inddrivelse eller retsbevarende foranstaltninger kan omhandle:
a)
hovedskyldneren eller en medskyldner
b)
en person, der ikke er en (med)skyldner, men som hæfter for betaling af skatter, afgifter og andre foranstaltninger eller for andre fordringer i forbindelse med disse skatter, afgifter og andre foranstaltninger i henhold til gældende bestemmelser i medlemsstaten, hvor den bistandssøgende myndighed befinder sig
c)
enhver tredjepart, som er i besiddelse af aktiver, der tilhører en af personerne i litra a) eller b), eller som har gæld til en af disse personer.
Artikel 4
Oplysninger m.v., som den bistandssøgte myndighed meddeler til den bistandssøgende myndighed i henhold til artikel 5, stk. 1, artikel 8 og 10 og artikel 16, stk. 1, i direktiv 2010/24/EU, affattes på det eller et af de officielle sprog i den bistandssøgte myndigheds medlemsstat, eller på ethvert andet sprog, som de to myndigheder måtte have aftalt.
Artikel 5
Hvis den bistandssøgte myndighed afviser at behandle en anmodning om bistand, begrunder den dette over for den bistandssøgende myndighed med henvisning til de bestemmelser i direktiv 2010/24/EU, som den påberåber sig. En meddelelse herom fremsendes af den bistandssøgte myndighed, så snart den har truffet sin afgørelse, og under alle omstændigheder senest én måned efter datoen for bekræftelsen af modtagelsen af anmodningen.
Artikel 6
I alle anmodninger om oplysninger, inddrivelse eller retsbevarende foranstaltninger skal det anføres, om der er sendt en lignende anmodning til en anden myndighed.
KAPITEL II
ANMODNING OM OPLYSNINGER
Artikel 7
Den bistandssøgte myndighed bekræfter modtagelsen af anmodningen om oplysninger hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest inden syv kalenderdage.
Efter modtagelsen af anmodningen opfordrer den bistandssøgte myndighed i givet fald den bistandssøgende myndighed til at give enhver yderligere nødvendig oplysning. Den bistandssøgende myndighed giver alle andre nødvendige oplysninger, som den normalt har adgang til.
Artikel 8
1. Den bistandssøgte myndighed sender den bistandssøgende myndighed hver ønsket oplysning, så snart den foreligger.
2. Hvis ingen eller kun nogle af de ønskede oplysninger foreligger inden for en efter omstændighederne rimelig frist, underretter den bistandssøgte myndighed den bistandssøgende myndighed herom og angiver årsagerne hertil.
Inden udløbet af en frist på seks måneder fra datoen for bekræftelsen af modtagelsen af anmodningen meddeler den bistandssøgte myndighed under alle omstændigheder den bistandssøgende myndighed resultatet af de undersøgelser, som førstnævnte har foretaget med henblik på at fremskaffe de ønskede oplysninger.
På grundlag af oplysningerne fra den bistandssøgte myndighed kan den bistandssøgende myndighed anmode om, at førstnævnte fortsætter sin undersøgelse. Anmodningen skal fremsættes inden for en frist på to måneder fra modtagelsen af meddelelsen om resultatet af de undersøgelser, der er foretaget af den bistandssøgte myndighed, og sidstnævnte behandler denne anmodning på grundlag af de samme bestemmelser som dem, der fandt anvendelse på den oprindelige anmodning.
Artikel 9
Den bistandssøgende myndighed kan til enhver tid tilbagekalde anmodningen om oplysninger, som er tilstillet den bistandssøgte myndighed. Afgørelsen om tilbagekaldelse fremsendes til den bistandssøgte myndighed.
KAPITEL III
ANMODNING OM MEDDELELSE
Artikel 10
1. Med alle anmodninger om meddelelse skal følge originalen eller en bekræftet kopi af hvert dokument, af hvilket der anmodes om meddelelse.
Den ensartede meddelelsesformular, der ledsager anmodningen i henhold til artikel 8, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2010/24/EU, udfyldes af den bistandssøgende myndighed eller under dennes ansvar. Den skal indeholde oplysninger til modtageren om, hvilke dokumenter der anmodes om meddelelsesbistand til.
2. Der gælder følgende om oplysningerne i den ensartede meddelelsesformular:
a)
Fordringens beløb skal anføres, hvis det allerede foreligger.
b)
Den periode, inden for hvilken meddelelse skal ske, kan angives ved den dato, før hvilken den bistandssøgende myndighed ønsker meddelelsen foretaget.
Artikel 11
Anmodningen om meddelelse kan vedrøre enhver af de personer, der henvises til i artikel 3, litra c), i direktiv 2010/24/EU, og som i overensstemmelse med gældende ret i den bistandssøgende medlemsstat skal gøres bekendt med ethvert dokument, der vedrører den pågældende person.
Artikel 12
1. Den bistandssøgte myndighed bekræfter modtagelsen af anmodningen om meddelelse hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest inden syv kalenderdage fra modtagelsen.
Efter modtagelsen af anmodningen om meddelelse træffer den bistandssøgte myndighed de nødvendige foranstaltninger til at foretage meddelelsen i overensstemmelse med gældende ret i den medlemsstat, hvor denne myndighed befinder sig.
Om nødvendigt opfordrer den bistandssøgte myndighed den bistandssøgende myndighed til at give yderligere oplysninger, uden at dette dog må give anledning til, at den i anmodningen angivne frist for meddelelse overskrides.
Den bistandssøgende myndighed giver alle andre oplysninger, som den normalt har adgang til.
2. Så snart meddelelsen er foretaget, underretter den bistandssøgte myndighed den bistandssøgende myndighed om datoen herfor ved at bekræfte meddelelsen i den anmodningsformular, der tilbagesendes til den bistandssøgende myndighed.
Artikel 13
1. En meddelelse, der er foretaget af den bistandssøgte medlemsstat, i overensstemmelse med den nationale lovgivning og administrative praksis i den pågældende medlemsstat, anses for at have samme virkning i den bistandssøgende medlemsstat, som hvis den var foretaget af den bistandssøgende medlemsstat selv, i overensstemmelse med den nationale lovgivning og administrative praksis i den bistandssøgende medlemsstat.
2. En meddelelse af et dokument, der vedrører mere end én type skat, afgift eller anden foranstaltning, anses for gyldig, hvis den er foretaget af en myndighed i den bistandssøgte medlemsstat, som er kompetent i forbindelse med mindst en af de skatter, afgifter eller andre foranstaltninger, det meddelte dokument omhandler, forudsat dette er tilladt i henhold til national lovgivning i den bistandssøgte medlemsstat.
Artikel 14
Den bistandssøgte medlemsstat kan til meddelelse anvende den ensartede meddelelsesformular, der henvises til i artikel 10, stk. 1, på det eller et af de officielle sprog i henhold til medlemsstatens nationale lovgivning.
KAPITEL IV
ANMODNING OM INDDRIVELSE ELLER OM RETSBEVARENDE FORANSTALTNINGER
Artikel 15
Anmodninger om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger skal indeholde en erklæring om, at de betingelser, der er fastsat i direktiv 2010/24/EU vedrørende iværksættelsen af proceduren om gensidig bistand, er opfyldt.
Artikel 16
1. Den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, og som ledsager anmodningen om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger, udfyldes af den bistandssøgende myndighed eller under dennes ansvar, på grundlag af den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgende medlemsstat.
De administrative sanktioner, bøder, gebyrer og tillægsgebyrer, der henvises til i artikel 2, stk. 2, litra a), i direktiv 2010/24/EU, og de renter og omkostninger, der henvises til i artikel 2, stk. 2, litra c), i samme direktiv, som i overensstemmelse med gældende regler i den bistandssøgende medlemsstat, kan være forfaldet mellem datoen for den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution, og dagen før den dato, hvor anmodningen om inddrivelse er sendt, kan tilføjes i den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat.
2. En ensartet akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, kan omfatte flere fordringer og flere personer svarende til den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgende medlemsstat.
3. Hvis flere oprindelige akter, der hjemler ret til eksekution, vedrørende fordringer i den bistandssøgende medlemsstat, allerede er blevet erstattet af en global akt, der hjemler ret til eksekution, vedrørende alle disse fordringer i den pågældende medlemsstat, kan den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, baseres på de oprindelige akter, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgende medlemsstat, eller på den globale akt, der samler disse oprindelige akter i den bistandssøgende medlemsstat.
4. Den bistandssøgte medlemsstat kan til at gøre de fordringer gældende, for hvilke der anmodes om bistand til inddrivelse, anvende den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den pågældende medlemsstat, på det eller et af de officielle sprog i henhold til medlemsstatens nationale lovgivning.
Artikel 17
Modtageren af en anmodning om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger kan ikke påberåbe sig meddelelsen eller fremsendelsen af den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, til at gøre krav på en forlængelse eller genåbning af den periode, hvor fordringen eller den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution, kan anfægtes, hvis denne er blevet gyldigt meddelt.
Artikel 18
1. Hvis der i den bistandssøgte medlemsstat anvendes en anden valuta end den, der anvendes i den bistandssøgende medlemsstat, angiver den bistandssøgende myndighed det fordringsbeløb, der skal inddrives, i begge valutaer.
2. I forbindelse med inddrivelsesbistanden anvendes den seneste valutakurs, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende før den dato, hvor anmodningen er sendt.
Artikel 19
1. Den bistandssøgte myndighed skal hurtigst muligt eller under alle omstændigheder senest syv kalenderdage efter modtagelsen af anmodningen om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger bekræfte modtagelsen af anmodningen.
2. Den bistandssøgte myndighed kan opfordre den bistandssøgende myndigheden til at give yderligere oplysninger eller til at komplettere den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, hvis det er nødvendigt. Den bistandssøgende myndighed giver alle andre nødvendige oplysninger, som den normalt har adgang til.
Artikel 20
1. Hvis det ikke er muligt at inddrive hele fordringen eller en del af den eller der ikke kan træffes retsbevarende foranstaltninger inden for en efter omstændighederne rimelig frist, underretter den bistandssøgte myndighed den bistandssøgende myndighed herom og angiver årsagerne hertil.
På grundlag af oplysningerne fra den bistandssøgte myndighed kan den bistandssøgende myndighed anmode førstnævnte om at genoptage proceduren for inddrivelse eller for retsbevarende foranstaltninger. Denne anmodning fremsættes inden for en frist på to måneder fra datoen for modtagelsen af meddelelsen om resultatet af denne procedure og behandles af den bistandssøgte myndighed på grundlag af samme bestemmelser som den oprindelige anmodning.
2. Senest ved udløbet af hver periode på seks måneder fra datoen for bekræftelsen af modtagelsen af anmodningen underretter den bistandssøgte myndighed den bistandssøgende myndighed om udviklingen eller om resultatet af proceduren for inddrivelse eller for retsbevarende foranstaltninger.
Artikel 21
1. Enhver indsigelse, der fremsættes i den bistandssøgende myndigheds medlemsstat mod fordringen eller mod den akt, der hjemler ret til eksekution heraf, meddeles af den bistandssøgende myndighed til den bistandssøgte myndighed straks efter, at førstnævnte er blevet bekendt med en sådan indsigelse.
2. Hvis den lovgivning og administrative praksis, der gælder i den bistandssøgte medlemsstat, ikke tillader retsbevarende foranstaltninger eller inddrivelse, jf. artikel 14, stk. 4, andet og tredje afsnit, i direktiv 2010/24/EU, meddeler den bistandssøgte myndighed dette til den bistandssøgende myndighed hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest en måned efter modtagelsen af den i stk. 1 omhandlede meddelelse.
3. Enhver foranstaltning, som iværksættes i den bistandssøgte medlemsstat med henblik på godtgørelse af inddrevne beløb eller erstatning, for så vidt angår inddrivelse af beløb, der er anfægtet, jf. artikel 14, stk. 4, tredje afsnit, i direktiv 2010/24/EU, meddeles af den bistandssøgte myndighed til den bistandssøgende myndighed straks efter at førstnævnte er blevet bekendt med en sådan foranstaltning.
Den bistandssøgte myndighed inddrager så vidt muligt den bistandssøgende myndighed i procedurerne til fastsættelse af det beløb, der skal godtgøres, og den erstatning, der skal udredes. På begrundet begæring fra den bistandssøgte myndighed overfører den bistandssøgende myndighed de godtgjorte beløb og den betalte erstatning senest to måneder efter modtagelsen af denne anmodning.
Artikel 22
1. Hvis anmodningen om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger bliver formålsløs som følge af betaling eller annullering af fordringen eller af andre årsager, underretter den bistandssøgende myndighed omgående den bistandssøgte myndighed herom, for at sidstnævnte kan standse enhver foranstaltning, den måtte have iværksat.
2. Hvis det fordringsbeløb, der er genstand for en anmodning om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger, ændres ved den kompetente myndigheds afgørelse, jf. artikel 14, stk. 1, i direktiv 2010/24/EU, skal den bistandssøgende myndighed underrette den bistandssøgte myndighed om denne afgørelse og, hvis der er anmodet om inddrivelse, fremsende en revideret ensartet akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat. Denne reviderede ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat udfærdiges af den bistandssøgende myndighed, eller under dennes ansvar, på grundlag af den afgørelse, der ændrer fordringsbeløbet.
3. En revideret ensartet akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, har ingen konsekvenser for muligheden for at anfægte den oprindelige fordring, den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgende medlemsstat eller den afgørelse, der henvises til i foregående afsnit.
4. Hvis ændringen i stk. 2 fører til en nedsættelse af fordringsbeløbet, fortsætter den bistandssøgte myndighed foranstaltningen med henblik på inddrivelse eller retsbevarende foranstaltninger, idet denne foranstaltning dog begrænses til det udestående beløb.
Hvis den bistandssøgte myndighed allerede har inddrevet et beløb, der overstiger det udestående beløb, på det tidspunkt, hvor den er gjort bekendt med nedsættelsen, men den i artikel 23 omhandlede overførsel ikke er påbegyndt, tilbagebetaler denne myndighed det for meget indbetalte beløb til den person, der er berettiget hertil.
5. Hvis ændringen i stk. 2 fører til en forhøjelse af fordringsbeløbet, kan den bistandssøgende myndighed sende den bistandssøgte myndighed en supplerende anmodning om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger.
Den bistandssøgte myndighed skal så vidt muligt behandle denne supplerende anmodning sammen med den oprindelige anmodning fra den bistandssøgende myndighed. Hvis det ikke er muligt at samle den supplerende anmodning med den oprindelige anmodning, fordi den igangværende procedure er for vidt fremskreden, er den bistandssøgte myndighed kun forpligtet til at efterkomme den supplerende anmodning, hvis beløbet mindst er lige så stort som det i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2010/24/EU nævnte.
6. Med henblik på omregning af det fordringsbeløb, der følger af ændringen i stk. 2, til den valuta, der er gældende i den bistandssøgte myndigheds medlemsstat, anvender den bistandssøgende myndighed den valutakurs, som blev anvendt i den oprindelige anmodning.
Artikel 23
1. Beløb, der skal fremsendes til den bistandssøgende myndighed, i henhold til artikel 13, stk. 5, i direktiv 2010/24/EU, overføres til den bistandssøgende myndighed i den valuta, der er gældende i den bistandssøgte medlemsstat.
Overførslen af de inddrevne beløb skal finde sted senest to måneder efter den dato, hvor inddrivelsen blev foretaget.
Hvis de foranstaltninger til inddrivelse, den bistandssøgte myndighed har anvendt, anfægtes med en begrundelse, som ikke er omfattet af den bistandssøgende medlemsstats ansvar, kan den bistandssøgte myndighed dog vente med at overføre beløb, der er inddrevet i forbindelse med den bistandssøgende medlemsstats fordring, indtil tvisten er afgjort, hvis begge følgende betingelser er opfyldt:
a)
den bistandssøgte myndighed, finder det sandsynligt, at tvisten afgøres til fordel for den pågældende part, og
b)
den bistandssøgende myndighed har ikke erklæret, at den godtgør allerede overførte beløb, hvis fristen afgøres til fordel for den pågældende part.
Hvis den bistandssøgende myndighed har afgivet en godtgørelseserklæring i henhold til litra b) i tredje afsnit, skal den tilbageføre inddrevne beløb, der allerede er overført af den bistandssøgte myndighed, senest en måned efter modtagelsen af anmodningen om godtgørelse. Eventuel anden erstatning skal i så tilfælde betales udelukkende af den bistandssøgte myndighed.
2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan aftale andre ordninger om overførsel af beløb, der er mindre end beløbet i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2010/24/EU.
Artikel 24
Uanset eventuelle rentebeløb, som i overensstemmelse med artikel 13, stk. 4, i direktiv 2010/24/EU måtte blive opkrævet af den bistandssøgte myndighed, anses en fordring for inddrevet i forhold til inddrivelsen af beløbet udtrykt i den nationale valuta i den bistandssøgte myndigheds medlemsstat på grundlag af den valutakurs, der er omhandlet i artikel 18, stk. 2, i denne forordning.
KAPITEL V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 25
Forordning (EF) nr. 1179/2008 ophæves.
Artikel 26
Denne forordning træder i kraft dagen på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. november 2011.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1189/2011,
annettu 18 päivänä marraskuuta 2011,
keskinäisestä avunannosta veroihin, maksuihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä annetun neuvoston direktiivin 2010/24/EU tiettyjä säännöksiä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon keskinäisestä avunannosta veroihin, maksuihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 16 päivänä maaliskuuta 2010 annetun neuvoston direktiivin 2010/24/EU (1) ja erityisesti sen 26 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivillä 2010/24/EU muutettiin merkittävällä tavalla neuvoston direktiivissä 2008/55/EY (2) säädetyt keskinäistä virka-apua veroihin, maksuihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä koskevat säännöt ja määriteltiin uudelleen mainitussa direktiivissä säädetty komission täytäntöönpanovalta. Sen vuoksi on aiheellista korvata komission antamat voimassa olevat täytäntöönpanosäännöt uudella täytäntöönpanoasetuksella.
(2)
Jotta nopea tiedonvaihto toimivaltaisten viranomaisten välillä voitaisiin varmistaa, yksityiskohtaisia sääntöjä olisi annettava pyynnön vastaanottavan viranomaisen ja virka-apua pyytävän viranomaisen välistä viestintää koskevista käytännön järjestelyistä ja määräajoista.
(3)
Oikeusvarmuuden varmistamiseksi on aiheellista eritellä, että asiakirjojen toimittaminen sähköisesti ei vaikuta niiden pätevyyteen.
(4)
Jotta voitaisiin olla varmoja, että postitse toimitetut asiakirjat on lähettänyt toimivaltainen viranomainen, on aiheellista antaa erityissääntöjä tällaisesta tiedonvaihtotavasta.
(5)
Jotta varmistettaisiin, että asianmukaiset tiedot toimitetaan, olisi vahvistettava mallit tiedoksiantopyyntöön liitettävälle vakiolomakkeelle ja täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistavalle asiakirjalle.
(6)
Oikeusvarmuuden varmistamiseksi on aiheellista ilmaista nimenomaisesti, millainen oikeudellinen vaikutus on tiedoksiannoilla, jotka pyynnön vastaanottava jäsenvaltio esittää virka-apua pyytävän jäsenvaltion pyynnöstä.
(7)
Oikeusvarmuuden varmistamiseksi on myös aiheellista eritellä, että täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistavan yhdenmukaisen asiakirjan tiedoksi antaminen tai toimittaminen ei vaikuta millään tavalla täytäntöönpanon mahdollistavan alkuperäisen asiakirjan tiedoksi antamisen aiheuttamiin seurauksiin ja että täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistava tarkistettu asiakirja ei vaikuta millään tavalla alkuperäiseen saatavaan eikä täytäntöönpanon mahdollistavaan alkuperäiseen asiakirjaan.
(8)
Keskinäisestä avunannosta tiettyihin maksuihin, tulleihin, veroihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä annetun neuvoston direktiivin 2008/55/EY eräiden säännösten täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28 päivänä marraskuuta 2008 annettu komission asetus (EY) N:o 1179/2008 (3) olisi kumottava.
(9)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat perintäkomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Tässä asetuksessa säädetään direktiivin 2010/24/EU 5 artiklan 1 kohdan, 8 artiklan, 10 artiklan, 12 artiklan 1 kohdan, 13 artiklan 2, 3, 4 ja 5 kohdan, 15 artiklan, 16 artiklan 1 kohdan ja 21 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, mukaan lukien perittävien määrien muuntamista ja siirtoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, sekä tavat, joilla viranomaisten välinen tiedonvaihto voidaan toteuttaa.
2 artikla
1. Kaikki direktiivin 5 artiklan 1 kohdan, 8 artiklan, 10 artiklan ja 16 artiklan 1 kohdan mukaiset tieto-, tiedoksianto-, perintä- ja turvaamistoimenpidepyynnöt, jäljempänä ’virka-apupyynnöt’, ja kaikki näihin pyyntöihin liitettävät välineet, lomakkeet ja muut asiakirjat sekä näihin pyyntöihin liittyen toimitettavat muut tiedot on lähetettävä CCN-verkkoa käyttäen, jollei tämä ole teknisistä syistä mahdotonta.
2. Sähköisessä muodossa toimitettavilla asiakirjoilla tai niiden tulosteilla katsotaan olevan sama oikeudellinen vaikutus kuin postitse toimitettavilla asiakirjoilla.
3. Jos pyyntöä ei voida toimittaa CCN-verkkoa käyttäen, se on toimitettava postitse. Tällaisessa tapauksessa sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a)
pyynnössä on oltava virka-apua pyytävän viranomaisen virkamiehen, joka on asianmukaisesti valtuutettu esittämään tällaisen pyynnön, allekirjoitus;
b)
virka-apua pyytävän viranomaisen asianmukaisesti valtuutetun virkamiehen on allekirjoitettava direktiivin 2010/24/EU 8 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu tiedoksiantopyyntöön liitettävä vakiomuotoinen lomake, jäljempänä ’yhdenmukainen tiedoksiantolomake’, tai mainitun direktiivin 12 artiklassa tarkoitettu täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistava asiakirja;
c)
jos pyyntöön on liitetty jäljennös muusta asiakirjasta kuin yhdenmukaisesta tiedoksiantolomakkeesta tai täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistavasta yhdenmukaisesta asiakirjasta, virka-apua pyytävän viranomaisen on todennettava, että tämä jäljennös vastaa alkuperäistä asiakirjaa, merkitsemällä kyseiseen jäljennökseen sijaintijäsenvaltionsa virallisella kielellä tai jollakin sen virallisista kielistä ilmaisu ”oikeaksi todennettu jäljennös” sekä todentavan virkamiehen nimi ja todentamisen päivämäärä.
Ensimmäisen alakohdan b alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I vahvistetun mallin mukaista yhdenmukaista tiedoksiantolomaketta ja tämän asetuksen liitteessä II vahvistetun mallin mukaista täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistavaa asiakirjaa.
4. Kun yhdenmukainen tiedoksiantolomake tai täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistava yhdenmukainen asiakirja toimitetaan sähköisesti, niiden rakennetta ja asemointia voidaan mukauttaa sähköisen viestintäjärjestelmän vaatimuksiin toimivaltaisten viranomaisten välisen tiedonvaihdon helpottamiseksi, edellyttäen että niissä olevat tiedot eivät olennaisesti eroa liitteissä I ja II vahvistetuista malleista.
3 artikla
1. Virka-apua pyytävä viranomainen voi esittää virka-apupyynnön yhdestä tai useammasta saatavasta, jos ne voidaan periä yhdeltä ja samalta henkilöltä.
2. Tieto-, perintä- ja turvaamistoimenpidepyyntö voi liittyä seuraaviin henkilöihin:
a)
päävelallinen tai yhteisvelallinen;
b)
henkilö, joka on muutoin kuin (yhteis)velallisena vastuussa veron, maksun tai muun toimenpiteen maksun suorituksesta tai niihin liittyvien saatavien suorituksesta virka-apua pyytävän viranomaisen sijaintijäsenvaltiossa voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti;
c)
kuka tahansa kolmas osapuoli, jolla on hallussaan jonkin a tai b alakohdassa tarkoitetun henkilön varoja tai joka on velkaa jollekin a tai b alakohdassa tarkoitetulle henkilölle.
4 artikla
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava direktiivin 2010/24/EU 5 artiklan 1 kohdan, 8 artiklan, 10 artiklan ja 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti tiedot ja muut seikat virka-apua pyytävälle viranomaiselle pyynnön vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltion virallisella kielellä tai jollakin sen virallisista kielistä taikka jollakin muulla kielellä, josta sovitaan virka-apua pyytävän viranomaisen ja pyynnön vastaanottavan viranomaisen kesken.
5 artikla
Jos pyynnön vastaanottava viranomainen kieltäytyy käsittelemästä virka-apupyyntöä, sen on annettava virka-apua pyytävälle viranomaiselle tiedoksi kieltäytymisensä syyt ja eriteltävä, mihin direktiivin 2010/24/EU säännöksiin kieltäytyminen perustuu. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on annettava tällainen tiedoksianto välittömästi päätöksen tehtyään ja joka tapauksessa yhden kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottokuittauksen päivämäärästä.
6 artikla
Kaikissa tieto-, perintä- ja turvaamistoimenpidepyynnöissä on ilmoitettava, onko samanlainen pyyntö osoitettu jollekin muulle viranomaiselle.
II LUKU
TIETOPYYNNÖT
7 artikla
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on kuitattava tietopyyntö vastaanotetuksi mahdollisimman pian ja joka tapauksessa seitsemän kalenteripäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
Kun pyynnön vastaanottava viranomainen vastaanottaa pyynnön, sen on tarpeen mukaan pyydettävä tarvittavia lisätietoja virka-apua pyytävältä viranomaiselta. Virka-apua pyytävän viranomaisen on toimitettava kaikki tavanomaisesti käytettävissään olevat tarvittavat lisätiedot.
8 artikla
1. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava kaikki pyydetyt tiedot virka-apua pyytävälle viranomaiselle sitä mukaa kuin ne saadaan.
2. Jos tapauksen erityispiirteiden vuoksi kaikkia tai joitakin pyydettyjä tietoja ei voida saada kohtuullisen ajan kuluessa, pyynnön vastaanottavan viranomaisen on annettava asia tiedoksi virka-apua pyytävälle viranomaiselle ja ilmoitettava syyt siihen.
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on joka tapauksessa ilmoitettava virka-apua pyytävälle viranomaiselle kuuden kuukauden kuluttua pyynnön vastaanottokuittauksen päivämäärästä tulokset tutkimuksista, jotka se on tehnyt pyydettyjen tietojen hankkimiseksi.
Virka-apua pyytävä viranomainen voi pyynnön vastaanottavalta viranomaiselta saamiensa tietojen perusteella pyytää pyynnön vastaanottavaa viranomaista jatkamaan tutkimuksiaan. Tällainen pyyntö on esitettävä kahden kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottaneen viranomaisen tekemien tutkimusten tuloksia koskevan tiedoksiannon vastaanottamisesta, ja pyynnön vastaanottavan viranomaisen on käsiteltävä pyyntöä alkuperäiseen pyyntöön sovellettavien säännösten mukaisesti.
9 artikla
Virka-apua pyytävä viranomainen voi milloin tahansa peruuttaa tietopyynnön, jonka se on lähettänyt pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle. Peruuttamista koskeva päätös on toimitettava pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle.
III LUKU
TIEDOKSIANTOPYYNNÖT
10 artikla
1. Kaikkiin tiedoksiantopyyntöihin on sisällyttävä alkuperäiskappale tai oikeaksi todennettu jäljennös kaikista asiakirjoista, joiden tiedoksi antamista pyydetään.
Virka-apua pyytävän viranomaisen on täydennettävä direktiivin 2010/24/EU 8 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan nojalla pyyntöön liitettävä yhdenmukainen tiedoksiantolomake tai tämä on tehtävä kyseisen viranomaisen vastuulla. Siinä on annettava vastaanottajalle tiedot asiakirjoista, joista tiedoksiantopyyntö on esitetty.
2. Yhdenmukaisessa tiedoksiantolomakkeessa mainittaviin tietoihin sovelletaan seuraavia vaatimuksia:
a)
saatavan määrä on mainittava, jos se on jo vahvistettu;
b)
määräaika, johon mennessä tiedoksianto on toteutettava, voidaan asettaa ilmoittamalla päivämäärä, jota ennen virka-apua pyytävä viranomainen aikoo toteuttaa tiedoksiannon.
11 artikla
Tiedoksiantopyyntö voidaan esittää kenestä tahansa direktiivin 2010/24/EU 3 artiklan c alakohdassa tarkoitetusta henkilöstä, jonka on virka-apua pyytävässä jäsenvaltiossa voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti saatava tiedot kaikista itseään koskevista asiakirjoista.
12 artikla
1. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on kuitattava tiedoksiantopyyntö vastaanotetuksi mahdollisimman pian ja joka tapauksessa seitsemän kalenteripäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toteutettava tiedoksiantopyynnön vastaanotettuaan tarvittavat toimenpiteet tiedoksiannon toteuttamiseksi sijaintijäsenvaltiossaan voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti.
Tarvittaessa pyynnön vastaanottavan viranomaisen on pyydettävä virka-apua pyytävää viranomaista antamaan lisätietoja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tiedoksiantopyynnössä ilmoitetun tiedoksiannon määräpäivän noudattamista.
Virka-apua pyytävän viranomaisen on toimitettava kaikki tavanomaisesti käytettävissään olevat lisätiedot.
2. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava virka-apua pyytävälle viranomaiselle tiedoksiannon päivämäärä heti, kun tiedoksianto on toteutettu, todentamalla oikeaksi virka-apua pyytävälle viranomaiselle palautetussa pyyntölomakkeessa oleva tiedoksianto.
13 artikla
1. Tiedoksiannolla, jonka pyynnön vastaanottava jäsenvaltio on esittänyt voimassa olevien kansallisten lakiensa, asetustensa ja hallinnollisten käytänteidensä mukaisesti, katsotaan olevan sama vaikutus virka-apua pyytävässä jäsenvaltiossa kuin jos sen olisi esittänyt virka-apua pyytävä jäsenvaltio itse voimassa olevien kansallisten lakiensa, asetustensa ja hallinnollisten käytänteidensä mukaisesti.
2. Useammantyyppistä veroa, maksua tai muuta toimenpidettä koskevan asiakirjan tiedoksianto on katsottava päteväksi, jos sen esittää pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion viranomainen, joka on toimivaltainen vähintään yhden tiedoksi annettavassa asiakirjassa mainitun veron, maksun tai muun toimenpiteen osalta, edellyttäen että tämä sallitaan pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä.
14 artikla
Pyynnön vastaanottava jäsenvaltio voi tiedoksi antamista varten käyttää 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yhdenmukaista tiedoksiantolomaketta, joka on laadittu sen virallisella kielellä tai jollakin sen virallisista kielistä sen kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
IV LUKU
PERINTÄ- TAI TURVAAMISTOIMENPIDEPYYNNÖT
15 artikla
Perintä- ja turvaamistoimenpidepyyntöihin on sisällyttävä ilmoitus siitä, että direktiivissä 2010/24/ETY säädetyt edellytykset keskinäistä virka-apua koskevan menettelyn aloittamiselle ovat täyttyneet.
16 artikla
1. Virka-apua pyytävän viranomaisen on täytettävä tai sen vastuulla on täytettävä täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistava yhdenmukainen asiakirja, joka liitetään perintä- tai turvaamistoimenpidepyyntöön, täytäntöönpanon virka-apua pyytävässä jäsenvaltiossa mahdollistavan alkuperäisen asiakirjan perusteella.
Direktiivin 2010/24/EU 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetut hallinnolliset rangaistusmaksut, sakot, maksut ja lisämaksut sekä mainitun direktiivin 2 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut korot ja kulut, joita voidaan virka-apua pyytävän jäsenvaltion voimassa olevien sääntöjen mukaisesti periä täytäntöönpanon mahdollistavan alkuperäisen asiakirjan päivästä alkaen perintäpyynnön lähettämispäivää edeltävään päivään asti, voidaan lisätä täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistavaan asiakirjaan.
2. Useista saatavista ja useista henkilöistä voidaan laatia yksi täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistava yhdenmukainen asiakirja, joka vastaa täytäntöönpanon virka-apua pyytävässä jäsenvaltiossa mahdollistavaa alkuperäistä asiakirjaa.
3. Jos useiden saatavien täytäntöönpanon virka-apua pyytävässä jäsenvaltiossa mahdollistavat alkuperäiset asiakirjat on jo korvattu kaikkien näiden saatavien täytäntöönpanon kyseisessä jäsenvaltiossa mahdollistavalla yhteisellä asiakirjalla, täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistava yhdenmukainen asiakirja voi perustua täytäntöönpanon virka-apua pyytävässä jäsenvaltiossa mahdollistaviin alkuperäisiin asiakirjoihin tai kyseiseen yhteiseen asiakirjaan, johon on yhdistetty nämä virka-apua pyytävän jäsenvaltion alkuperäiset asiakirjat.
4. Perintäpyyntöjen kohteena olevien saatavien täytäntöön panemiseksi pyynnön vastaanottava jäsenvaltio voi käyttää täytäntöönpanon kyseisessä jäsenvaltiossa mahdollistavaa yhdenmukaista asiakirjaa, joka on laadittu sen virallisella kielellä tai jollakin sen virallisista kielistä sen kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
17 artikla
Perintä- tai turvaamistoimenpidepyynnön vastaanottaja ei voi vaatia täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistavan yhdenmukaisen asiakirjan tiedoksi antamisen tai toimittamisen perusteella, että saatavan tai täytäntöönpanon mahdollistavan alkuperäisen asiakirjan valitusmääräaikaa pidennetään tai että se aloitetaan uudelleen, jos nämä on annettu pätevästi tiedoksi.
18 artikla
1. Jos pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion valuutta on eri kuin virka-apua pyytävän jäsenvaltion valuutta, virka-apua pyytävän viranomaisen on ilmaistava perittävän saatavan määrä molempina valuuttoina.
2. Perintää koskevassa virka-avussa on käytettävä viimeisintä pyynnön lähettämispäivää edeltävää valuuttakurssia, joka on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
19 artikla
1. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on mahdollisimman pian ja joka tapauksessa seitsemän kalenteripäivän kuluessa perintä- tai turvaamistoimenpidepyynnön vastaanottamisesta kuitattava pyyntö vastaanotetuksi.
2. Pyynnön vastaanottava viranomainen voi tarvittaessa pyytää virka-apua pyytävää viranomaista antamaan lisätietoja tai laatimaan täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistavan yhdenmukaisen asiakirjan. Virka-apua pyytävän viranomaisen on annettava kaikki tavanomaisesti käytettävissään olevat tarvittavat lisätiedot.
20 artikla
1. Kun tapauksen erityispiirteiden vuoksi saatavaa ei voida periä tai se voidaan periä vain osittain tai kun turvaamistoimenpiteitä ei voida toteuttaa kohtuullisen ajan kuluessa, pyynnön vastaanottavan viranomaisen on annettava asia tiedoksi virka-apua pyytävälle viranomaiselle ja ilmoitettava syyt siihen.
Virka-apua pyytävä viranomainen voi pyynnön vastaanottavalta viranomaiselta saatavien tietojen perusteella pyytää, että pyynnön vastaanottava viranomainen aloittaa uudelleen perintä- tai turvaamistoimenpidemenettelyn. Tällainen pyyntö on tehtävä kahden kuukauden kuluessa kyseisen menettelyn tuloksia koskevan tiedoksiannon vastaanottamisesta, ja pyynnön vastaanottavan viranomaisen on käsiteltävä pyyntö alkuperäiseen pyyntöön sovellettavien säännösten mukaisesti.
2. Viimeistään kuuden kuukauden kuluttua pyynnön vastaanottokuittauksen päivämäärästä pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava virka-apua pyytävälle viranomaiselle perintä- tai turvaamistoimenpidemenettelyn edistymisestä tai sen tulokset.
21 artikla
1. Virka-apua pyytävän viranomaisen on annettava pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle tiedoksi kaikki saatavasta tai sen täytäntöönpanon mahdollistavasta asiakirjasta tehtyä valitusta koskevat toimet, jotka on toteutettu virka-apua pyytävän viranomaisen jäsenvaltiossa, heti kun virka-apua pyytävälle viranomaiselle on ilmoitettu tällaisista toimista.
2. Jos direktiivin 2010/24/ETY 14 artiklan 4 kohdan toisen ja kolmannen alakohdan nojalla pyydetyt turvaamistoimenpiteet tai perintä ovat pyynnön vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltiossa voimassa olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten käytänteiden vastaisia, pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava asiasta virka-apua pyytävälle viranomaiselle mahdollisimman pian ja joka tapauksessa yhden kuukauden kuluessa 1 kohdassa tarkoitetun tiedoksiannon vastaanottamisesta.
3. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on annettava virka-apua pyytävälle viranomaiselle tiedoksi kaikki toimet, jotka on pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa toteutettu perittyjen määrien korvaamiseksi tai korvausten maksamiseksi sellaisten saatavien perinnässä, joista on valitettu direktiivin 2010/24/ETY 14 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan nojalla, heti kun pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle on ilmoitettu tällaisista toimista.
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on otettava mahdollisuuksien mukaan virka-apua pyytävä viranomainen mukaan menettelyihin, joilla korvattava määrä ja maksettava korvaus suoritetaan. Virka-apua pyytävän viranomaisen on siirrettävä pyynnön vastaanottavan viranomaisen perustellusta pyynnöstä korvattavat määrät ja maksettava korvaus kahden kuukauden kuluessa kyseisen pyynnön vastaanottamisesta.
22 artikla
1. Jos perintä- tai turvaamistoimenpidepyynnöstä tulee aiheeton saatavan maksamisen, pyynnön peruuttamisen tai muun syyn vuoksi, virka-apua pyytävän viranomaisen on ilmoitettava siitä välittömästi pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle, jotta tämä voi keskeyttää mahdollisesti toteuttamansa toimet.
2. Kun perintä- tai turvaamistoimenpidepyynnön kohteena olevan saatavan määrää mukautetaan direktiivin 2010/24/EU 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimivaltaisen elimen päätöksellä, virka-apua pyytävän viranomaisen on ilmoitettava päätöksestä pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle ja jos kyseessä on perintäpyyntö, toimitettava pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistava tarkistettu yhdenmukainen asiakirja. Virka-apua pyytävän viranomaisen on laadittava tai sen vastuulla on laadittava täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistava tarkistettu yhdenmukainen asiakirja saatavan määrää mukauttavan päätöksen perusteella.
3. Täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollistava tarkistettu yhdenmukainen asiakirja ei vaikuta millään tavalla mahdollisuuteen valittaa alkuperäisestä saatavasta, täytäntöönpanon virka-apua pyytävässä jäsenvaltiossa mahdollistavasta alkuperäisestä asiakirjasta tai edellisessä alakohdassa tarkoitetusta päätöksestä.
4. Jos 2 kohdassa tarkoitettu mukautus johtaa saatavan määrän alenemiseen, pyynnön vastaanottavan viranomaisen on jatkettava perintää tai turvaamistoimenpiteitä koskevia toimenpiteitään, mutta kyseinen toimenpide on rajoitettava maksamatta olevaan määrään.
Jos silloin, kun pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle on ilmoitettu saatavan määrän alenemisesta, se on jo perinyt vielä maksamatta olevaa määrää suuremman määrän, mutta 23 artiklassa tarkoitettua siirtomenettelyä ei ole vielä aloitettu, pyynnön vastaanottavan viranomaisen on maksettava takaisin liikaa maksettu määrä siihen oikeutetulle henkilölle.
5. Jos 2 kohdassa tarkoitettu mukautus johtaa saatavan määrän lisääntymiseen, virka-apua pyytävä viranomainen voi esittää pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle perintää tai turvaamistoimenpiteitä koskevan lisäpyynnön.
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on käsiteltävä kyseinen lisäpyyntö mahdollisuuksien mukaan samanaikaisesti virka-apua pyytävän viranomaisen alkuperäisen pyynnön kanssa. Jos aloitetun menettelyn edistymisen vuoksi lisäpyynnön ja alkuperäisen pyynnön yhdistäminen ei ole mahdollista, pyynnön vastaanottavan viranomaisen on noudatettava lisäpyyntöä ainoastaan, jos siinä tarkoitettu määrä on vähintään direktiivin 2010/24/EU 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun määrän suuruinen.
6. Virka-apua pyytävän viranomaisen on käytettävä alkuperäisessä pyynnössään käytettyä valuuttakurssia muuntaakseen 2 kohdassa tarkoitetusta mukautuksesta johtuvan saatavan määrän pyynnön vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltion valuutaksi.
23 artikla
1. Virka-apua pyytävälle viranomaiselle direktiivin 2010/24/EU 13 artiklan 5 kohdan mukaisesti lähetettävät määrät on siirrettävä virka-apua pyytävälle viranomaiselle pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion valuuttana.
Perittyjen määrien siirto on tehtävä kahden kuukauden kuluessa päivästä, jona perintä suoritettiin.
Jos kuitenkin pyynnön vastaanottavan viranomaisen soveltamista perintätoimenpiteistä valitetaan syystä, joka ei kuulu virka-apua pyytävän viranomaiseen vastuuseen, pyynnön vastaanottava viranomainen voi odottaa virka-apua pyytävän jäsenvaltion saatavaan liittyvien perittävien määrien siirtämistä siihen saakka, kun valitus on ratkaistu, jos seuraavat edellytykset täyttyvät yhtäaikaisesti:
a)
pyynnön vastaanottava viranomainen pitää todennäköisenä, että valituksen tulos on myönteinen asianomaiselle osapuolelle; ja
b)
virka-apua pyytävä viranomainen ei ole ilmoittanut korvaavansa jo siirrettyjä määriä, jos kyseisen valituksen tulos on myönteinen asianomaiselle osapuolelle.
Jos virka-apua pyytävä viranomainen on ilmoittanut suorittavansa kolmannen alakohdan b alakohdan mukaisen korvauksen, sen on palautettava pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion jo siirtämät perityt määrät yhden kuukauden kuluessa korvauspyynnön vastaanottamisesta. Mahdolliset muut korvaukset joutuu tässä tapauksessa maksamaan pyynnön vastaanottava viranomainen yksin.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia eri järjestelyistä direktiivin 2010/24/EU 18 artiklan 3 kohdan mukaisesti sovellettavaa vähimmäismäärää pienempien määrien siirtämiseksi.
24 artikla
Lukuun ottamatta pyynnön vastaanottavan viranomaisen direktiivin 2010/24/EU 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuna korkona mahdollisesti perimiä määriä, saatava on katsottava perityksi sen suuruisena, jona määrä on peritty pyynnön vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltion kansallisena valuuttana ilmaistuna tämän asetuksen 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valuuttakurssia käyttäen.
V LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
25 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 1179/2008.
26 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 18 päivänä marraskuuta 2011.