KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 27. juni 2012
om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein med oprindelse i Folkerepublikken Kina
(2012/343/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. INDLEDNING
(1)
Kommissionen offentliggjorde den 19. april 2011 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«).
(2)
Proceduren blev indledt som følge af en klage, der blev indgivet den 7. marts 2011 af Solae Europe S.A. (»klageren«), der tegner sig for en stor del (i dette tilfælde over 25 %) af Unionens samlede produktion af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein (3). Klagen indeholdt beviser for, at den pågældende vare blev dumpet, og at dumpingen forvoldte væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
2. PARTER, SOM ER BERØRT AF PROCEDUREN
(3)
Kommissionen underrettede officielt klageren, den anden kendte EU-producent, de eksporterende producenter og Kinas repræsentanter, importører, leverandører og brugere, som den vidste var berørt af proceduren, såvel som deres sammenslutninger om indledningen af proceduren. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en høring inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.
(4)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(5)
Alle de interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning.
(6)
I betragtning af det store antal eksporterende producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører blev det i indledningsmeddelelsen anført, at der muligvis ville blive anvendt stikprøver, jf. artikel 17 i forordning (EF) nr. 1225/2009. For at gøre det muligt for Kommissionen at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i givet fald at udtage en stikprøve, blev alle eksporterende kinesiske producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare i perioden 1. januar 2010 til 31. december 2010 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Myndighederne i Kina blev også hørt om udtagelsen af stikprøver blandt eksporterende producenter.
2.1. STIKPRØVEUDTAGNING AF EKSPORTERENDE PRODUCENTER
(7)
20 eksporterende producenter afgav de oplysninger, der blev anmodet om i forbindelse med stikprøveudtagningen, og tilbød at samarbejde inden for de fastsatte frister. De salgsmængder i EU, som disse (grupper af) eksporterende producenter indberettede, udgjorde ca. 90 % af den pågældende import i undersøgelsesperioden. Derfor blev graden af samarbejde betragtet som høj.
(8)
I betragtning af det store antal (grupper af) eksporterende producenter, som gav udtryk for samarbejdsvilje, blev det besluttet, at det var nødvendigt at benytte stikprøver for de eksporterende producenter.
(9)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 udtog Kommissionen en stikprøve, som var baseret på den største repræsentative eksportmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Den stikprøve, der var blevet udtaget således, bestod oprindeligt af to grupper af forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der bl.a. repræsenterede fem individuelle producenter og tegnede sig for 40-50 % af den mængde af den pågældende vare, der blev eksporteret fra Kina til EU i undersøgelsesperioden. Efter at der var blevet modtaget dokumentation, der tydede på, at disse to grupper muligvis skulle behandles som en enkelt enhed, for så vidt angår indførelse af en antidumpingtold (se betragtning 41), blev stikprøven udvidet, således at den også omfattede en tredje gruppe af eksporterende producenter og således tegnede sig for 45-60 % af den kinesiske import. De berørte parter og de kinesiske myndigheder blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 2, hørt i forbindelse med den indledende udtagelse og den efterfølgende udvidelse af stikprøven. To forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter gjorde indsigelse mod udvidelsen af stikprøven, idet de hævdede, at hvis stikprøven skulle udvides, ville de være bedre egnet som den tredje gruppe af eksporterende producenter, der skulle indgå i stikprøven. Det bør understreges, at i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningens artikel 17, stk. 1, bestod den foreslåede nye stikprøve af de tre grupper af eksporterende producenter med det største salg af den pågældende vare i EU i undersøgelsesperioden. Det salg i EU af den pågældende vare, som i undersøgelsesperioden blev opnået af de to forretningsmæssigt forbundne producenter, som hævdede, at de burde have været udtaget som en tredje gruppe, var meget beskedent og udgjorde mindre end 10 % af den udtagne tredje gruppes salgsmængde. Det blev derfor bekræftet, at den udvidede stikprøve ville have den største repræsentativitet med de foreslåede tre grupper. Der blev ikke gjort yderligere indsigelser.
2.2. STIKPRØVEUDTAGNING AF IMPORTØRER
(10)
Efter en undersøgelse af de afgivne oplysninger blev det i betragtning af det store antal importører, der gav udtryk for samarbejdsvilje, besluttet, at det var nødvendigt at benytte stikprøver, for så vidt angår ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(11)
Syv ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som tegner sig for 20 % af den samlede import af den pågældende vare til Unionen, indvilligede i at indgå i stikprøven. Tre importører, som tegner sig for ca. 17 % af den samlede import fra Kina og næsten 90 % af de samarbejdsvillige importørers import, blev udtaget til stikprøven. I henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, fik de berørte parter mulighed for at kommentere udtagningen af stikprøven. Der var ingen indsigelser. En af importørerne i stikprøven ophørte med at samarbejde og besvarede ikke spørgeskemaet.
2.3. SPØRGESKEMABESVARELSER OG KONTROLBESØG
(12)
For at give de grupper af eksporterende producenter i Kina, der indgik i stikprøven, mulighed for at anmode om markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, hvis de ønskede det, sendte Kommissionen dem de relevante formularer. I denne forbindelse anmodede to grupper af virksomheder i stikprøven om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, mens de resterende grupper af virksomheder i stikprøven anmodede om individuel behandling i henhold til grundforordningens artikel 9, stk. 5.
(13)
Ansøgningsformularerne vedrørende markedsøkonomisk behandling/individuel behandling blev også sendt til de (grupper af) eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, og som havde meddelt, at de havde til hensigt at anmode om individuel behandling i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3.
(14)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til de eksporterende producenter i stikprøven og eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven og havde meddelt, at de havde til hensigt at anmode om en individuel undersøgelse, til klageren og den anden kendte EU-producent, importører i stikprøven samt til alle kendte brugere.
(15)
Efter at have anmodet om oplysninger fra producenter i de mulige referencelande, Brasilien, Israel og Amerikas Forenede Stater (»USA«), blev der også sendt spørgeskemaer til de producenter i Brasilien og Israel, som havde tilbudt at samarbejde, med henblik på at fastsætte den normale værdi for virksomheder, der ikke kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling (jf. betragtning 60-64).
(16)
Der blev modtaget fuldstændige besvarelser af spørgeskemaet fra de tre grupper af eksporterende producenter i Kina i stikprøven, en brasiliansk producent, en israelsk producent, en EU-producent (med et produktionsanlæg i henholdsvis Belgien og Danmark), to (ud af tre) importører i stikprøven og fire brugere i EU. En anden brasiliansk producent indsendte en ufuldstændig besvarelse.
(17)
Desuden blev der modtaget anmodninger om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 3, fra én eksporterende producent, der ikke indgik i stikprøven (»ansøger A«), og en gruppe af forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven (samlet benævnt »ansøger B«) (4). Efter at have analyseret oplysningerne fra de parter, der indgår i stikprøven, samt disse anmodninger, herunder også behørigt udfyldte spørgeskemaer, blev det konkluderet, at antallet af (grupper af) eksporterende producenter, der skulle undersøges alene i stikprøven, var så stort, at yderligere individuelle undersøgelser ville være urimeligt byrdefulde og hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen. Ansøgerne blev derfor underrettet om, at deres anmodning om individuel undersøgelse blev afvist.
(18)
Ansøger B anfægtede denne beslutning om ikke at tage hans anmodning om en individuel undersøgelse i betragtning. Han hævdede, at denne afvisning ville være i strid med grundforordningens artikel 17, stk. 3, og artikel 6.10 i antidumpingaftalen, som fortolket af WTO's tvistbilæggelsesorgan i sagen vedrørende visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer for nylig (5). For det andet ville dette være i modstrid med det grundlæggende princip om proportionalitet.
(19)
For så vidt angår den første påstand, giver grundforordningens artikel 17, stk. 3, og artikel 6.10 i antidumpingaftalen udtrykkeligt undersøgelsesmyndigheden mulighed for ikke at tage anmodninger om individuel behandling i betragtning, hvis antallet af berørte eksportører og/eller producenter er så stort, at en sådan beslutning ikke er praktisk gennemførlig. WTO's appelorgans rapport i sagen vedrørende visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer præciserede, at rettidige anmodninger om individuel behandling »som hovedregel« accepteres, medmindre dette ville være »urimeligt byrdefuldt« (6). I dette tilfælde ville kontrol af spørgeskemabesvarelserne og af ansøgernes besvarelser af formularerne vedrørende markedsøkonomisk behandling/individuel behandling indebære kontrolbesøg hos én enkelt virksomhed (ansøger A) og to andre virksomheder (dem, der indgår i ansøger B's gruppe). Under disse kontrolbesøg ville overholdelse af bestemmelserne i artikel 2, stk. 7, litra c), skulle efterprøves sammen med den struktur, de omkostninger (herunder produktionsomkostninger og indkøb), det salg og den rentabilitet, som alle disse enheder har indberettet. I betragtning af det store antal enheder, der allerede er blevet undersøgt inden for rammerne af stikprøven, ville tilføjelsen af endnu en ansøger have været urimeligt byrdefuld og have bragt rettidig afslutning af undersøgelsen i alvorlig fare. Derfor er beslutningen om ikke at acceptere disse anmodninger om en individuel undersøgelse hjemlet i lovgivningen og ikke i strid med proportionalitetsprincippet.
(20)
Efter at have fået oplyst, at en individuel undersøgelse ville være for byrdefuld, foreslog ansøger B senere, at han kunne trække sin ansøgning om markedsøkonomisk behandling tilbage, hvis der kunne opnås enighed om at gennemføre en undersøgelse vedrørende individuel behandling. Da virksomheden angiveligt kun havde gennemført en mindre eksporttransaktion i UP og ikke længere ville kræve markedsøkonomisk behandling, hævdede den, at Kommissionen ikke ville skulle gennemføre et kontrolbesøg i Kina for at fastlægge dumpingens størrelse, og at det ville være tilstrækkeligt at efterprøve den pågældende eksporttransaktion og besvarelsen af spørgeskemaet fra klageren i EU. Eksportøren hævdede på dette grundlag, at indrømmelse af en individuel undersøgelse ikke ville være byrdefuldt.
(21)
Hvis en individuel undersøgelse blev indrømmet, ville et kontrolbesøg hos ansøger B dog være nødvendigt, da andet salg til EU i UP ikke ville kunne udelukkes uden et kontrolbesøg hos begge producenter i gruppen i Kina. Et sådant kontrolbesøg ville have været urimeligt byrdefuldt, da stikprøven omfatter tre store grupper af virksomheder og dermed er stor. Anmodningen blev derfor afvist.
(22)
Beslutningen om ikke at acceptere anmodningerne om individuel behandling er blevet opretholdt. På baggrund af ovennævnte tre årsager er det blevet endelig besluttet, at anmodningerne om individuel undersøgelse ikke kan efterkommes, da de ville gøre undersøgelsen urimeligt byrdefuld og hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen.
(23)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for en fastsættelse af dumping, deraf følgende skade eller trussel om skade og EU's interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
Eksporterende producenter i Kina:
-
Gushen Biological Technology Group Co., Ltd. og forretningsmæssigt forbundne virksomheder, Dezhou
-
Shandong Crown Soya Protein Co., Ltd. og forretningsmæssigt forbundne virksomheder, Shenxian, Qingdao, Yucheng
-
Shandong Sinoglory Health Food Co., Ltd. og forretningsmæssigt forbundne virksomheder, Liaocheng, Qingdao
b)
EU-producent:
-
Solae Europe med produktionsanlæg i:
-
Belgien, Ieper (Solae Belgium), og
-
Danmark, Aarhus (Solae Denmark)
c)
Producenter i referencelandet:
-
Bremil Industria De Produtos Alimenticios Ltda., Arroio do Meio
-
Solae do Brasil Ind. Com. Alimentos Ltda., Esteio, Sao Paulo.
3. UNDERSØGELSESPERIODE
(24)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. januar 2010 til 31. december 2010 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 2007 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
4. RESULTATER I DEN FORELØBIGE FASE
(25)
I den foreløbige fase blev det konkluderet, at indførelsen af midlertidige foranstaltninger ikke ville være hensigtsmæssig, navnlig i betragtning af behovet for yderligere analyse af årsagssammenhængen mellem dumpingimporten af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
5. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(26)
Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige foranstaltninger (»foreløbig fremlæggelse af oplysninger«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt.
(27)
Kommissionen fortsatte med at indhente alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen. Ud over de i betragtning 23 omhandlede kontrolbesøg blev der aflagt kontrolbesøg hos Kerry i Bristol, Det Forenede Kongerige, som er af de importører og brugere af sojaprotein, som samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(28)
Den pågældende vare blev i indledningsmeddelelsen defineret som varer fremstillet af koncentreret sojaprotein med indhold af proteiner på 65 vægtprocent og derover (N × 6,25), beregnet på grundlag af tørstofindholdet og eksklusive tilsatte vitaminer, mineraler, aminosyrer og tilsætningsstoffer til fødevarer (»den pågældende vare«) med oprindelse i Folkerepublikken Kina i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2106 10 20, ex 2106 90 92, ex 2309 90 10, ex 2309 90 99 (ex 2309 90 96 fra den 1. januar 2012) og ex 3504 00 90.
(29)
Ovennævnte varedækning kan inddeles i to hovedproduktgrupper: i) sojaproteinkoncentrater (»koncentrater«, herunder simple koncentrater/basiskoncentrater og yderligere forarbejdede koncentrater), som har et proteinindhold på over 65 %, men under 90 %, og ii) isolerede sojaproteiner »isolater«), som har et proteinindhold på 90 % eller derover.
(30)
Det blev også konstateret, at mens det simple koncentrat i høj grad er et basisprodukt med en beskeden værditilvækst, kræver isolater og yderligere forarbejdede koncentrater betydeligt mere forarbejdning, og de er derfor produkter med større værditilvækst.
(31)
Varedækningen som beskrevet ovenfor omfatter også simple (ikke yderligere forarbejdede) koncentrater til foder. Disse blev i den betragtede periode produceret i EU på et anlæg i Frankrig tilhørende klageren og af en anden virksomhed, ADM, som er hjemmehørende i Nederlandene.
(32)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger anmodede klageren om en ændring af varedækningen gennem udelukkelse af koncentrater, der anvendes til foder. Klageren modsatte sig den tilgang, der blev foreslået i det midlertidige dokument og hævdede, at udelukkelsen af data fra det franske anlæg, som lukkede i 2009 (dvs. midt i den betragtede periode), resulterede i en uoverensstemmelse i de resterende data (hvor ADM's data fortsat blev taget i betragtning). Følgelig var salget og markedsandelen for EU-producenterne af den undersøgte vare kunstigt oppustede.
(33)
Klageren hævdede, at på baggrund af den relativt stabile efterspørgsel blev en del af det udbud, der kom fra Solaes franske anlæg, indtil det lukkede i 2009, overtaget af konkurrenten i EU, ADM. Følgelig førte udelukkelsen af data fra det franske anlæg til en misvisende sammenligning af dataene fra 2008, hvor ADM kun havde en mindre andel af markedet for koncentrater til foder, med data for UP, hvor AMD havde en meget større andel af dette marked.
(34)
Klageren fremlagde navnlig oplysningen om tekniske og kemiske forskelle mellem koncentrater til foder på den ene side og andre koncentrater og isolater på den anden side. Der anvendes også forskellige distributionskanaler til disse undergrupper. Desuden henhører koncentrater til foder under en anden KN-kode end andre koncentrater (til fødevarer) og isolater.
(35)
Efter klagerens fremlæggelse af oplysninger tilkendegav en af eksportørerne, at han var uenig i anmodningen om at begrænse varedækningen. Denne eksportør havde dog misforstået anmodningen og troede, at anmodningen vedrørte udelukkelse af alle sojaproteinkoncentrater, mens den i realiteten kun vedrører simple sojaproteinkoncentrater til foder. Desuden fremlagde eksportøren ingen saglig begrundelse for, at anmodningen skulle være ubegrundet.
(36)
Baseret på de oplysninger, der er indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, skal det også bemærkes, at import af sojaproteinkoncentrater til foder tegner sig for mindre end 1 % af den samlede import fra Kina til Unionen af den undersøgte vare (som oprindeligt defineret).
(37)
I betragtning af ovenstående og navnlig de klare tekniske, kemiske og markedsrelaterede forskelle anses det for hensigtsmæssigt at begrænse varedækningen ved at udelukke simple sojaproteinkoncentrater af den art, der anvendes i dyrefoder. Den pågældende vare er følgelig varer fremstillet af koncentreret sojaprotein, undtagen varer af den art, der anvendes i dyrefoder, med indhold af proteiner på 65 vægtprocent og derover (N × 6,25), beregnet på grundlag af tørstofindholdet og eksklusive tilsatte vitaminer, mineraler, aminosyrer og tilsætningsstoffer til fødevarer, med oprindelse i Kina (»den undersøgte vare«) og i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2106 10 20, ex 2106 90 92 og ex 3504 00 90.
(38)
Den pågældende vare anvendes hovedsageligt i fødevareindustrien i kød og erstatninger for kød. Den anvendes desuden i salatdressinger, supper, drikkevarepulver, energibarer, coffee whitener, frosne desserter, kunstigt flødeskum, modermælkserstatning, brød, morgenmadsprodukter, pasta osv. På grund af den pågældende vares egenskaber har den også en række særlige anvendelsesformål, herunder klæbemidler, asfalt, harpiks, rengøringsmidler, kosmetik, blæk, læder, maling, belagt papir, pesticider/afsvampningsmidler, plastik, polyester og tekstilfibre.
(39)
Trods visse forskelle med hensyn til de eventuelle endelige anvendelsesformål har de forskellige typer af den pågældende vare, koncentrater og isolater, alle de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber. De betragtes derfor som udgørende én enkelt vare.
2. SAMME VARE
(40)
Det blev konstateret, at den pågældende vare og visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Kina og på hjemmemarkedet i Brasilien, der blev valgt som referenceland, samt visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, havde de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Disse varer anses derfor for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. DUMPING
1. FORHOLDET MELLEM SINOGLORY-GRUPPEN OG GUSHEN-GRUPPEN
(41)
De eksporterende producenter i stikprøven bestod af Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd. og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder (»Crown-gruppen«), Gushen Biological Technology Group Co. Ltd. og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder (»Gushen-gruppen«) og Sinoglory Health Food Co. Ltd. og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder (»Sinoglory-gruppen«). På et tidligt tidspunkt i løbet af undersøgelsen blev det konstateret, at Gushen-gruppen og Sinoglory-gruppen muligvis skulle behandles som forretningsmæssigt forbundne eksportører. Efter fremlæggelsen af de pågældende eksportørers forklaringer blev det til sidst besluttet at betragte Gushen-gruppen og Sinoglory-gruppen som separate enheder i forbindelse med denne undersøgelse.
2. MARKEDSØKONOMISK BEHANDLING
(42)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende import fra Kina fastsættes i overensstemmelse med samme artikels stk. 1-6 for de producenter, som viste sig at opfylde kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(43)
Til orientering er disse kriterier kort beskrevet herunder:
1.
Virksomhedens beslutninger og omkostninger bestemmes på grundlag af markedssignaler og uden nogen omfattende statslig indgriben.
2.
Regnskaber underkastes uafhængig revision efter internationale regnskabsstandarder og anvendes til alle formål.
3.
Der må ikke være nogen væsentlige fordrejninger, som er overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system.
4.
Retlig sikkerhed og stabilitet skal sikres ved love om konkurs og ejerforhold.
5.
Valutaomregninger skal finde sted til markedskursen.
(44)
Crown-gruppen og Sinoglory-gruppen ansøgte om markedsøkonomisk behandling.
(45)
For både Crown-gruppen og Sinoglory-gruppen indhentede Kommissionen alle de oplysninger, som den anså for nødvendige, og kontrollerede ved besøg hos de pågældende virksomheder alle de oplysninger, som var afgivet i anmodningen om markedsøkonomisk behandling, og alle andre oplysninger, den fandt nødvendige.
(46)
Det blev ved undersøgelsen fastslået, at begge grupper ikke opfyldte kravene i de kriterier, der er fastsat i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), for at opnå markedsøkonomisk behandling.
(47)
Virksomhederne fra begge grupper opfyldte navnlig ikke kriterium 1, 2 og 3.
(48)
For den første gruppes vedkommende opfyldte en af producenterne i gruppen ikke kriterium 1, fordi den pågældende producent er forpligtet til at sælge alle sine varer på det internationale marked. Selv om virksomheden hævdede, at denne bestemmelse ikke var bindende, har virksomheden rent faktisk aldrig solgt varer på hjemmemarkedet (med undtagelse af et beskedent salg i 2007). Hvad angår kriterium 2, blev der konstateret flere regnskabsproblemer for begge producenter i gruppen. Desuden forelagde en af virksomhederne i gruppen ingen ansøgningsformular vedrørende markedsøkonomisk behandling. Derudover udlejede en af virksomhederne i gruppen en del af sine arealer, uden at der forelå nogen registrering af lejeindtægter i dens regnskaber, da ingen fakturaer eller dokumentation for betaling af leje blev udstedt. Da den flyttede til et nyt produktionsanlæg, og en del af dens udstyr blev overflødigt, blev der ikke udført nogen test for værdiforringelse. Endelig skal det bemærkes, at en af virksomhederne i gruppen købte et nyt stykke jord og i den forbindelse modtog et beløb fra regeringen, som skulle anvendes som erstatning til de landsbyboere, der var nødt til at flytte. Beløbet blev dog ikke anvendt til dette formål, men derimod til at mindske udgifterne til brugsretten til jorden. Hvad angår kriterium 3, bytter to producenter i gruppen råvarer fra den samme leverandør uden behørig dokumentation eller ordentlige optegnelser og på grundlag af meget uformelle ordninger uden nogen form for justeringer for prisforskelle eller gebyrer. Dette udgør en form for byttehandel. Desuden kunne en producent anvende den jord, der tilhørte dens majoritetsaktionær, uden nogen betaling i en årrække. Ifølge denne virksomhed var dette muligt, fordi moderselskabet havde erhvervet de tilhørende brugsrettigheder til jorden til en meget lav pris i forbindelse med dens privatisering.
(49)
Efter fremlæggelse af de detaljerede resultater vedrørende markedsøkonomisk behandling og den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, gentog gruppen tidligere påstande om, at en af de to producenter ikke burde betragtes som retligt forbundet med resten af gruppen. For så vidt angår denne påstand, blev det konstateret, at de to producenter forfulgte en koordineret handels- og industristrategi sammen med resten af gruppen, herunder den i betragtning 48 omhandlede praksis med byttehandel. Påstanden afvises derfor.
(50)
Gruppen hævdede også, at salgsrestriktionen for en af producenterne kun var nævnt i virksomhedens vedtægter og ikke i erhvervslicensen eller godkendelsesbeviset. Ifølge virksomheden var denne restriktion derfor ikke bindende. Det blev desuden hævdet, at den virksomhed, som ikke havde indgivet en ansøgningsformular vedrørende markedsøkonomisk behandling, ikke var en producent- eller handelsvirksomhed, men snarere fungerede som betalingsagent, og at gruppen havde gjort sit bedste for at forelægge alle de oplysninger, den råder over.
(51)
Som nævnt ovenfor overholdt den pågældende producent helt klart salgsrestriktionen. Desuden udgør vedtægterne en del af de dokumenter, der fremlægges til godkendelse for myndighederne, når virksomheden oprettes, og det er derfor klart, at indholdet af disse dokumenter danner grundlag for virksomhedens faktiske transaktioner. Hvad angår den virksomhed, der ikke indsendte en ansøgningsformular vedrørende markedsøkonomisk behandling, blev det sluttelig konstateret, at denne virksomhed rent faktisk var involveret i visse aspekter vedrørende eksportsalg af den pågældende vare og derfor burde have indsendt en ansøgningsformular vedrørende markedsøkonomisk behandling. Begge påstande afvises derfor.
(52)
I den anden gruppe var en af de eksporterende producenter også underlagt en salgsrestriktion, som indebar, at 70 % af dens produktion skulle sælges til eksport, og den opfyldte derfor ikke kriterium 1. Hvad angår kriterium 2, blev der konstateret en række problemer vedrørende afskrivning af aktiver og ændringer i regnskabspolitikkerne. Hvad angår kriterium 3, varierer værdien af to grunde betragteligt i en af virksomhedernes regnskaber, og det anses, at virksomheden modtog et skjult tilskud ved at købe en grund til en pris, der ligger klart under markedsværdien. Desuden nød en anden virksomhed i gruppen godt af gratis leje af en grund i et år, og den har erhvervet brugsrettigheder til jord til en pris, der er lavere end markedsværdien. Endelig var en række gruppeinterne garantier ikke anført i bemærkningerne til regnskabet, hvilket udgør en overtrædelse af IAS 24.
(53)
Efter fremlæggelsen af de detaljerede resultater vedrørende markedsøkonomisk behandling og den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede gruppen, at de to producenters faktiske salg ikke var underlagt nogen salgsrestriktioner. Ifølge virksomhederne skyldtes det forhold, at deres respektive eksportmængder var i overensstemmelse med restriktionerne i deres vedtægter alene forholdet mellem udbud og efterspørgsel på sojaproteinmarkedet. De understregede, at disse restriktive bestemmelser var blevet fjernet fra teksterne kort efter undersøgelsesperioden. Hvad angår kriterium 2, hævdede gruppen, at bortset fra nogle mindre regnskabsmæssige fejl, havde den fuldt ud overholdt de almindeligt anerkendte regnskabsprincipper i Kina, som den er forpligtet til at anvende frem for IAS. Med hensyn til brugsrettigheder til jord hævdede gruppen, at forskellen i værdien af de to grunde skyldtes udgifterne til udjævning af en af de to grunde. Endelig blev det understreget, at den gratis leje af en anden grund skyldtes visse administrative forsinkelser, før brugsretten til jorden reelt kan erhverves, og at værdien af fritagelsen under alle omstændigheder kun var beskeden set i forhold til virksomhedens driftsindtægter.
(54)
Hvad angår kriterium 1, udgør vedtægterne en del af de dokumenter, som forelægges myndighederne og godkendes, når virksomheden oprettes. Når virksomheden overholdt salgsrestriktionerne, anses det, at det er på grund af kravet herom, og det er klart, at indholdet af disse dokumenter danner grundlag for virksomhedens faktiske transaktioner. Endvidere understreges det, at restriktionerne blev slettet i vedtægterne efter UP, og det er derfor irrelevant for denne undersøgelse. Hvad angår kriterium 2, stod det klart, at nøjagtigheden og pålideligheden af regnskaberne ikke kunne bekræftes. Desuden burde virksomhedens regnskaber have været revideret i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder, hvilket ikke kunne bekræftes under kontrolbesøget. Hvad angår kriterium 3, kunne der under kontrolbesøget ikke forelægges dokumentation for udgifterne til udjævning af den pågældende grund. Endelig står det uanset forklaringerne fast, at en af virksomhederne lejede sine arealer gratis i en bestemt periode og således modtog et tilskud. Der blev således ikke modtaget bemærkninger, som kunne ændre resultaterne vedrørende markedsøkonomisk behandling. Disse undersøgelsesresultater bekræftes hermed.
3. INDIVIDUEL BEHANDLING
(55)
Ifølge grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), kan der fastsættes en landsdækkende told for lande, der er omfattet af den pågældende artikel, undtagen når virksomhederne har bevist, at de opfylder alle kriterier i grundforordningens artikel 9, stk. 5. Til orientering er disse kriterier kort beskrevet nedenfor:
-
Eksportører, som er helt eller delvist udenlandsk ejede selskaber eller joint ventures, kan frit tilbageføre kapital og fortjeneste.
-
Eksportpriser og -mængder og salgsbetingelser fastsættes frit.
-
Størstedelen af aktierne tilhører private. Statslige embedsmænd i bestyrelsen eller i ledende stillinger skal være i mindretal, eller det skal påvises, at virksomheden er tilstrækkeligt uafhængig af statslig indgriben.
-
Valutaomregninger foretages til markedskursen.
-
Statens indgriben er ikke af sådan art, at der er mulighed for omgåelse af foranstaltningerne, hvis der fastsættes forskellige toldsatser for individuelle eksportører.
(56)
Gushen-gruppen anmodede kun om individuel behandling. Denne anmodning blev undersøgt, og der fandtes ikke anledning til at tro, at virksomheden ikke opfyldte ovennævnte kriterier. Det blev derfor konkluderet, at Gushen-gruppen kunne indrømmes individuel behandling.
(57)
Der blev også foretaget en vurdering for Crown-gruppen og Sinoglory-gruppen, da disse virksomheder ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling. I begge tilfælde fandtes der ikke anledning til at tro, at virksomhederne ikke opfyldte ovennævnte kriterier. Det blev derfor konkluderet, at begge grupper kunne indrømmes individuel behandling.
(58)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gav klageren udtryk for, at han ikke var enig i, at de to eksportørgrupper i stikprøven skulle indrømmes individuel behandling. I betragtning af at der ikke indføres foranstaltninger, har det dog ikke været nødvendigt at undersøge dette yderligere.
4. NORMAL VÆRDI
(59)
Som beskrevet i betragtning 46 blev de to grupper i stikprøven, som havde anmodet om markedsøkonomisk behandling, ikke indrømmet en sådan behandling. Den tredje gruppe i stikprøven havde ikke ansøgt om markedsøkonomisk behandling. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, blev den normale værdi for alle grupper derfor fastlagt ud fra priserne eller den beregnede værdi i et referenceland.
a) Referenceland
(60)
I indledningsmeddelelsen tilkendegav Kommissionen, at den påtænkte at benytte USA som passende referenceland med henblik på at fastsætte den normale værdi for Kina, og opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil.
(61)
Der blev modtaget en række bemærkninger, og andre lande, navnlig Brasilien og Israel, blev foreslået som alternativer. Hovedargumentet mod valget af USA som referenceland var, at i USA vil den pågældende vare være fremstillet af genetisk modificerede sojabønner, mens dette ikke ville være tilfældet i Kina. Brugen af genetisk modificerede sojabønner ville kunne resultere i, at produktet anvendes af forskellige brugere og/eller forarbejdningsindustrier. En af de eksporterende producenter fremførte ligeledes, at klagerens amerikanske datterselskab ville have en dominerende stilling på det amerikanske marked, hvilket vil føre til oppustede salgspriser på hjemmemarkedet.
(62)
På baggrund af disse bemærkninger søgte Kommissionen at samarbejde med alle kendte producenter af varer fremstillet af koncentreret sojaprotein i Brasilien, Israel og USA ved at stille dem en række centrale spørgsmål om deres produktion, salg og lokale markeder og bede dem tilkendegive, om de ville være villige til at afgive mere detaljerede oplysninger om deres omkostninger og priser, hvis deres land skulle blive valgt som referenceland. Kun én amerikansk producent og to brasilianske producenter afgav et svar, der omfattede afgivelse af de ønskede oplysninger og tilbud om yderligere samarbejde. På et senere tidspunkt fremsendte en israelsk producent også en fuldstændig besvarelse af spørgeskemaet. Kommissionen bestræbte sig også på andre måder på at indhente oplysninger om ovennævnte og andre potentielle markeder.
(63)
De oplysninger, der blev indsamlet således, blev analyseret nøje. Det blev bekræftet, at den amerikanske vare overvejende var fremstillet af genetisk modificerede sojabønner i modsætning til varer fremstillet af koncentreret sojaprotein fra Kina, Brasilien eller Israel. Der kunne dog ikke drages nogen konklusioner med hensyn til virkningerne af denne forskel i de vigtigste råvarer for produktets egenskaber, anvendelsesformål, omkostninger eller pris. Selv om der på det brasilianske marked var en importtold på 14 %, fandtes der desuden betydelige mængder importerede varer fremstillet af koncentreret sojaprotein i Brasilien, som konkurrerer med de lokalt fremstillede varer. De to brasilianske producenter, der begge tilbød at samarbejde, tegnede sig rent faktisk for ¾ af forbruget i Brasilien, mens det amerikanske marked viste sig at være klart domineret af to store indenlandske producenter, hvoraf kun en havde tilbudt at samarbejde. Selv om det amerikanske marked samlet set var større, fremgik det således, at der var større konkurrence i Brasilien med to store indenlandske producenter og en betydelig import. Desuden fremgik det, at de samarbejdsvillige brasilianske producenters hjemmemarkedssalg overordnet set var af samme størrelsesorden som det salg, de kinesiske producenter i stikprøven havde til EU, og produktsortimenterne var sammenlignelige. Endelig blev det konstateret, at det brasilianske hjemmemarked var betydeligt større end det israelske.
(64)
På grundlag af ovenstående valgtes Brasilien som referenceland. Denne udvælgelse bekræftes.
b) Fastsættelse af den normale værdi
(65)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), blev den normale værdi for de eksporterende producenter fastsat på grundlag af kontrollerede oplysninger fra producenterne i referencelandet. Når varetyper på referencelandets hjemmemarked ikke blev solgt i normal handel, eller hvor der ikke blev solgt nogen lignende typer, blev den normale værdi beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6.
(66)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger blev der foretaget mere nøjagtige beregninger for også at tage hensyn til bemærkningerne fra parterne.
5. EKSPORTPRIS
(67)
De eksporterende producenters eksportsalg til Unionen fandt enten sted direkte til uafhængige kunder eller gennem forretningsmæssigt forbundne handelsselskaber i Kina. Eksportprisen blev derfor i alle tilfælde fastlagt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, nemlig på grundlag af den eksportpris, der faktisk blev betalt eller skulle betales.
(68)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger blev der foretaget mere nøjagtige beregninger for også at tage hensyn til bemærkningerne fra parterne.
6. SAMMENLIGNING
(69)
Den normale værdi og eksportpriserne blev sammenlignet ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget passende justeringer vedrørende rabatter, transport-, forsikrings-, håndterings-, og lastningsomkostninger og dermed forbundne omkostninger, emballerings- og kreditomkostninger samt indirekte skatter i alle tilfælde, hvor dette blev anset for at være berettiget og korrekt og kunne dokumenteres.
7. DUMPINGMARGENER
(70)
De endelige dumpingmargener blev udtrykt i procent af prisen, cif EU's grænse, ufortoldet.
(71)
For hver af de tre samarbejdsvillige grupper af eksporterende producenter i stikprøven blev der fastlagt en dumpingmargen ud fra en sammenligning af det vejede gennemsnit af den normale værdi i referencelandet og det vejede gennemsnit af eksportprisen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(72)
For de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, blev dumpingmargenen beregnet som et gennemsnit for de tre grupper af virksomheder i stikprøven.
(73)
På grund af det høje samarbejdsniveau i forbindelse med undersøgelsen - de samarbejdsvillige virksomheder tegnede sig for ca. 90 % af al import fra Kina i undersøgelsesperioden - blev den landsdækkende margen for de ikke samarbejdsvillige virksomheder fastsat ved at anvende den højeste margen, der blev konstateret for de grupper af virksomheder, der indgik i stikprøven.
(74)
På det grundlag er de endelige dumpingniveauer som følger:
Virksomhed
Dumpingmargen
Crown-gruppen
59,4 %
Gushen-gruppen
55,8 %
Sinoglory-gruppen
67,0 %
Samarbejdsvillige virksomheder, som ikke indgik i stikprøven
61,3 %
Andre virksomheder
67,0 %
D. SKADE
1. INDLEDENDE BEMÆRKNINGER
(75)
Efter revisionen af varedækningen (udelukkelse af koncentrater til foder), anses én virksomhed - ADM i Nederlandene, hvis produktion er begrænset til koncentrater til foder - ikke længere for at udgøre en del af EU-erhvervsgrenen. Følgelig var det kun klageren (Solae), som fremstillede den samme vare i Unionen i undersøgelsesperioden. Solae har på nuværende tidspunkt to produktionsanlæg i EU - et i Belgien, der producerer sojaproteinisolater, og et andet i Danmark, der producerer sojaproteinkoncentrater (det basale sojaproteinkoncentrat og yderligere forarbejdede koncentrater af høj værdi, hvori basalt sojaproteinkoncentrat indgår som et mellemprodukt). Solaes produktionsanlæg i Boudreaux, Frankrig, som kun fremstillede og markedsførte simple koncentrater til foder, lukkede i begyndelsen af 2009.
(76)
For så vidt angår produktion i EU, afslørede undersøgelsen, at Solaes fremstillingsproces udelukkende er baseret på en forarbejdningsaftale med det schweiziske moderselskab, Solae Europe. Under denne aftale forarbejder Solae Belgium og Solae Denmark de råvarer, som Solae Europe leverer, mod et gebyr. Under hele processen forbliver Solae Europe alene indehaver af råvarerne, eventuelle mellemprodukter og færdigvarerne.
(77)
Da ejendomsretten til råvarerne og færdigvarerne forbliver hos moderselskabet, er forarbejdningsaftalerne retligt set forskellige fra andre mulige produktionsordninger. I dette tilfælde beløb den merværdi, som disse virksomheder i EU tilførte, sig til over 50 % af produktionsomkostningerne. Denne andel af værditilvæksten afspejler også de teknologiske investeringer og kapitalinvesteringer, der er foretaget i Unionen. Nettoværdien af sådanne investeringer i EU er betydelig, og industrien beskæftiger et betydeligt antal personer i Unionen.
(78)
Det bør også bemærkes, at forarbejdningsaktiviteterne i EU vil udgøre »den sidste væsentlige ændring«, hvilket indebærer, at varerne får oprindelse i EU.
(79)
På grundlag af ovenstående blev det derfor konkluderet, at en økonomisk aktivitet som den, der udføres af Solae Belgium og Solae Denmark i EU, potentielt kunne blive truet af dumping og dermed kunne retfærdiggøre beskyttelse, uanset sådanne aktiviteters retlige status (forarbejdnings- eller andre produktionsordninger). I lyset af ovenstående konkluderedes det, at Solae Belgium og Solae Denmark skulle anses som EU-producenter, der udgør en del af EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.
(80)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger bemærkede en af eksportørerne, at forarbejdningsvirksomheder ikke kan betragtes som EU-producenter og er uden betydning i forbindelse med antidumpingundersøgelser. Eksportøren hævdede, at da ejerskabet til råvarerne og færdigvarerne forblev hos Solae Europe, som er registreret i Schweiz (dvs. uden for EU), kan Solae Belgium og Solae Denmark ikke anses for at være EU-producenter, og de er derfor ikke berettiget til beskyttelse mod dumping.
(81)
Eksportøren påpegede, at i tidligere sager som f.eks. sagen vedrørende importen af sække og poser af plast med oprindelse i Kina (7) besluttede institutionerne at udelukke to kinesiske virksomheder fra en stikprøve bestående af eksporterende producenter, fordi de ikke selv havde fremstillet en stor mængde af de anmeldte eksporterede varer, men rent faktisk havde forarbejdet dem for andre eksporterende producenter.
(82)
Det skal bemærkes, at situationen i den sag, som eksportøren henviser til, ikke kan sammenlignes med situationen i den foreliggende sag. For det første havde de kinesiske virksomheder i ovennævnte sag vedrørende sække og poser af plast deres egen produktion, som ikke var omfattet af en forarbejdningsaftale (men salget af de varer, som de selv havde fremstillet, var for beskedent til, at virksomhederne kunne indgå i stikprøven), mens Solae Belgium og Solae Denmark i den foreliggende sag udelukkende arbejder under forarbejdningsaftalen.
(83)
Mens Solae Belgium og Solae Denmark er fuldt ud ejet af Solae Europe, blev der i forbindelse med undersøgelsen af de kinesiske virksomheder, der blev udelukket fra stikprøven, desuden ikke konstateret noget ejerskabsforhold med andre eksporterende producenter, for hvilke de forarbejdede varer.
(84)
Eksportøren henviste i sine bemærkninger også til en anden tidligere undersøgelse, nemlig undersøgelsen vedrørende importen af glycin med oprindelse i Kina (8), hvor Kommissionen behandlede en række kinesiske virksomheder som forhandlere snarere end producenter, da det blev konstateret, at den aktivitet, de udførte, ikke kunne betragtes som produktion.
(85)
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at glycin-sagen heller ikke kan støtte eksportørens påstand, da de eksporterende kinesiske virksomheder i den pågældende sag kun gennemførte visse former for forarbejdning, der ikke ændrede den pågældende vares kemiske sammensætning eller fysiske egenskaber. Der var tale om en helt anden situation end den nuværende, hvor EU-virksomhedernes forarbejdning består i at konvertere sojabønner eller sojaflager til sojaproteiner og ikke blot ændrer materialets kemiske sammensætning eller fysiske egenskaber, men også tilfører færdigvaren en betydelig merværdi.
(86)
Eksportøren hævdede også, at centret for beslutningsprocessen for hele forarbejdningsordningen i Unionen udelukkende ligger hos en virksomhed uden for EU, og at forarbejdningsvirksomhederne er fuldstændigt og udelukkende afhængige af deres schweiziske moderselskab. Eksportøren tilføjede, at i en anden sag, som vedrører importen af vinylacetat med oprindelse i USA (9), udelukkede Kommissionen en EU-producent fra definitionen af EU-erhvervsgrenen på grund af den pågældende producents forbindelser med en virksomhed i et land, der er genstand for foranstaltninger.
(87)
En anden part fremførte også, at i forbindelse med undersøgelsen af forarbejdningsaftalen og dens status som produktion, bør spørgsmål om f.eks. hovedsædets placering, interessecentrum og engagement på markedet i EU analyseres på en måde, der svarer til analysen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder i forbindelse med definitionen af EU-erhvervsgrenen.
(88)
Solae har som gruppe rent faktisk strukturelle forbindelser med det schweiziske moderselskab og yderligere forretningsmæssige forbindelser med amerikanske virksomheder. Det er ikke noget nyt i forbindelse med antidumpingprocedurer, at virksomheder med en stærk tilstedeværelse i EU har sådanne strukturelle, kapitalmæssige eller forretningsmæssige forbindelser uden for EU. Sådanne strukturelle og forretningsmæssige forbindelser uden for EU kan dog ikke rokke ved konklusionen om, at klagerne anses for at være EU-producenter.
(89)
Det skal bemærkes, at sådanne argumenter kun ville være relevante med henblik på anvendelsen af grundforordningens artikel 4, stk. 1, litra a), og definitionen af EU-erhvervsgrenen, hvis Solae Europe var hjemmehørende i et land, der er genstand for foranstaltninger, det vil i dette tilfælde sige Kina. Dette er tydeligvis ikke tilfældet, og følgelig er eksportørens argument irrelevant.
(90)
Det skal desuden gentages, at ejerskabet til det anvendte materiale og/eller færdigvaren ikke er et afgørende kriterium for definitionen af en EU-producent. Mens forarbejdning retligt set adskiller sig fra andre produktionsordninger, kan virksomheder, der foretager forarbejdning, anses for at være EU-producenter.
(91)
Denne fremgangsmåde er i overensstemmelse med institutionernes tidligere praksis, f.eks. i udløbsundersøgelsen vedrørende importen af furfurylalkohol med oprindelse i Kina (10).
(92)
Det skal gentages, at i dette tilfælde beløb den merværdi, som virksomhederne i EU tilførte, sig til over 50 % af produktionsomkostningerne. Denne andel af værditilvæksten afspejler de teknologiske investeringer og de kapitalinvesteringer, der er foretaget i Unionen. Nettoværdien af sådanne investeringer i EU er betydelig, og industrien beskæftiger et betydeligt antal personer i Unionen.
(93)
Det konkluderes, at Solae Belgium og Solae Denmark anses for at være EU-producenter, der udgør en del af EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, og vil herefter blive benævnt »EU-erhvervsgrenen«.
(94)
Den samlede produktion i Unionen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, blev fastsat på grundlag af klagerens besvarelse af spørgeskemaet.
(95)
Da EU-erhvervsgrenen kun omfatter en producent, fremlægges oplysningerne nedenfor som indekstal af hensyn til fortroligheden af disse oplysninger, jf. grundforordningens artikel 19.
2. EU-FORBRUGET
(96)
EU-forbruget blev fastsat på grundlag af EU-erhvervsgrenens produktion af forarbejdede varer til salg på EU-markedet, importtal for EU-markedet fra Eurostat og klagerens skøn.
(97)
KN-koderne for visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein dækker en bredere vifte af produkter og ikke kun den af undersøgelsen omfattede vare. På grundlag af omfattende undersøgelser og viden om markedet foretog klageren skøn over værdien og mængden af importen af den undersøgte vare til EU. Disse skøn blev undersøgt i forbindelse med undersøgelsen og anses for at være pålidelige. Kommissionens tjenestegrene modtog ingen bemærkninger med et alternativt forslag, der kunne anfægte brugen af disse skøn i forbindelse med denne undersøgelse.
(98)
En af parterne hævdede, at metoden til beregning af importen ikke er blevet forklaret tilstrækkeligt godt. Der blev dog ikke fremlagt dokumentation, der underbygger denne kritik. Den pågældende part var kritisk over for Kommissionens tilgang, men foreslog dog ikke et mere passende eller pålideligt alternativ. Kritikken vedrørte hovedsageligt det forhold, at den pågældende part ikke var i stand til at fremsætte bemærkninger. Det skal erindres, at den ikke-fortrolige version af klagen, der indeholder en redegørelse for udelukkelsesmetoden, var tilgængelig i det ikke-fortrolige dossier fra indledningen af proceduren.
(99)
Der mindes om, at Kommissionen krydstjekkede oplysningerne i klagen og ikke fandt anledning til at sætte spørgsmålstegn ved rimeligheden af den valgte metode. Eftersom parterne ikke foreslog en alternativ udelukkelsesmetode, blev deres bemærkninger anset for at være ubegrundede.
(100)
I hele den betragtede periode faldt efterspørgslen på EU-markedet med 8 %. Mere specifikt forblev EU-forbruget stabilt mellem 2007 og 2008, faldt med 8 % i 2009 og forblev stabilt i UP.
Tabel 1
EU-forbruget
2007
2008
2009
UP
Mængde i ton
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
100
92
92
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaet fra EU-erhvervsgrenen og klagerens skøn baseret på Eurostat-data
3. IMPORT FRA DET PÅGÆLDENDE LAND
a) Mængde
(101)
Importen af den pågældende vare steg med 15 % i den betragtede periode og nåede op på 20 117 tons i UP. Mere specifikt forblev importen fra Kina stabil mellem 2007 og 2008, inden den steg med 26 procentpoint i 2009, hvor den nåede sit højdepunkt. Det skal bemærkes, at importen fra Kina faldt med ca. 9 procentpoint i UP.
Tabel 2
2007
2008
2009
UP
Dumpingimport fra det pågældende land (ton)
17 495
17 557
22 017
20 117
Indeks (2007 = 100)
100
100
126
115
Markedsandel for dumpingimporten fra det pågældende land - indekstal
100
100
136
125
Kilde:
Klagerens skøn baseret på Eurostat-data
b) Den pågældende imports markedsandel
(102)
Indekstallet, som afspejler udviklingen i markedsandelen for dumpingimporten fra Kina, steg med 25 % i løbet af den betragtede periode. Det var stabilt mellem 2007 og 2008, men steg med 36 % i 2009. I UP faldt det med 11 procentpoint.
c) Priser
i) Prisudvikling
(103)
Den gennemsnitlige importpris steg samlet set med 37 % i den betragtede periode. Mere specifikt steg den indledningsvis med hele 48 % mellem 2007 og 2008, hvorefter den i 2009 faldt med 11 procentpoint og forblev på dette niveau i UP. Gennemsnitsprisen for importen fra Kina i UP var på 1 569 EUR pr. ton.
Tabel 3
2007
2008
2009
UP
Cif-pris på import fra Kina (EUR/ton)
1 149
1 704
1 570
1 569
Indeks (2007 = 100)
100
148
137
137
Kilde:
Klagerens skøn baseret på Eurostat-data
ii) Prisunderbud
(104)
Med henblik på at analysere prisunderbuddet blev EU-producentens vejede gennemsnitlige salgspris ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret, navnlig for kredit-, leverings- og emballeringsomkostninger samt provisioner, til ab fabrik-niveau, og sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige cif-priser for de samarbejdsvillige eksportører fra Kina ved salg til første uafhængige kunde på EU-markedet, justeret for at dække alle omkostninger i forbindelse med fortoldning, dvs. toldtariffen og omkostninger efter importen, (hjemtagningspris).
(105)
Sammenligningen viste, at i UP underbød importen af den pågældende vare EU-erhvervsgrenens priser med ca. 12 %.
Virksomhed
Underbud
Crown-gruppen
11,1 %
Gushen-gruppen
9,6 %
Sinoglory-gruppen
15,0 %
(106)
En af parterne fremførte, at prisunderbuddet naturligvis kun er blevet beregnet for UP, og at der ikke er kendskab til omfanget af tidligere underbud. Den pågældende part fremførte dog, at det muligvis kan udledes, at prisunderbuddet har været faldende, da de kinesiske importpriser steg betydeligt mere end EU-erhvervsgrenens priser mellem 2007 og UP.
(107)
Det anerkendes rent faktisk, at mens de kinesiske importpriser steg med 37 % mellem 2007 og UP, steg EU-erhvervsgrenens priser kun med 15 % (jf. betragtning 119). Det er derfor klart, at med hensyn til gennemsnitlige priser er kløften mellem de kinesiske priser og EU-priserne blevet indsnævret mellem 2007 og UP.
4. EU-ERHVERVSGRENENS SITUATION
(108)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske faktorer og forhold, der kunne have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(109)
Med henblik på skadesanalysen er skadesindikatorerne blevet fastsat på grundlag af oplysninger fra klagerens behørigt efterprøvede fuldstændige besvarelse af spørgeskemaet.
a) Produktion
(110)
EU-produktionen faldt med 14 % mellem 2007 og UP. Mere specifikt faldt den med 8 % i 2008, før den faldt med yderligere 15 procentpoint i 2009. Der var dog en klar forbedring mellem 2009 og UP, hvor produktionen steg med 9 procentpoint.
Tabel 4
2007
2008
2009
UP
Produktion (ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
92
77
86
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
b) Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(111)
EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet forblev stabil i den undersøgte periode.
Tabel 5
2007
2008
2009
UP
Produktionskapacitet (ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
100
100
100
Kapacitetsudnyttelse
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
92
77
86
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
(112)
Det indekstal, som viser udviklingen i kapacitetsudnyttelsen, faldt med 14 % i den betragtede periode. Mellem 2007 og 2008 faldt det med 8 % og med yderligere 15 procentpoint i 2009. Derpå steg det med 9 procentpoint i UP. Tendensen for kapacitetsudnyttelsesgraden afspejler udviklingen i produktionen i den betragtede periode, da produktionskapaciteten forblev stabil.
(113)
Det skal bemærkes, at til trods for et generelt fald forblev kapacitetsudnyttelsen forholdsvis høj og var i UP på over 80 %.
c) Salgsmængde
(114)
EU-erhvervsgrenens salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet faldt med 8 % i den betragtede periode. Salget faldt med 9 % mellem 2007 og 2008 og med yderligere 5 procentpoint i 2009. Der var dog en klar forbedring mellem 2009 og UP, hvor salget steg med ca. 6 procentpoint.
Tabel 6
2007
2008
2009
UP
EU-salg (ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
91
86
92
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
d) Markedsandel
(115)
Samlet set bevarede EU-erhvervsgrenen sin markedsandel i den betragtede periode. Mere specifikt faldt indekstallet med hele 9 % mellem 2007 og 2008, men allerede i 2009 steg det igen med 1 procentpoint, og det steg med yderligere 7 procentpoint i UP.
Tabel 7
2007
2008
2009
UP
EU-erhvervsgrenens markedsandel
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
91
92
99
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaet fra EU-erhvervsgrenen og klagerens skøn baseret på Eurostat-data
e) Vækst
(116)
Mellem 2007 og UP, hvor EU-forbruget faldt med 8 %, faldt salget også med 8 %, og EU-erhvervsgrenens markedsandel forblev uændret.
f) Beskæftigelse
(117)
Beskæftigelsen faldt med 7 % mellem 2007 og undersøgelsesperioden. Den steg lidt mellem 2007 og 2008 inden et kraftigt fald på 10 procentpoint i 2009. Beskæftigelsen steg dog igen, nemlig med 2 procentpoint i UP.
Tabel 8
2007
2008
2009
UP
Beskæftigelse (personer)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
101
91
93
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
g) Produktivitet
(118)
Produktiviteten, målt som produktion (ton) pr. ansat pr. år, faldt med 7 % i den betragtede periode. Dette fald afspejler, at produktionen faldt hurtigere end beskæftigelsen. Det skal dog bemærkes, at mellem 2009 og UP steg produktiviteten med 8 procentpoint, hvilket afspejler, at stigningen i produktionen indtraf endnu hurtigere end stigningen i beskæftigelsen.
Tabel 9
2007
2008
2009
UP
Produktivitet (ton pr. ansat)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
91
85
93
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
h) Faktorer, der påvirker salgspriserne
(119)
EU-producenternes gennemsnitlige salgspriser steg med ca. 15 % i den betragtede periode. Gennemsnitsprisen steg i 2008 og 2009 (med henholdsvis 8 % og 10 procentpoint), før den igen faldt en smule i UP, dvs. med 3 procentpoint. Generelt er priserne på varer fremstillet af koncentreret sojaprotein stærkt afhængige af omkostningerne til de vigtigste råvarer (dvs. sojabønner eller sojabønneflager) og energi. Sammen tegner de sig for en betydelig del af produktionsomkostningerne. Det skal bemærkes, at markedet for sojabønner er volatilt og karakteriseret ved betydelige udsving fra år til år eller endog fra måned til måned.
(120)
På grund af de betydelige variationer i salgspriserne mellem de forskellige typer af den undersøgte vare bør man se på udviklingen i de gennemsnitlige salgspriser med forbehold, fordi enhver ændring i den gennemsnitlige pris er stærkt påvirket af enhver ændring i varesortimentet.
Tabel 10
2007
2008
2009
UP
Enhedspris på EU-markedet (EUR/ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
108
118
115
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
i) Dumpingmargenens størrelse
(121)
På baggrund af mængden, markedsandelen og priserne på importen fra Kina kan virkningerne af de faktiske dumpingmargener for EU-erhvervsgrenen ikke anses for at være ubetydelige.
j) Lagerbeholdninger
(122)
Slutlagrene forblev generelt stabile mellem 2007 og UP. Det skal bemærkes, at lagrene udgør en ret beskeden del af den årlige produktion, og denne indikators relevans for skadesanalysen er derfor begrænset.
Tabel 11
2007
2008
2009
UP
Slutlagre (ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
90
110
99
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
k) Lønninger
(123)
De årlige arbejdskraftomkostninger steg med 7 % mellem 2007 og UP. De steg med 5 % mellem 2007 og 2008, før de faldt med 2 procentpoint i 2009 og derefter steg med 4 procentpoint i UP.
Tabel 12
2007
2008
2009
UP
Årlige arbejdskraftomkostninger (EUR)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
105
103
107
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
l) Rentabilitet og investeringsafkast
(124)
I den betragtede periode var der betydelige udsving i rentabiliteten i forbindelse med salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, udtrykt som procentdel af nettosalget. Mens EU-erhvervsgrenen i 2007 og 2009 opnåede fortjeneste, led den tab i 2008 og UP. Udsvingene i rentabiliteten kan være en afspejling af prisudsvingene på sojabønnemarkedet.
Tabel 13
2007
2008
2009
UP
Rentabilitet ved EU-salget (% af nettosalget)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
-89
10
-45
Investeringsafkast (fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
- 160
-9
- 109
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
(125)
Investeringsafkastet, udtrykt som fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne, fulgte i brede træk rentabilitetsudviklingen.
m) Likviditet og evne til at rejse kapital
(126)
Nettolikviditeten fra driften varierede betydeligt i den betragtede periode. Udgangspunktet var et positivt tal i 2007, derefter indtraf der en forværring i 2008, hvor tallet blev negativt, med en forbedring igen i 2009 og så igen et negativt tal i UP. Overordnet set fulgte likviditeten i brede træk rentabilitetsudviklingen.
(127)
Der var ingen tegn på, at EU-erhvervsgrenen havde vanskeligheder med at rejse kapital, hvilket hovedsageligt skyldtes, at den indgår i en større gruppe.
Tabel 14
2007
2008
2009
UP
Likviditet (EUR)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
-93
24
-7
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
n) Investeringer
(128)
De årlige investeringer i produktionen af samme vare steg med 4 % mellem 2007 og 2008, inden de steg med yderligere 29 procentpoint i 2009. De faldt lidt, nemlig med 5 procentpoint, i UP. Den samlede stigning i investeringerne var på 28 % i den betragtede periode.
Tabel 15
2007
2008
2009
UP
Nettoinvesteringer (EUR)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
104
133
128
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
5. KONKLUSION VEDRØRENDE SKADE
(129)
Analysen af oplysningerne viser, at EU-erhvervsgrenen overordnet set oplevede et fald i produktion, kapacitetsudnyttelse, salg, beskæftigelse og produktivitet i den betragtede periode. Lønomkostningerne steg også.
(130)
Denne negative situation er dog blevet forbedret, da der har været en positiv udvikling i de fleste af disse indikatorer mellem 2009 og UP (2010). Navnlig steg produktionen og kapacitetsudnyttelsen med 9 procentpoint mellem 2009 og 2010 (UP), salget i EU og markedsandelen steg med henholdsvis 6 og 7 procentpoint, beskæftigelsen steg med 2 procentpoint, mens produktiviteten steg med hele 8 procentpoint.
(131)
Også EU-erhvervsgrenens markedsandel forblev overordnet set stabil i den betragtede periode. Den faldt i 2008, men steg igen allerede i 2009. I 2010 nåede den et niveau, der lå meget tæt på niveauet i 2007.
(132)
Rentabilitet samt investeringsafkast og likviditet (som er nært forbundet med rentabiliteten), viser alle et blandet billede af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Mens de overordnet set falder mellem 2007 og UP, svinger de også betydeligt og viser de udsving, der præger markedet.
(133)
Nettoinvesteringerne steg klart mellem 2007 og 2009 (med 33 %), og der var kun tale om et beskedent fald (på 5 procentpoint) i 2010 (UP).
(134)
De faktiske tab, som EU-erhvervsgrenen led i UP, var også forholdsvis beskedne.
(135)
I lyset af ovenstående konkluderes det, at EU-erhvervsgrenen har lidt skade. Da der er tale om forholdsvis ubetydelige faktiske tab for EU-erhvervsgrenen i UP, og der var tegn på et opsving i slutningen af den betragtede periode, kan skaden ikke betegnes som væsentlig, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
(136)
Efter fremlæggelsen af de endelige resultater hævdede klageren, at skaden i dette tilfælde burde betragtes som væsentlig, da konklusionerne i visse andre sager, hvor omstændighederne angiveligt var tilsvarende (dvs. konstatering af positive tendenser mod slutningen af den betragtede periode (11)), ikke var de samme. Ifølge klageren er det også i modstrid med WTO-reglerne at tage hensyn til den sidste del af den betragtede periode og at drage konklusioner på grundlag af tegnene på genrejsning i denne periode (12).
(137)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at hver enkelt sag skal vurderes individuelt. I denne sag viste undersøgelsen ikke blot klare tegn på genrejsning i EU-erhvervsgrenen mod slutningen af den betragtede periode, men omfanget af de negative tendenser var også forholdsvis begrænset. F.eks. forblev EU-erhvervsgrenens markedsandel overordnet set stabil og relativt høj, mens kapacitetsudnyttelsen faldt en smule, men dog forblev på et niveau på over 80 %, og investeringerne steg. I oxalsyre-sagen (13) derimod havde EU-erhvervsgrenen f.eks. mistet 9 % af sin markedsandel i UP set i forhold til skadesundersøgelsesperiodens første år (14). I citronsyre-sagen (15) var der et tilsvarende tab af markedsandele, og der var et fald i investeringerne (16).
(138)
Med hensyn til WTO-forpligtelserne skal det bemærkes, at den pågældende panelrapport henviser til en helt anden situation, hvor undersøgelsesmyndigheden kun analyserede en del af oplysningerne fra kun 6 måneder for hvert af tre på hinanden følgende år og baserede sine resultater på denne ufuldstændige analyse. Situationen i den foreliggende sag er tydeligvis anderledes, da skadesanalysen dækker oplysninger vedrørende hele året i fire på hinanden følgende år, og desuden lægges der en vis vægt på det forhold, at ved slutningen af denne periode på fire år var der en positiv udvikling i mange af de analyserede tendenser set i forhold til året før UP.
(139)
På baggrund af ovenstående konkluderes det endeligt, at en eventuel skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, ikke kan betegnes som væsentlig, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. INDLEDNING
(140)
Uden at dette berører afgørelsen vedrørende fravær af væsentlig skade og under den antagelse, at den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, kunne have været betegnet som væsentlig, har Kommissionen undersøgt den potentielle årsagssammenhæng.
(141)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, undersøgte Kommissionen, om den skade, som EU-erhvervsgrenen havde lidt, skyldtes dumpingimporten fra det pågældende land. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, som kan have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at al skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt dumpingimporten.
2. DUMPINGIMPORTENS VIRKNINGER
(142)
Importen af den pågældende vare steg samlet set med 15 % mellem 2007 og UP, og den tilsvarende markedsandel steg med 25 % trods den faldende efterspørgsel på EU-markedet. Denne udvikling faldt generelt sammen med en svækket økonomisk situation i EU-erhvervsgrenen. Mens EU-erhvervsgrenen var i stand til at bevare sin markedsandel, steg importen fra Kina med over 5 procentpoint.
(143)
På dette grundlag synes der ved første øjekast at være en årsagssammenhæng mellem importen fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(144)
En mere detaljeret analyse af virkningerne af dumpingimport for EU-erhvervsgrenens situation synes dog ikke at vise en klar sammenhæng. Mens importen fra Kina næsten ikke steg mellem 2007 og 2008 (betragtning 101), og cif-importprisen steg med 48 procentpoint (betragtning 103), led EU-erhvervsgrenen i 2008 ikke desto mindre f.eks. betydelige tab og tabte en vis markedsandel. Mens den kinesiske import steg med 26 % mellem 2008 og 2009, og cif-prisen for denne import faldt med 11 procentpoint, kunne EU-erhvervsgrenen i modsætning hertil bevare sin markedsandel og genrejse sig efter tabene i 2008. Mens importen fra Kina - også i perioden mellem 2009 og UP - opretholdt sin tilstedeværelse på EU-markedet, forbedredes EU-erhvervsgrenens situation klart som drøftet i skadesanalysen ovenfor.
(145)
Denne manglende sammenhæng mellem importen fra Kina og tendenserne i skadesindikatorerne tyder kraftigt på, at andre faktorer bidrog og muligvis forvoldte den skade, som EU-erhvervsgrenen eventuelt har lidt. Dette spørgsmål vil blive undersøgt nærmere nedenfor.
3. VIRKNINGERNE AF ANDRE FAKTORER
(146)
Følgende andre faktorer blev undersøgt i forbindelse med årsagssammenhængen: i) faldet i Unionens efterspørgsel, som sandsynligvis til dels skyldes den finansielle og økonomiske krise i 2008/2009, og ii) volatiliteten på sojabønnemarkedet.
i) Faldet i Unionens efterspørgsel, som sandsynligvis til dels skyldes den finansielle og økonomiske krise i 2008/2009
(147)
Der kunne konstateres et fald i EU-forbruget i den betragtede periode, dvs. et fald på 8 %, hvis 2007 sammenlignes med 2010 (UP). Mange af skadesfaktorerne udviklede sig stort set i tråd med denne faktor. F.eks. faldt EU-erhvervsgrenens salgsmængde også med 8 %, når der sammenlignes med ovennævnte to perioder. Andre eksempler er beskæftigelse - 7 % lavere i 2010 end i 2007 - og produktivitet - også 7 % lavere i 2010 end i 2007. Det er derfor klart, at faldet i efterspørgslen, uanset den underliggende årsag, var en væsentlig faktor for udviklingen i EU-erhvervsgrenens situation.
(148)
Selv om årsagen til faldet i efterspørgslen ikke er af direkte relevans for analysen af årsagssammenhæng, kan det meget vel tænkes, at det i det mindste delvist blev forvoldt af den finansielle og økonomiske krise. I denne forbindelse skal det bemærkes, at efterspørgslen navnlig faldt mellem 2008 og 2009. På grund af det tidsmæssige sammenfald var faldet på 8 procentpoint mellem 2008 og 2009 med al sandsynlighed forbundet med den økonomiske krise. Det kan derfor hævdes, at den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, skyldes den økonomiske krise og det deraf følgende fald i efterspørgslen.
(149)
Det skal også bemærkes, at Solae Belgium i sin årlige rapport fra 2009 erkender, at faldende indtægter fra finansielle aktiver som følge af den finansielle krise har haft en negativ indvirkning på virksomhedens økonomiske situation.
(150)
Det gentages desuden, at EU-erhvervsgrenen forbedrede sin økonomiske situation mellem 2009 og UP. Denne udvikling falder helt tydeligt sammen med den generelle økonomiske genrejsning.
(151)
På baggrund af ovenstående konkluderes det, at faldet i efterspørgslen, som formodentlig til dels skyldes den økonomiske krise, var en væsentlig årsag til den skade, som EU-erhvervsgrenen måtte have lidt.
(152)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at den finansielle og økonomiske krise ikke forårsagede skaden, men fremlagde ingen overbevisende argumenter i denne henseende og henviste blot til en række andre sager (17), hvor resultaterne var anderledes.
(153)
Det skal i den forbindelse gentages, at hver enkelt sag skal vurderes individuelt. I dette tilfælde er det en kendsgerning, at faldet i efterspørgslen, som formodentlig skyldtes den økonomiske krise, rent faktisk bidrog til forværringen af EU-erhvervsgrenens situation, og også at der ikke kan findes nogen klar sammenhæng mellem dumpingimporten og EU-erhvervsgrenens situation. Dette blev som beskrevet ovenfor rent faktisk i et vist omfang eksplicit anerkendt i den årlige rapport fra Solae Belgium fra 2009.
(154)
Ikke desto mindre kan der peges på vigtige forskelle mellem de sager, som klageren henviser til, og den foreliggende sag. En række af disse forskelle fremgår af de følgende betragtninger.
(155)
Selv om der ganske vist var en positiv udvikling i visse indikatorer mellem 2009 og UP i oxalsyre-sagen (18), faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel, mens den i den foreliggende sag steg, således at den næsten nåede op på niveauet for 2007 (19). I oxalsyre-sagen var der desuden ikke fravær af sammenhæng fra år til år mellem dumpingimporten fra de pågældende lande og tendenserne i skadesindikatorerne, som det er tilfældet i den foreliggende sag. Rentabilitetstendenserne er også forskellige. Det skal navnlig bemærkes, at der er store udsving i rentabiliteten i den foreliggende sag. Sluttelig er markedet meget volatilt i den foreliggende sag.
(156)
I sagen vedrørende åben mesh-stoffer af glasfibre (20) faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel hvert år og med 12 procentpoint samlet set (21). Samtidig steg markedsandelen for den kinesiske import konsekvent fra år til år og samlet set med 12,4 procentpoint (22). I den foreliggende sag steg markedsandelen for den kinesiske import indtil 2009, hvorefter den faldt mellem 2009 og UP. Samtidig faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel allerede i 2008, hvorefter den igen næsten nåede op på niveauet for 2007.
(157)
I glasfiber-sagen (23) steg markedsandelen for dumpingimporten konsekvent fra år til år og samlet set med 6,3 procentpoint (24).
(158)
I sagen vedrørende keramiske fliser (25) steg markedsandelen for dumpingimporten løbende (26). Desuden var udviklingen i lagrene meget anderledes. I sagen vedrørende keramiske fliser var stigningen i lagerbeholdningerne en afslørende skadesfaktor (27). Sluttelig viste undersøgelsen i sagen vedrørende keramiske fliser, at på trods af genrejsningen i bygge- og anlægssektoren fortsatte indikatorerne for EU-erhvervsgrenen med at udvise en negativ tendens (28).
(159)
I fedtalkohol-sagen (29) adskilte udviklingen i skadesindikatorerne mellem 2009 og UP sig sluttelig fra udviklingen i den foreliggende sag (f.eks. faldt beskæftigelsen) (30), og dumpingimportens mængde og markedsandel steg mellem 2009 og UP (31).
(160)
Derfor må klagerens påstand afvises.
ii) Sojabønnemarkedets volatilitet
(161)
Det er blevet beskrevet ovenfor, at EU-erhvervsgrenens rentabilitet svinger betydeligt, hvilket tyder på, at markedet er volatilt.
(162)
Denne volatilitet hænger tæt sammen med udsving på råvaremarkedet. Spotmarkedet for den vigtigste råvare - sojabønner - er traditionelt kendetegnet ved betydelige månedlige og årlige udsving (32), mens priserne for det endelige produkt - varer fremstillet af koncentreret sojaprotein - har tendens til at være ret stabile (da de er baseret på langsigtede kontrakter). Følgelig er rentabiliteten for den undersøgte vare stærkt afhængig af den fremherskende situation på sojabønnemarkedet.
(163)
I denne forbindelse skal det bemærkes, at der rent faktisk var en betydelig stigning i prisen på sojabønner i 2008, som havde væsentlig indvirkning på rentabiliteten og EU-erhvervsgrenens overordnede situation. Klageren har selv anerkendt, at stigningen i prisen på sojabønner bidrog til den dårlige situation i 2008.
(164)
På baggrund af ovenstående står det klart, at volatiliteten på sojabønnemarkedet også var en væsentlig årsag til den skade, som måtte være blevet påført EU-erhvervsgrenen.
(165)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at sojabønneprisernes volatilitet heller ikke kunne bryde årsagssammenhængen, og kun var relevant for tabene i 2008. Der blev dog ikke fremlagt underbyggede beviser i denne forbindelse.
(166)
Det skal bemærkes, at stigningen i sojabønnepriserne faldt sammen med EU-erhvervsgrenens dårlige finansielle resultater, og da høje sojabønnepriser blev anset for at være den vigtigste årsag til tabene i 2008, er der ingen særlige grunde til, at tabene i 2010, som faldt sammen med endnu en stigning i prisen på sojabønner, bør behandles anderledes.
(167)
Derfor må klagerens påstand afvises.
4. KONKLUSION OM ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(168)
Andre faktorer, herunder navnlig faldet i efterspørgslen (som formodentlig delvist skyldes den økonomiske krise i 2008/2009) og det volatile marked for den vigtigste råvare, var betydningsfulde årsager til den skade, som EU-erhvervsgrenen måtte have lidt.
(169)
Selv under den antagelse at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, kan det dog ikke konkluderes, at en eventuel skade var forvoldt af dumpingimporten fra Kina, eftersom disse andre faktorer bryder årsagssammenhængen.
F. UNIONENS INTERESSER
(170)
Da det blev konstateret, at EU-erhvervsgrenen ikke lider skade, der kan betegnes som væsentlig, og at andre faktorer under alle omstændigheder bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og skaden, er det ikke nødvendigt at undersøge Unionens interesser.
G. AFSLUTNING AF PROCEDUREN
(171)
På baggrund af konklusionerne om, at EU-erhvervsgrenen ikke har lidt væsentlig skade, og fraværet af årsagssammenhæng bør proceduren afsluttes uden indførelse af foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 9.
(172)
De berørte parter er blevet underrettet om de endelige resultater, og om at det påtænkes at afslutte denne undersøgelse, og har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil. Deres bemærkninger blev taget i betragtning, men de har ikke ændret ovennævnte konklusioner -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Antidumpingproceduren vedrørende importen af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein med oprindelse i Folkerepublikken Kina afsluttes.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juni 2012.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 27 päivänä kesäkuuta 2012,
tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiivistettyjen soijaproteiinituotteiden tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä
(2012/343/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. VIREILLEPANO
(1)
Komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä19 päivänä huhtikuuta 2011 julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’ tai ”asianomainen maa”, peräisin olevien tiivistettyjen soijaproteiinituotteiden tuonnissa unioniin.
(2)
Menettely pantiin vireille, kun unionin tuottaja Solae Europe SA, jäljempänä ’valituksen tekijä’, teki valituksen 7 päivänä maaliskuuta 2011; sen tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 25 prosenttia tiettyjen tiivistettyjen soijaproteiinituotteiden kokonaistuotannosta unionissa (3). Valituksessa esitetty näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi perusteeksi menettelyn aloittamiselle.
2. MENETTELYN OSAPUOLET
(3)
Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn vireillepanosta valituksen tekijälle, toiselle tiedossa olleelle unionin tuottajalle, niille vientiä harjoittaville tuottajille ja Kiinan edustajille, tuojille, tavarantoimittajille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, ja niiden järjestöille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(4)
Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
(5)
Kaikkia eri osapuolten toimittamia suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja ne otettiin huomioon soveltuvin osin.
(6)
Koska vientiä harjoittavia tuottajia ja etuyhteydettömiä unionin tuojia oli ilmeisen runsaasti, vireillepanoilmoituksessa esitettiin otannan käyttöä asetuksen (EY) N:o 1225/2009, jäljempänä ’perusasetus’, 17 artiklan mukaisesti. Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, kaikkia vientiä harjoittavia tuottajia ja etuyhteydettömiä unionin tuojia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksen mukaisesti perustiedot tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvästä liiketoiminnastaan 1 päivän tammikuuta 2010 ja 31 päivän joulukuuta 2010 väliseltä ajalta, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vientiä harjoittavien tuottajien otannassa kuultiin myös Kiinan viranomaisia.
2.1 VIENTIÄ HARJOITTAVIA TUOTTAJIA KOSKEVA OTANTA
(7)
20 vientiä harjoittavaa tuottajaa toimitti otantamenettelyn yhteydessä pyydetyt tiedot ja tarjoutui toimimaan yhteistyössä määräajassa. Näiden vientiä harjoittavien tuottajien (tuottajaryhmien) ilmoittamat myyntimäärät EU:hun edustivat noin 90:tä prosenttia asianomaisesta tuonnista tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi yhteistyöasteen katsottiin olevan korkea.
(8)
Koska yhteistyöhaluisia vientiä harjoittavia tuottajia (tuottajaryhmiä) oli näin runsaasti, otantaa pidettiin tarpeellisena vientiä harjoittavien tuottajien osalta.
(9)
Komissio valitsi perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti otoksen, joka perustui suurimpaan mahdolliseen edustavaan vientimäärään, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Näin alun perin valittu otos käsitti kaksi etuyhteydessä olevaa yritysryhmää, jotka edustivat muun muassa viittä yksittäistä tuottajaa ja joiden osuus oli 40-50 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä Kiinasta EU:hun tutkimusajanjakson aikana. Sen jälkeen, kun oli saatu viitteitä siitä, että näitä kahta ryhmää täytyisi ehkä kohdella yhtenä yrityksenä polkumyyntitullin käyttöönottoa varten (ks. 41 kappale), otosta laajennettiin ottamalla mukaan kolmas vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä, minkä jälkeen otoksen osuus oli 45-60 prosenttia Kiinasta tulevasta tuonnista. Asianomaisia osapuolia ja Kiinan viranomaisia kuultiin alkuperäisen otoksen valinnasta sekä otoksen myöhemmästä laajentamisesta perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Kaksi etuyhteydessä olevaa vientiä harjoittavaa tuottajaa vastusti otoksen laajentamista väittäen, että jos otosta oli laajennettava, ne sopisivat paremmin otettavaksi mukaan otokseen kuin kolmas vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä. On korostettava, että perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti ehdotettuun uuteen otokseen kuuluivat ne kolme vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää, joiden tarkasteltavana olevan tuotteen myyntimäärä EU:hun oli suurin tutkimusajanjaksolla. Lisäksi näiden kahden etuyhteydessä olevan tuottajan, jotka väittivät, että ne olisi pitänyt ottaa mukaan kolmantena ryhmänä, tarkasteltavana olevan tuotteen myyntimäärä EU:hun tutkimusajanjakson aikana oli hyvin pieni, vain alle 10 prosenttia valitun kolmannen ryhmän tästä määrästä. Sen vuoksi vahvistettiin, että laajennetun otoksen edustavuuden kannalta olisi parasta ottaa mukaan ehdotetut kolme ryhmää. Muita vastalauseita ei esitetty.
2.2 TUOJIEN OTANTA
(10)
Toimitettujen tietojen tarkastelun ja yhteistyöhalukkaiden maahantuojien suuren määrän perusteella päätettiin, että etuyhteydettömistä maahantuojista olisi valittava otos.
(11)
Seitsemän etuyhteydetöntä tuojaa, joiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuonnista unioniin oli 20 prosenttia, suostui osallistumaan otokseen. Otokseen valittiin kolme tuojaa, joiden osuus Kiinasta tulevasta kokonaistuonnista oli noin 17 prosenttia ja yhteistyössä toimineiden tuojien tuonnista lähes 90 prosenttia. Perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää otoksen valintaa koskevia huomautuksia. Vastalauseita ei esitetty. Yksi otokseen valituista tuojista lopetti yhteistyönsä eikä vastannut kyselyyn.
2.3 KYSELYLOMAKKEESEEN ANNETUT VASTAUKSET JA TIETOJEN TARKISTAMINEN
(12)
Jotta Kiinassa toimivat otokseen valitut vientiä harjoittavien tuottajien ryhmät pystyivät halutessaan esittämään markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön, komissio lähetti niille tarvittavat lomakkeet. Kaksi otokseen kuulunutta yritysryhmää pyysi markkinatalouskohtelua perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti ja jäljellä oleva otokseen valittu yritysryhmä yksilöllistä kohtelua perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
(13)
Markkinatalouskohtelun/yksilöllisen kohtelun pyytämistä koskevat lomakkeet lähetettiin myös otoksen ulkopuolisille vientiä harjoittaville yrityksille (yritysryhmille), jotka olivat ilmoittaneet aikeestaan pyytää yksilöllistä tarkastelua perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(14)
Komissio lähetti kyselylomakkeet otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille sekä niille otoksen ulkopuolisille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka olivat ilmoittaneet aikeestaan pyytää yksilöllistä tarkastelua, valituksen tekijälle ja toiselle tiedossa olleelle unionin tuottajalle, otokseen valituille tuojille sekä kaikille tiedossa oleville käyttäjille.
(15)
Sen jälkeen kun tietoja oli pyydetty tuottajilta mahdollisissa vertailumaissa, jotka olivat Brasilia, Israel ja Amerikan yhdysvallat, jäljempänä ’Yhdysvallat’, kyselylomakkeet lähetettiin myös niille tuottajille Brasiliassa ja Israelissa, jotka olivat tarjoutuneet yhteistyöhön normaaliarvon määrittämiseksi sellaisille yrityksille, joille ei voitu myöntää markkinatalouskohtelua (ks. 60-64 kappale).
(16)
Kyselyvastaukset saatiin kolmelta otokseen kuuluvalta vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä Kiinassa, yhdeltä brasilialaiselta tuottajalta, yhdeltä israelilaiselta tuottajalta, yhdeltä unionin tuottajalta (jolla on yksi tuotantolaitos Belgiassa ja toinen Tanskassa), kahdelta (kolmesta) otokseen valitulta tuojalta sekä neljältä käyttäjältä EU:ssa. Toinen brasilialainen tuottaja toimitti puutteellisen vastauksen.
(17)
Lisäksi saatiin perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaista yksilöllistä tarkastelua koskeva pyyntö yhdeltä otoksen ulkopuoliselta vientiä harjoittavalta tuottajalta, jäljempänä ’pyynnön esittäjä A’, ja yhdeltä keskenään etuyhteydessä olevien otoksen ulkopuolisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä, jäljempänä ’pyynnön esittäjä B’ (4). Kun oli analysoitu otokseen valittujen osapuolten toimittamat tiedot sekä nämä pyynnöt, myös asianmukaisesti täytetyt kyselylomakkeet, katsottiin, että tutkittavien vientiä harjoittavien tuottajien (ryhmien) lukumäärä pelkästään otoksessa oli niin suuri, että lisäksi tulevat yksilölliset tarkastelut olisivat tarpeettoman vaivalloisia ja estäisivät tutkimuksen loppuun saattamisen ajoissa. Sen vuoksi pyynnön esittäjille ilmoitettiin, että niiden yksilöllistä tarkastelua koskeva pyyntö hylättiin.
(18)
Pyynnön esittäjä B vastusti tätä päätöstä olla ottamatta sen yksilöllistä tarkastelua koskevaa pyyntöä huomioon. Se katsoi, että kieltäytyminen olisi perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan ja polkumyyntisopimuksen 6.10 artiklan vastaista WTO:n riitojenratkaisuelimen hiljattaisen tulkinnan mukaisesti kiinnittimiä koskevassa asiassa (5). Lisäksi tällainen hylkäävä päätös olisi vastoin oikeasuhteisuuden perusperiaatetta.
(19)
Ensimmäisestä väitteestä voidaan todeta, että perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdassa samoin kuin polkumyyntisopimuksen 6.10 artiklassa nimenomaan annetaan tutkivalle viranomaiselle mahdollisuus olla ottamatta huomioon yksilöllistä tarkastelua koskevia pyyntöjä, jos viejien ja/tai tuottajien määrä on niin suuri, että se ei olisi käytännöllistä. WTO:n valituselimen raportissa kiinnikkeitä koskevassa asiassa selvennettiin, että ajoissa esitetyt yksilöllistä tarkastelua koskevat pyynnöt olisi yleensä hyväksyttävä, ellei se ole kohtuuttoman vaivalloista (6). Tässä tapauksessa yksilöllistä tarkastelua pyytäneiden yritysten kyselylomakevastausten ja markkinatalouskohtelun pyytämistä koskeviin lomakkeisiin toimitettujen vastausten tarkistaminen merkitsisi paikan päällä tehtäviä tarkastuksia yhdessä yrityksessä (pyynnön esittäjä A) ja kahdessa muussa yrityksessä (osan pyynnön esittäjästä B muodostavat yritykset). Näissä paikan päällä tehtävissä tarkastuksissa olisi varmistettava 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan säännösten noudattaminen sekä kaikkien näiden yritysten ilmoitettu rakenne, kustannukset (myös tuotantokustannukset ja ostot), myynti ja kannattavuus. Kun otetaan huomioon otoksessa jo tutkittujen yritysten suuri määrä, uuden pyynnön esittäjän lisääminen olisi ollut kohtuuttoman vaivalloista ja olisi vakavasti vaarantanut tutkimuksen loppuun saattamisen ajoissa. Näin ollen päätös olla hyväksymättä näitä yksilöllistä tarkastelua koskevia pyyntöjä on perusteltua lainsäädännön mukaisesti eikä ole vastoin suhteellisuusperiaatetta.
(20)
Saatuaan ilmoituksen siitä, että yksilöllinen tarkastelu olisi liian vaivalloinen, pyynnön esittäjä B ehdotti myöhemmin markkinatalouskohtelupyyntönsä peruuttamista, jos sen yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön tarkasteluun suostuttaisiin. Koska sillä väitetysti oli vain yksi pieni vientitapahtuma tutkimusajanjaksolla eikä se enää pyytänyt markkinatalouskohtelua, se väitti, että komission ei tarvitsisi tehdä paikan päällä tarkastusta Kiinassa polkumyynnin määrittämiseksi vaan riittäisi, että kyseinen yksi vientitapahtuma tarkistetaan EU:ssa toimivan valituksen tekijän kyselyvastauksen tarkistamisen yhteydessä. Tällä perusteella viejä väitti, että yksilöllisen tarkastelun myöntäminen ei olisi vaivalloista.
(21)
Jos yksilöllinen tarkastelu myönnettäisiin, paikan päällä tehtävä tarkastus pyynnön esittäjän B toimitiloissa olisi kuitenkin tarpeen, sillä jos paikalla tehtävää tarkastusta ryhmän molempien tuottajien toimitiloissa Kiinassa ei tehtäisi, ei voitaisi sulkea pois mahdollisuutta, että niillä olisi ollut muuta myyntiä EU:hun tutkimusajanjaksolla. Tällainen tarkastus olisi ollut kohtuuttoman vaivalloista, kun otetaan huomioon otoksen koko (kolme suurta yritysryhmää). Tämän vuoksi pyyntö hylättiin.
(22)
Päätös olla hyväksymättä yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä on pidetty voimassa. Edellä mainituista syistä on lopullisesti päätetty, että yksilöllistä tarkastelua koskevia pyyntöjä ei voitu hyväksyä, koska ne tekisivät tutkimuksesta kohtuuttoman vaivalloisen ja estäisivät tutkimuksen saattamisen loppuun ajoissa.
(23)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon tai vahingon uhkan ja unionin edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
a)
Vientiä harjoittavat tuottajat Kiinassa:
-
Gushen Biological Technology Group Co., Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset, Dezhou
-
Shandong Crown Soya Protein Co., Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset, Shenxian, Qingdao, Yucheng
-
Shandong Sinoglory Health Food Co., Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset, Liaocheng, Qingdao
b)
Unionin tuottaja:
-
Solae Europe, jolla on tuotantolaitokset seuraavissa maissa:
-
Belgia, Ieper (Solae Belgium), ja
-
Tanska, Århus (Solae Denmark)
c)
Vertailumaan tuottajat:
-
Bremil Industria De Produtos Alimenticios Ltda., Arroio do Meio
-
Solae do Brasil Ind. Com. Alimentos Ltda., Esteio, Sao Paulo.
3. TUTKIMUSAJANJAKSO
(24)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2010 ja 31 päivän joulukuuta 2010 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi kauden vuodesta 2007 tutkimusajanjakson päättymiseen, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
4. VÄLIVAIHETTA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(25)
Välivaiheessa katsottiin, että väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotto ei olisi asianmukaista, etenkin kun otetaan huomioon tarve analysoida tiettyjen tiivistettyjen soijaproteiinituotteiden Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välistä syy-yhteyttä.
5. MYÖHEMPI MENETTELY
(26)
Niiden olennaisten tosiseikkojen ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, jäljempänä ’väliaikaisista päätelmistä ilmoittaminen’, joiden perusteella päätettiin olla ottamatta käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä, useat asianomaiset osapuolet esittivät kirjallisia huomautuksia väliaikaisista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.
(27)
Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista. Edellä olevassa 23 kappaleessa mainittujen tarkastusten lisäksi tehtiin vielä yksi tarkastuskäynti yhden tutkimuksessa yhteistyössä toimineen soijaproteiinin tuojan ja käyttäjän (Kerryn) toimitiloihin Bristolissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE
(28)
Tarkasteltavana oleva tuote määriteltiin vireillepanoilmoituksessa seuraavasti: Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat tiivistetyt soijaproteiinituotteet, joiden proteiinipitoisuus on 65 prosenttia tai enemmän (N × 6,25) kuiva-aineen painosta laskettuna lukuun ottamatta lisättyjä vitamiineja, kivennäisaineita, aminohappoja ja elintarvikelisäaineita, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’ tai ”tiivistetyt soijaproteiinituotteet”, ja jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 2106 10 20, ex 2106 90 92, ex 2309 90 10, ex 2309 90 99 (ex 2309 90 961 päivästä tammikuuta 2012) ja ex 3504 00 90.
(29)
Edellä esitetyn tuotteen määritelmän sisällä voidaan erottaa kaksi pääasiallista tuoteryhmää: i) soijaproteiinitiivisteet, jäljempänä ’tiivistetyt proteiinit’, (mukaan luettuna yksinkertaiset/perustiivisteet ja jatkojalostetut tiivisteet), joiden proteiinipitoisuus on yli 65 prosenttia mutta vähemmän kuin 90 prosenttia, ja ii) eristetyt soijaproteiinit, jäljempänä ’eristetyt proteiinit’, joiden proteiinipitoisuus on vähintään 90 prosenttia.
(30)
Lisäksi todettiin, että yksinkertainen tiiviste on melko perustasoinen tuote, jonka lisäarvo on alhainen, mutta eristetyt proteiinit ja jatkojalostetut tiivisteet edellyttävät huomattavasti enemmän jalostusta ja ovat näin ollen tuotteita, joiden lisäarvo on korkeampi.
(31)
Edellä kuvattuun tuotteen määritelmään sisältyvät myös rehukäyttöön tarkoitetut yksinkertaiset (ei jatkojalostetut) tiivistetyt proteiinit. Näitä tuotettiin tarkastelujaksolla EU:ssa yhdessä valituksen tekijän tehtaassa, joka sijaitsee Ranskassa, ja toisessa yrityksessä, ADM:ssä, joka toimii Alankomaissa.
(32)
Väliaikaisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä pyysi, että tuotteen määritelmää muutettaisiin poistamalla siitä rehukäyttöön tarkoitetut tiivistetyt proteiinit. Valituksen tekijä vastusti väliaikaisia päätelmiä koskevassa asiakirjassa ehdotettua lähestymistapaa ja väitti, että tietojen huomiotta jättäminen Ranskan tuotantolaitoksesta, joka sulkeutui vuonna 2009 (eli kesken tarkastelujakson), johti epäjohdonmukaisuuteen jäljelle jääneissä tiedoissa (kun ADM:ää koskevat tiedot otettiin edelleen huomioon). Sen vuoksi tutkimuksen kohteena olevan tuotteen EU:n tuottajien myynti ja markkinaosuus kasvoivat keinotekoisesti.
(33)
Valituksen tekijä väitti, että suhteellisen vakaan kysynnän vuoksi osa tarjonnasta, joka oli peräisin Solaen Ranskan tuotantolaitokselta sen sulkeutumiseen vuonna 2009 asti, siirtyi sen kilpailijalle EU:ssa, ADM:lle. Näin ollen ranskalaisen tuotantolaitoksen tietojen huomiotta jättäminen johti harhaanjohtavaan vertailuun, kun tarkasteltiin tietoja vuodelta 2008, jolloin ADM:llä oli pienempi markkinaosuus rehukäyttöön tarkoitetuista tiivistetyistä proteiineista, ja tutkimusajanjaksolta, jolloin ADM:llä oli paljon suurempi osuus kyseisistä markkinoista.
(34)
Valituksen tekijä toimitti tietoja etenkin teknisistä ja kemiallisista eroista toisaalta rehukäyttöön tarkoitettujen tiivistettyjen proteiinien ja toisaalta muiden tiivistettyjen proteiinien ja eristettyjen proteiinien välillä. Näihin eri alaryhmiin kuuluvien tuotteiden jakeluun käytetään myös eri kanavia. Lisäksi rehukäyttöön tarkoitetut tiivistetyt proteiinit kuuluvat eri CN-koodiin kuin muut (elintarvikekäyttöön tarkoitetut) tiivistetyt proteiinit ja eristetyt proteiinit.
(35)
Valituksen tekijän esittämien huomautusten jälkeen yksi viejä vastusti pyyntöä tuotteen määritelmän rajaamisesta. Tämä viejä oli kuitenkin ymmärtänyt pyynnön väärin ja luuli, että pyyntö koski kaikkien soijaproteiinitiivisteiden jättämistä pois määritelmästä, vaikka kyseessä olivat vain rehukäyttöön tarkoitetut yksinkertaiset soijaproteiinitiivisteet. Viejä ei myöskään toimittanut mitään tosiseikkoja, jotka olisivat osoittaneet, miksi pyyntö olisi perusteeton.
(36)
On myös huomattava, että tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella rehukäyttöön tarkoitettujen soijaproteiinitiivisteiden tuonnin osuus oli alle 1 prosentti kaikesta Kiinasta peräisin olevasta (alun perin määritellyn) tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuonnista unioniin.
(37)
Edellä esitetyn perusteella ja erityisesti selkeiden teknisten ja kemiallisten sekä markkinoihin liittyvien erojen vuoksi katsotaan, että on aiheellista rajata tuotteen määritelmä niin, että jätetään sen ulkopuolelle yksinkertaiset soijaproteiinitiivisteet, jotka on tarkoitettu rehukäyttöön. Näin ollen tarkasteltavana olevana tuotteena ovat Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat tiivistetyt soijaproteiinituotteet, lukuun ottamatta rehukäyttöön tarkoitettuja tuotteita, joiden proteiinipitoisuus on 65 prosenttia tai enemmän (N × 6,25) kuiva-aineen painosta laskettuna lukuun ottamatta lisättyjä vitamiineja, kivennäisaineita, aminohappoja ja elintarvikelisäaineita, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’ tai ”tiivistetyt soijaproteiinituotteet”, ja jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 2106 10 20, ex 2106 90 92 ja ex 3504 00 90.
(38)
Tarkasteltavana olevaa tuotetta käytetään pääasiassa elintarviketeollisuudessa lihavalmisteissa ja lihakorvikkeissa. Muita käyttökohteita elintarvikealalla ovat esimerkiksi salaatinkastikkeet, keitot, juomajauheet, energiapatukat, rasvasekoitteet, pakastetut jälkiruuat, vaahdotetut kuorrutteet, äidinmaidonkorvikkeet, leivät, aamiaismurot ja pastat. Ominaisuuksiensa vuoksi tarkasteltavana olevalla tuotteella on myös joitakin erityisiä käyttökohteita, kuten liimat, asfaltit, hartsit, puhdistusmateriaalit, kosmetiikka, musteet, nahka, maalit, paperinpäällysteet, tuhoeläinten/sienitautien torjunta-aineet, muovit, polyesterit ja tekstiilikuidut.
(39)
Lopullisten käyttötarkoitusten joistakin eroista huolimatta tarkasteltavana olevan tuotteen kaikilla eri lajeilla, tiivistetyillä ja eristetyillä proteiineilla, on samat fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet. Tästä syystä niiden katsotaan muodostavan yhden ainoan tuotteen.
2. SAMANKALTAINEN TUOTE
(40)
Tarkasteltavana olevalla tuotteella sekä Kiinan kotimarkkinoilla ja vertailumaana toimineen Brasilian kotimarkkinoilla tuotetuilla ja myydyillä tietyillä tiivistetyillä soijaproteiinituotteilla samoin kuin unionin tuotannonalan unionissa tuottamilla ja myymillä tietyillä tiivistetyillä soijaproteiinituotteilla havaittiin olevan samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötavat. Tämän vuoksi näiden tuotteiden katsotaan olevan perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita.
C. POLKUMYYNTI
1. SINOGLORY-RYHMÄN JA GUSHEN-RYHMÄN VÄLINEN ETUYHTEYS
(41)
Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmään kuuluivat Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset, jäljempänä ’Crown-ryhmä’, Gushen Biological Technology Group Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset, jäljempänä ’Gushen-ryhmä’, ja Sinoglory Health Food Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset, jäljempänä ’Sinoglory-ryhmä’. Tutkimuksen alkuvaiheessa katsottiin, että Gushen-ryhmää ja Sinoglory-ryhmää olisi ehkä käsiteltävä etuyhteydessä olevina viejinä. Asianomaisten viejien toimittamien selvitysten jälkeen tutkimuksessa päätettiin kuitenkin lopulta pitää Gushen-ryhmää ja Sinoglory-ryhmää erillisinä yksikköinä.
2. MARKKINATALOUSKOHTELU
(42)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaan Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa normaaliarvo on määritettävä kyseisen artiklan 1-6 kohdan mukaisesti niiden tuottajien osalta, joiden todetaan täyttävän perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistetut vaatimukset.
(43)
Kyseiset vaatimukset ovat lyhyesti seuraavat:
1.
liiketoimintaa ja kustannuksia koskevat päätökset tehdään markkinaolosuhteiden perusteella ja ilman valtion merkittävää puuttumista asiaan;
2.
kirjanpito tarkastetaan riippumattomasti, ja sitä sovelletaan kaikkeen toimintaan;
3.
aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä juontuvia merkittäviä vääristymiä ei ole;
4.
konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö takaavat oikeusvarmuuden ja vakauden; ja
5.
valuuttojen muuntaminen tapahtuu markkinahintaan.
(44)
Crown-ryhmä ja Sinoglory-ryhmä pyysivät markkinatalouskohtelua.
(45)
Komissio hankki Crown- ja Sinoglory-ryhmistä kaikki tarpeellisina pidetyt tiedot ja tarkasti markkinatalouskohtelupyynnössä toimitetut tiedot ja kaikki muut tarpeellisina pidetyt tiedot kyseisten yritysten toimitiloissa.
(46)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että kumpikaan ryhmä ei täyttänyt perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa esitettyjä vaatimuksia markkinatalouskohtelun myöntämiseksi.
(47)
Molempien ryhmien yritykset eivät varsinkaan täyttäneet vaatimuksia 1, 2 ja 3.
(48)
Yhden ryhmän tapauksessa yksi ryhmän tuottaja ei täyttänyt vaatimusta 1, koska sillä oli velvoite myydä kaikki tuotteensa kansainvälisille markkinoille. Vaikka yritys väitti, että tämä velvoite ei ole sitova, se ei ole itse asiassa koskaan myynyt kotimarkkinoilla (lukuun ottamatta vähäistä myyntiä vuonna 2007). Vaatimuksen 2 osalta havaittiin useita kirjanpitoon liittyviä ongelmia molempien tuottajien osalta. Lisäksi yksi ryhmään kuuluvista yrityksistä ei toimittanut markkinatalouskohtelupyyntöä. Yksi ryhmän yrityksistä vuokrasi osaa maastaan kirjaamatta vuokrakuitteja kirjanpitoonsa, koska näistä maksuista ei ollut laskuja tai tositteita. Kun se siirtyi uuteen tuotantopaikkaan ja osa sen laitteista jäi käyttämättä, arvonalentumistestausta ei tehty. Kun yksi ryhmän yrityksistä osti uutta maata, se sai valtionavustusta, jota voitiin käyttää korvauksen maksamiseen kyläläisille, joiden oli muutettava. Tätä maksua ei kuitenkaan käytetty kyseiseen tarkoitukseen, vaan alentamaan maankäyttöoikeuksien kustannuksia. Vaatimuksesta 3 voidaan todeta, että kaksi ryhmän tuottajaa teki yhteiseltä toimittajalta peräisin olevan raaka-aineen vaihtoja ilman asianmukaista dokumentointia tai kirjanpitoa hyvin epävirallisella järjestelyllä tekemättä oikaisuja hintaerojen tai palkkioiden perusteella: tässä on kyseessä eräänlainen vaihtokauppa. Lisäksi yksi tuottaja sai käyttää useiden vuosien ajan ilman maksuja maata, joka kuului sen suurimalle osakkeenomistajalle. Yrityksen mukaan tämä oli mahdollista, koska emoyritys oli hankkinut maankäyttöoikeudet erittäin alhaiseen hintaan yksityistämisensä yhteydessä.
(49)
Markkinatalouskohtelua koskevista yksityiskohtaisista havainnoista ja väliaikaisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen ryhmä toisti aiemmat väitteensä, joiden mukaan toisen tuottajan ei pitäisi katsoa oikeudellisesti olevan etuyhteydessä muuhun ryhmään. Tästä väitteestä todettiin kuitenkin, että kyseiset kaksi tuottajaa harjoittivat yhdessä muun ryhmän kanssa koordinoitua kaupallista ja teollista strategiaa, myös 48 kappaleessa mainittua vaihtokauppaa. Siksi tämä väite hylätään.
(50)
Ryhmä väitti myös, että sen yhden tuottajan myyntirajoitukset mainitaan vain sen yhtiöjärjestyksessä muttei toimiluvassa tai hyväksymistodistuksessa. Yrityksen mukaan rajoitus ei näin ollen ole sitova. Lisäksi väitettiin, että yritys, joka ei ollut toimittanut markkinatalouskohtelun pyytämiseen tarkoitettua lomaketta, ei ollut tuotanto- tai kauppayritys vaan pidemminkin maksuedustaja, ja että ryhmä oli pyrkinyt parhaansa mukaan toimittamaan kaikki saatavilla olevat tiedot.
(51)
Kuten edellä mainittiin, kyseinen tuottaja kuitenkin selvästi noudatti myyntirajoituksia. Lisäksi yhtiöjärjestys kuuluu osana asiakirjoihin, jotka toimitetaan viranomaisille hyväksyttäväksi kun yritys perustetaan, ja sen vuoksi on selvää, että näiden asiakirjojen sisältö muodostaa perustan yrityksen todelliselle toiminnalle. Lisäksi yrityksen, joka ei toimittanut markkinatalouskohtelun pyytämiseen tarkoitettua lomaketta, havaittiin olevan osallisena tietyiltä osin tarkasteltavana olevan tuotteen vientimyyntiin, minkä vuoksi sen olisi pitänyt toimittaa markkinatalouskohtelun pyytämiseen tarkoitettu lomake. Tämän vuoksi molemmat väitteet hylättiin.
(52)
Toisen ryhmän tapauksessa myös yhden sen vientiä harjoittavan tuottajan myyntiin sovellettiin rajoituksia, joiden mukaan 70 prosenttia sen tuotannosta on myytävä vientiin, minkä vuoksi se ei täyttänyt vaatimusta 1. Vaatimuksen 2 osalta havaittiin useita ongelmia, jotka liittyivät omaisuuden poistoihin ja kirjanpitotapojen muutoksiin. Vaatimuksen 3 osalta yhden yrityksen kirjapidossa kahdelle tontille määritetty arvo vaihtelee huomattavasti, ja yrityksen katsotaan saaneen piilotukea hankkimalla tontin hinnalla, joka on selvästi alle markkina-arvon. Lisäksi toinen ryhmän yritys hyötyi saadessaan ilmaiseksi käyttöön maata vuoden ajaksi, ja se on hankkinut maankäyttöoikeuksia markkina-arvoa alempaan hintaan. Myöskään useita ryhmän sisäisiä takauksia ei tuotu esiin tilinpäätöksen liitetiedoissa, mikä on IAS 24 -standardin vastaista.
(53)
Markkinatalouskohtelua koskevista yksityiskohtaisista havainnoista ja väliaikaisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen ryhmä väitti, että kahden tuottajan tosiasialliseen myyntiin ei kohdistunut mitään myyntirajoituksia. Yritysten mukaan se, että niiden vientimäärät vastasivat yhtiöjärjestyksessä esitettyjä rajoituksia, johtui ainoastaan siitä, että kysyntä ja tarjonta ovat tasapainossa soijaproteiinimarkkinoilla. Ne korostivat, että nämä rajoittavat säännökset oli poistettu yhtiöjärjestyksestä pian tutkimusajanjakson jälkeen. Lisäksi ryhmä väitti vaatimuksesta 2, että vähäisiä kirjanpitovirheitä lukuun ottamatta se oli noudattanut täysimääräisesti Kiinan kirjanpitoperiaatteita (GAAP), jotka se on velvollinen panemaan täytäntöön pikemminkin kuin IAS-standardit. Maankäyttöoikeuksien osalta ryhmä väitti, että kahden tontin eri arvo johtui toisen tontin tasoituskustannuksista. Lopuksi tuotiin esiin, että toisen tontin vuokrattomuus johtui hallinnollisista viiveistä ennen maankäyttöoikeuksien hankkimista ja että vapautuksen arvo oli joka tapauksessa vähäinen verrattuna yrityksen liiketoiminnan tuottoihin.
(54)
Vaatimuksesta 1 voidaan todeta, että yhtiöjärjestys kuuluu osana asiakirjoihin, jotka toimitetaan viranomaisille hyväksyttäväksi kun yritys perustetaan. Sen, että yritys noudatti myyntirajoituksia, katsotaan johtuvan sitä koskevasta vaatimuksesta, ja on selvää, että näiden asiakirjojen sisältö muodostaa perustan yrityksen todelliselle toiminnalle. Lisäksi on korostettava, että rajoitusten poistaminen yhtiöjärjestyksestä tapahtui tutkimusajanjakson jälkeen eikä näin ollen ole relevanttia tämän tutkimuksen kannalta. Vaatimuksen 2 osalta oli selvää, että kirjanpidon tarkkuutta ja luotettavuutta ei voitu vahvistaa. Lisäksi yrityksen kirjanpito olisi auditoitava kansainvälisten kirjanpitostandardien mukaisesti, mitä ei voitu vahvistaa tarkastuksen aikana. Paikan päällä tehdyn tarkastuksen aikana vaatimuksen 3 osalta ei esitetty mitään näyttöä kyseisen tontin tasoituskustannuksista. Esitetyistä selityksistä huolimatta tosiasia on, että yksi yrityksistä sai maata vuokratta käyttöön tietyksi ajaksi ja hyötyi näin ollen tuesta. Esitetyt huomautukset eivät näin olleen antaneet aihetta muuttaa markkinatalouskohtelua koskevia päätelmiä. Kyseiset päätelmät voidaan näin ollen vahvistaa.
3. YKSILÖLLINEN KOHTELU
(55)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluville maille vahvistetaan tarvittaessa koko maata koskeva tulli lukuun ottamatta tapauksia, joissa yritykset voivat osoittaa, että ne täyttävät kaikki perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa vahvistetut perusteet. Kyseiset perusteet, jotka esitetään tässä pelkästään viitteellisinä, ovat lyhyesti seuraavat:
-
kokonaan tai osittain ulkomaisessa omistuksessa olevien yritysten tai yhteisyritysten tapauksessa viejät voivat vapaasti kotiuttaa pääomia ja voittoja,
-
vientihinnoista ja -määristä sekä myyntiehdoista päätetään vapaasti,
-
osake-enemmistö on yksityishenkilöiden hallussa; hallituksessa tai keskeisissä johtotehtävissä olevien valtion viranhaltijoiden on oltava joko vähemmistönä, tai on osoitettava, että yritys on kaikesta huolimatta riittävän riippumaton valtiosta,
-
valuuttojen muuntaminen tapahtuu markkinahintaan ja
-
valtio ei puutu yrityksen toimintaan niin, että se mahdollistaisi toimenpiteiden kiertämisen, jos yksittäisille viejille vahvistetaan erilaiset tullit.
(56)
Gushen-ryhmä pyysi ainoastaan yksilöllistä kohtelua. Pyyntö tutkittiin, eikä havaittu sellaisia tekijöitä, jotka olisivat osoittaneet, että yritys ei täyttäisi edellä mainittuja vaatimuksia. Sen vuoksi pääteltiin, että Gushen-ryhmälle voitiin myöntää yksilöllinen kohtelu.
(57)
Arviointi tehtiin myös Crown-ryhmästä ja Sinoglory-ryhmästä, koska näille yrityksille ei myönnetty markkinatalouskohtelua. Kummassakaan tapauksessa ei havaittu sellaisia tekijöitä, jotka olisivat osoittaneet, että yritykset eivät täyttäisi edellä mainittuja vaatimuksia. Sen vuoksi pääteltiin, että molemmille yritysryhmille voitiin myöntää yksilöllinen kohtelu.
(58)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä ilmoitti vastustavansa yksilöllisen kohtelun myöntämistä otokseen valituille vientiä harjoittaville ryhmille. Koska toimenpiteitä ei oteta käyttöön, asiaa ei kuitenkaan ollut tarvetta tutkia tarkemmin.
4. NORMAALIARVO
(59)
Kuten johdanto-osan 46 kappaleessa selitettiin, markkinatalouskohtelua ei myönnetty kahdelle otokseen valitulle yritysryhmälle, jotka olivat sitä pyytäneet. Kolmas otokseen valittu ryhmä ei ollut hakenut markkinatalouskohtelua. Sen vuoksi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti kaikille yrityksille määritettiin normaaliarvo vertailumaassa sovellettavan hinnan tai vastaavan laskennallisen arvon perusteella.
a) Vertailumaa
(60)
Komissio totesi vireillepanoilmoituksessa aikovansa käyttää Yhdysvaltoja vertailumaana normaaliarvon määrittämiseksi Kiinan osalta ja pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia asiasta.
(61)
Asiasta saatiin useita huomautuksia, ja vaihtoehtoiseksi vertailumaaksi ehdotettiin muita maita, erityisesti Brasiliaa ja Israelia. Tärkein väite, jolla vastustettiin Yhdysvaltojen valintaa vertailumaaksi oli, että Yhdysvalloissa tarkasteltavana oleva tuote olisi valmistettu muuntogeenisistä soijapavuista, mikä ei olisi asian laita Kiinassa. Muuntogeenisten soijapapujen käyttö saattaisi johtaa siihen, että tuotetta käyttäisivät eri käyttäjät ja/tai jalostusteollisuus. Eräs vientiä harjoittava tuottaja mainitsi myös, että valituksen tekijän yhdysvaltalaisella tytäryhtiöllä olisi määräävä asema Yhdysvaltojen markkinoilla, mikä johtaisi keinotekoisen korkeisiin myyntihintoihin kotimarkkinoilla.
(62)
Ottaen huomioon saadut huomautukset komissio pyysi kaikkia tiedossa olleita tiivistettyjen soijaproteiinituotteiden tuottajia Brasiliassa, Israelissa ja Yhdysvalloissa toimimaan yhteistyössä kysymällä niiltä joitakin keskeisiä kysymyksiä niiden tuotannosta, myynnistä ja paikallisista markkinoista ja kysymällä, olisivatko ne valmiita toimittamaan yksityiskohtaisempia tietoja kustannuksistaan ja hinnoistaan, jos niiden maa valittaisiin vertailumaaksi. Vain yksi yhdysvaltalainen tuottaja ja kaksi brasilialaista tuottajaa vastasivat toimittamalla pyydetyt tiedot ja tarjoutumalla toimimaan jatkossa yhteistyössä. Myöhemmässä vaiheessa myös israelilainen tuottaja toimitti vastaukset kaikkiin kyselylomakkeen kysymyksiin. Lisäksi komissio pyrki saamaan tietoja edellä mainituista ja muista mahdollisista markkinoista muilla keinoilla.
(63)
Näin kerätyt tiedot analysoitiin huolellisesti. Vahvistettiin, että yhdysvaltalaiset tiivistetyt soijaproteiinituotteet valmistettiin pääasiassa muuntogeenisistä soijapavuista toisin kuin Kiinasta, Brasiliasta tai Israelista peräisin olevat tuotteet. Ei kuitenkaan voitu tehdä päätelmiä siitä, mikä tämän tärkeimpien raaka-aineiden eron vaikutus olisi tuotteiden ominaisuuksiin, käyttötapoihin, kustannuksiin tai hintaan. Lisäksi on todettava, että vaikka Brasilian markkinoilla oli 14 prosentin tuontitulli, Brasiliassa oli merkittäviä määriä maahantuotuja tiivistettyjä soijaproteiinituotteita, jotka kilpailivat paikallisesti tuotetun tuotteen kanssa. Itse asiassa kahden brasilialaisen tuottajan, jotka molemmat tarjoutuivat yhteistyöhön, osuus Brasilian kulutuksesta oli suunnilleen ¾, kun taas Yhdysvaltojen markkinoita vaikutti selvästi hallitsevan kaksi erittäin suurta kotimaista tuottajaa, joista vain toinen oli tarjoutunut toimimaan yhteistyössä. Näin ollen vaikka Yhdysvaltojen markkinat olivat kokonaisuudessaan suuremmat, Brasiliassa vaikutti olevan enemmän kilpailua kahden suuren kotimaisen tuottajan ja merkittävän tuontitoiminnan ansiosta. Yhteistyössä toimineiden brasilialaisten tuottajien kotimarkkinamyynnin määrä vaikutti lisäksi olevan samaa suuruusluokkaa kuin otokseen valittujen kiinalaisten tuottajien myyntimäärät EU:hun ja tuotevalikoimat olivat vertailukelpoisia. Lopuksi vielä havaittiin, että Brasilian kotimarkkinat olivat huomattavasti suuremmat kuin Israelin.
(64)
Edellä esitetyn perusteella Brasilia valittiin vertailumaaksi. Tämä valinta vahvistetaan.
b) Normaaliarvon määrittäminen
(65)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti vientiä harjoittaville tuottajille määritettiin normaaliarvo vertailumaassa toimivalta tuottajalta saatujen ja tarkastettujen tietojen perusteella. Jos vertailumaan kotimarkkinoilla tuotelajien myynti ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä tai jos niitä muistuttavia lajeja ei myyty lainkaan, normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan perusteella.
(66)
Väliaikaisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen laskelmia täsmennettiin vielä ottaen huomioon myös osapuolten toimittamat huomautukset.
5. VIENTIHINTA
(67)
Vientiä harjoittavat tuottajat veivät tuotetta unioniin joko suoraan riippumattomille asiakkaille tai Kiinassa sijaitsevien etuyhteydessä olevien kauppayritysten välityksellä. Tämän vuoksi vientihinta määritettiin kaikissa tapauksissa perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavaksi tulevien vientihintojen perusteella.
(68)
Väliaikaisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen laskelmia täsmennettiin vielä ottaen huomioon myös osapuolten toimittamat huomautukset.
6. VERTAILU
(69)
Normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Oikaisuja tehtiin alennusten, kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannusten sekä välillisen verotuksen perusteella, jos ne todettiin kohtuullisiksi ja paikkansa pitäviksi ja jos niistä esitettiin todennettu näyttö.
7. POLKUMYYNTIMARGINAALIT
(70)
Lopulliset polkumyyntimarginaalit ilmaistiin prosentteina cif-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana.
(71)
Kullekin otokseen valitulle yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ryhmälle määritettiin polkumyyntimarginaali perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertaamalla vertailumaan painotettua keskimääräistä normaaliarvoa painotettuun keskimääräiseen vientihintaan.
(72)
Otoksen ulkopuolisten yhteistyössä toimineiden yritysten polkumyyntimarginaali laskettiin kolmen otokseen valitun yritystyhmän keskiarvona.
(73)
Kun otetaan huomioon, että yhteistyöhön osallistumisen taso tutkimuksessa oli korkea - yhteistyössä toimineiden yritysten osuus Kiinasta peräisin olevasta tuonnista tutkimusajanjaksolla oli noin 90 prosenttia - yhteistyöstä kieltäytyneiden yritysten osalta koko maata koskeva marginaali määritettiin käyttämällä otokseen valituille yritysryhmille vahvistettua korkeinta marginaalia.
(74)
Tällä perusteella määritetyt lopulliset polkumyyntitasot ovat seuraavat:
Yritys
Polkumyyntimarginaali
Crown-ryhmä
59,4 %
Gushen-ryhmä
55,8 %
Sinoglory-ryhmä
67,0 %
Otoksen ulkopuoliset yhteistyöhön osallistuneet viejät
61,3 %
Muut yritykset
67,0 %
D. VAHINKO
1. ALUSTAVIA HUOMIOITA
(75)
Tuotteen määritelmän tarkistamisen jälkeen (rehukäyttöön tarkoitettujen tiivisteiden jättäminen pois), yhden yrityksen (ADM Alankomaissa), joka tuottaa ainoastaan rehukäyttöön tarkoitettuja tiivisteitä, ei enää katsota olevan osa unionin tuotannonalaa. Näin ollen vain valituksen tekijä (Solae) valmisti samankaltaista tuotetta unionissa tutkimusajanjakson aikana. Solaella on tällä hetkellä kaksi tuotantopaikkaa EU:ssa - yksi Belgiassa, jossa tuotetaan eristettyjä soijaproteiineja, ja toinen Tanskassa, jossa tuotetaan soijaproteiinitiivistettä (perustiivistettä ja jatkojalostettuja arvokkaita tiivisteitä, joissa perustiivistettä käytetään välituotteena). Toinen Solaen tuotantopaikka (Boudreaux, Ranska), joka valmisti ja myi vain rehukäyttöön tarkoitettuja yksinkertaisia tiivisteitä, suljettiin vuoden 2009 alussa.
(76)
EU:n tuotannon osalta tutkimuksessa kävi ilmi, että Solaen valmistusprosessi perustuu yksinomaan jalostuskorvaussopimukseen sen sveitsiläisen emoyhtiön, Solae Europen kanssa. Tämän sopimuksen nojalla Solae Belgium ja Solae Denmark käsittelevät Solae Europen toimittaman raaka-aineen palvelumaksua vastaan. Solae Europe pysyy koko prosessin ajan raaka-aineiden, mahdollisten välituotteiden ja valmiiden tuotteiden ainoana omistajana.
(77)
Koska raaka-aineiden ja valmiiden tuotteiden omistusoikeus säilyy pääyrityksellä, jalostuskorvausjärjestelyt eroavat oikeudellisesti muista mahdollisista tuotantojärjestelyistä. Tässä tapauksessa kuitenkin kyseisten yritysten tuottama lisäarvo EU:ssa on yli 50 prosenttia valmistuskustannuksista. Tämä lisäarvo-osuus vastaa myös unionissa tehtyjä teknologia- ja pääomainvestointeja. Tällaisten investointien nettoarvo EU:ssa on merkittävä, ja yritykset työllistävät paljon ihmisiä unionissa.
(78)
On myös huomattava, että jalostuskorvaustoimintaa EU:ssa olisi pidettävä ”viimeisenä merkittävänä valmistustoimena”, joka merkitsee sitä, että tuote on peräisin EU:sta.
(79)
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin näin ollen, että polkumyyntikäytännöt saattaisivat uhata sen kaltaista taloudellista toimintaa, jota Solae Belgium ja Solae Denmark harjoittavat EU:ssa, ja suojelu saattaisi näin ollen olla perusteltua tällaisten toiminnan oikeudellisesta luonteesta riippumatta (jalostuskorvaus- tai muu tuotantojärjestely). Edellä esitetyn perusteella päätettiin pitää Solae Belgiumia ja Solae Denmarkia unionin tuottajina, jotka ovat osa unionin tuotannonalaa perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(80)
Väliaikaisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen yksi viejä huomautti, että jalostuskorvausyrityksiä ei voida pitää unionin tuottajina eikä niillä ole sijaa polkumyyntitutkimuksissa. Viejä väitti, että koska raaka-aineiden ja valmiiden tavaroiden omistusoikeus säilyi Solae Europelle, joka on rekisteröity Sveitsissä (eli EU:n ulkopuolella), Solae Belgiumia ja Solae Denmarkia ei voida pitää unionin tuottajina eikä niillä ole perusteita saada suojaa polkumyyntikäytännöiltä.
(81)
Viejä toi esiin, että aiemmissa tapauksissa, kuten Kiinasta peräisin olevien muovipussien, -kassien ja -säkkien tuontia koskevassa tapauksessa (7), toimielimet päättivät jättää kaksi kiinalaista yritystä vientiä harjoittavien tuottajien otoksen ulkopuolelle, koska ne eivät olleet itse tuottaneet suuria määriä ilmoitettuja vietyjä tuotteita vaan olivat jalostaneet niitä muille vientiä harjoittaville tuottajille.
(82)
On huomattava, että tilanne viejän esiin tuomassa tapauksessa ei ole verrattavissa tämän tapauksen tilanteeseen. Ensinnäkin edellä mainitussa muovipusseja, -kasseja ja -säkkejä koskevassa tapauksessa kiinalaisilla yrityksillä oli omaa (jalostuskorvausjärjestelyn ulkopuolista) tuotantoa (mutta niiden itse tuottamien tuotteiden myynti oli liian vähäistä, jotta yritykset olisi voitu sisällyttää otokseen), kun taas tässä tapauksessa Solae Belgium ja Solae Denmark toimivat yksinomaan jalostuskorvausjärjestelyn mukaisesti.
(83)
Lisäksi Solae Belgium ja Solae Denmark ovat kokonaan Solae Europen omistuksessa, mutta otoksen ulkopuolelle jätettyjä kiinalaisia yrityksiä koskevassa tutkimuksessa ei havaittu omistajuussuhteita muiden vientiä harjoittajien tuottajien kanssa, joille ne jalostivat tuotteita.
(84)
Viejä viittasi huomautuksissaan myös toiseen aiempaan tutkimukseen, joka koski Kiinasta peräisin olevan glysiinin tuontia (8) ja jossa komissio käsitteli joitakin kiinalaisia yrityksiä pikemminkin myyjinä kuin tuottajina, koska niiden harjoittamaa toimintaa ei pidetty tuotantona.
(85)
Tässä yhteydessä on huomattava, että myöskään glysiinitapaus ei tue viejän väitettä, koska siinä vientiä harjoittavat kiinalaiset yritykset suorittivat vain joitakin käsittelytoimia, jotka eivät muuttaneet tarkasteltavana olevan tuotteen kemiallista koostumusta tai fysikaalisia ominaisuuksia. Tilanne on täysin eri kuin nyt käsiteltävässä tapauksessa, jossa EU:n yritysten suorittamilla toimilla muunnetaan soijapavut tai soijahiutaleet soijaproteiineiksi; niillä ei pelkästään muuteta materiaalin kemiallista koostumusta tai fysikaalisia ominaisuuksia vaan myös tuodaan merkittävää lisäarvoa lopputuotteeseen.
(86)
Viejä väitti vielä, että unionin koko jalostuskorvaustuotannon päätöksentekoprosessi keskittyy EU:n ulkopuoliselle yritykselle ja että jalostuskorvausyritysten kohtalo on kokonaan ja yksinomaan riippuvainen niiden sveitsiläisestä emoyhtiöstä. Viejä lisäsi, että eri tapauksessa, joka koski Yhdysvalloista peräisin olevan vinyyliasetaatin tuontia (9), komissio jätti EU:n tuottajan pois unionin tuotannonalan määritelmästä, koska se oli etuyhteydessä yritykseen, joka sijaitsi toimenpiteiden kohteena olevassa maassa.
(87)
Toinen osapuoli esitti myös, että jalostuskorvausjärjestelyjä ja sen pitämistä tuotantona, päätoimipaikan sijaintia, toiminnan keskuspaikkaa ja sitoutumista EU:n markkinoille olisi analysoitava samoin kuin analysoidaan etuyhteydessä olevia yrityksiä määritettäessä unionin tuotannonalaa.
(88)
Solaella ryhmänä onkin rakenteellisia yhteyksiä sveitsiläiseen emoyritykseensä ja muita yhteyksiä yhdysvaltalaisiin yrityksiin. Ei ole mitenkään uutta polkumyyntimenettelyissä, että yrityksillä, jotka ovat voimakkaasti esillä EU:ssa, on tällaisia rakenteeseen tai pääomaan liittyviä tai yritysten välisiä yhteyksiä EU:n ulkopuolella. Tällaiset rakenteelliset ja yritysten väliset yhteydet EU:n ulkopuolella eivät kuitenkaan voi horjuttaa päätelmää, jonka mukaan valituksen tekijöitä on pidettävä EU:n tuottajina.
(89)
On huomattava, että tällaiset väitteet olisivat merkityksellisiä perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja unionin tuotannonalan määritelmän kannalta vain, jos Solae Europe olisi yritys toimenpiteiden kohteena olevassa maassa eli tässä tapauksessa Kiinassa. Näin ei selvästikään ole, minkä vuoksi viejän väite on merkityksetön.
(90)
Lisäksi on vielä toistettava, että käytetyn materiaalin ja/tai valmiin tuotteen omistajuus ei ole ratkaiseva peruste määriteltäessä unionin tuottajaa. Jalostuskorvaus eroaa oikeudellisesti muista tuotantojärjestelyistä, mutta jalostuskorvausperiaatteella tuottavia yrityksiä voidaan pitää unionin tuottajina.
(91)
Tämä lähestymistapa on johdonmukainen toimielinten aiemman käytännön kanssa, esimerkiksi Kiinasta peräisin olevan furfuryylialkoholin tuontia koskevien toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa (10).
(92)
Toistettakoon vielä, että nyt käsiteltävässä tapauksessa EU:ssa olevien yritysten tuoma lisäarvo on yli 50 prosenttia valmistuskustannuksista. Tämä lisäarvo-osuus vastaa unionissa tehtyjä teknologia- ja pääomainvestointeja. Tällaisten investointien nettoarvo EU:ssa on merkittävä, ja yritykset työllistävät paljon ihmisiä unionissa.
(93)
Päätelmänä voidaan todeta, että Solae Belgiumia ja Solae Denmarkia pidetään unionin tuottajina, jotka ovat osa unionin tuotannonalaa perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti ja joista jäljempänä käytetään nimitystä ”unionin tuotannonala”.
(94)
Perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukainen unionin kokonaistuotanto määritettiin valituksen tekijän kyselylomakevastausten perusteella.
(95)
Koska unionin tuotannonala käsittää vain yhden tuottajan, jäljempänä olevat tiedot on esitetty indeksoidussa muodossa luottamuksellisuuden säilyttämiseksi perusasetuksen 19 artiklan mukaisesti.
2. UNIONIN KULUTUS
(96)
Unionin kulutus määritettiin unionin tuotannonalan unionin markkinoille suunnatun jalostuskorvaustuotoksen myyntimäärän, Eurostatin tietojen mukaan unionin markkinoille tuodun määrän ja valituksen tekijän arvioiden perusteella.
(97)
CN-koodit, joihin tietyt tiivistetyt soijaproteiinituotteet kuuluvat, kattavat laajemman tuotevalikoiman eivätkä ainoastaan tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta. Laajan tutkimuksen ja markkinatuntemuksen perusteella valituksen tekijä teki arvioita tutkimuksen kohteena olevan tuotteen unioniin suuntautuvan tuonnin arvosta ja määrästä. Näitä arvioita tarkasteltiin tutkimuksen aikana, ja niitä pidettiin luotettavina. Komission yksiköille ei esitetty vaihtoehtoisia ehdotuksia, joissa olisi kyseenalaistettu näiden arvioiden käyttö tässä tutkimuksessa.
(98)
Yksi osapuoli väitti, että tuonnin laskemisessa käytettyä menetelmää ei ole selostettu riittävästi. Tämän arvostelun tueksi ei kuitenkaan esitetty näyttöä. Osapuoli suhtautui kriittisesti komission lähestymistapaan ehdottamatta kuitenkaan sopivampaa tai luotettavampaa vaihtoehtoa. Kritiikki liittyi pääasiassa siihen, että kyseinen osapuoli ei voinut esittää huomautuksia. Olisi muistettava, että valituksen ei-luottamuksellinen toisinto, jossa esitetään alaan kuulumattomien tuotteiden poissulkemista koskeva menetelmä, sisältyi tutkimuksen ei-luottamukselliseen asiakirja-aineistoon ja oli saatavilla menettelyn vireillepanosta lähtien.
(99)
Komission yksiköt ristiintarkistivat valituksessa esitetyt tiedot eivätkä havainneet mitään, mikä olisi voinut kyseenalaistaa valitun menetelmän sopivuuden. Koska osapuolet eivät myöskään ehdottaneet vaihtoehtoista menetelmää tuotteiden poissulkemista varten, niiden huomautuksia pidettiin perusteettomina.
(100)
Kysyntä unionin markkinoilla laski koko tarkastelujakson ajan 8 prosenttia. Tarkemmin sanottuna unionin kulutus pysyi vakaana vuosien 2007 ja 2008 välillä, laski 8 prosenttia vuonna 2009 ja pysyi vakaana tutkimusajanjakson aikana.
Taulukko 1
Unionin kulutus
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
Määrä (tonnia)
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
100
92
92
Lähde:
Unionin tuotannonalan kyselylomakevastaukset ja valituksen tekijän arviot Eurostatin tietojen perusteella.
3. TUONTI ASIANOMAISESTA MAASTA
a) Määrä
(101)
Tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti lisääntyi 15 prosenttia tarkastelujaksolla ja oli 20 117 tonnia tutkimusajanjaksolla. Tuonti Kiinasta pysyi vakaana vuosien 2007 ja 2008 välillä ennen kuin se kasvoi 26 prosenttiyksikköä vuonna 2009, jolloin se oli huipussaan. On huomattava, että tuonti Kiinasta laski noin 9 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana.
Taulukko 2
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
Asianomaisesta maasta polkumyynnillä tulevan tuonnin määrä (tonnia)
17 495
17 557
22 017
20 117
Indeksi (2007 = 100)
100
100
126
115
Asianomaisesta maasta polkumyynnillä tulevan tuonnin markkinaosuus (indeksinä)
100
100
136
125
Lähde:
Valituksen tekijän esittämät arviot Eurostatin tietojen perusteella.
b) Tarkasteltavana olevan tuonnin markkinaosuus
(102)
Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin markkinaosuuden kehitystä kuvaava indeksi kasvoi 25 prosenttia koko tarkastelujakson ajan. Se pysyi vakaana vuosien 2007 ja 2008 välillä mutta kasvoi 36 prosenttia vuonna 2009. Tutkimusajanjaksolla se laski 11 prosenttiyksikköä.
c) Hinnat
i) Hintojen kehitys
(103)
Keskimääräinen tuontihinta kohosi 37 prosenttia tarkastelujakson aikana. Se nousi aluksi jopa 48 prosenttia vuosien 2007 ja 2008 välillä, laski sitten vuonna 2009 11 prosenttiyksikköä ja pysyi kyseisellä tasolla tutkimusajanjaksolla. Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräinen hinta tutkimusajanjaksolla oli 1 569 euroa tonnia kohti.
Taulukko 3
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
Kiinasta tulevan tuonnin CIF-hinta (euroa/tonni)
1 149
1 704
1 570
1 569
Indeksi (2007 = 100)
100
148
137
137
Lähde:
Valituksen tekijän esittämät arviot Eurostatin tietojen perusteella.
ii) Hintojen alittavuus
(104)
Hinnan alittavuuden analysointia varten unionin tuottajien painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja etuyhteydettömille asiakkaille unionin markkinoilla, oikaistuina erityisesti luotto-, toimitus- ja pakkauskustannusten ja palkkioiden osalta, noudettuna lähettäjältä -tasolla, verrattiin yhteistyössä toimineiden kiinalaisten viejien painotettuihin keskimääräisiin cif-hintoihin ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle unionin markkinoilla, oikaistuina niin, että ne kattavat kaikki tulliselvitykseen liittyvät kustannukset eli tullitariffin ja tuonnin jälkeiset kustannukset (hinta määräsatamassa).
(105)
Vertailu osoitti, että tutkimusajanjakson aikana tarkasteltavana olevan tuotteen tuontihinnat alittivat unionin tuotannonalan hinnat noin 12 prosentilla.
Yritys
Hinnan alittavuus
Crown-ryhmä
11,1 %
Gushen-ryhmä
9,6 %
Sinoglory-ryhmä
15,0 %
(106)
Yksi osapuoli huomautti, että hinnan alittavuuden taso on tietenkin laskettu vain tutkimusajanjaksolle ja että aiemmat hinnan alittavuuden tasot eivät ole tiedossa. Osapuoli esitti kuitenkin, että koska Kiinan tuontihinnat nousivat vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välillä huomattavasti enemmän kuin unionin tuotannonalan hinnat, siitä voidaan päätellä, että hinnan alittavuus on ollut laskussa.
(107)
On totta, että vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välillä Kiinasta tulevan tuonnin hinnat nousivat 37 prosenttia mutta unionin tuotannonalan hinnat vain 15 prosenttia (ks. 119 kappale). Näin ollen on selvää, että keskimääräisiä hintoja tarkasteltaessa Kiinan ja EU:n hintojen ero kapeni vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välillä.
4. UNIONIN TUOTANNONALAN TILANNE
(108)
Polkumyyntituonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan koskevan tarkastelun yhteydessä arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki asianmukaiset taloudelliset tekijät ja seikat, jotka vaikuttavat unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla.
(109)
Vahinkoindikaattorit määritettiin vahinkoanalyysiä varten valituksen tekijän kyselylomakevastaukseen antamien tarkistettujen tietojen perusteella.
a) Tuotanto
(110)
Unionin tuotanto laski 14 prosenttia vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tarkemmin sanottuna se laski 8 prosenttia vuonna 2008 ja edelleen 15 prosenttiyksikköä vuonna 2009. Tilanne kuitenkin parani selkeästi vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, jolloin tuotanto kasvoi 9 prosenttiyksikköä.
Taulukko 4
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
Tuotanto (tonnia)
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
92
77
86
Lähde:
Kyselyvastaukset.
b) Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(111)
Unionin tuottajan tuotantokapasiteetti pysyi vakaana koko tarkastelujakson ajan.
Taulukko 5
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
100
100
100
Kapasiteetin käyttöaste
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
92
77
86
Lähde:
Kyselyvastaukset.
(112)
Kapasiteetin käyttöasteen kehittymistä osoittava indeksi laski 14 prosenttia tarkastelujaksolla. Vuosien 2007 ja 2008 välillä se laski 8 prosenttia ja vuonna 2009 vielä 15 prosenttiyksikköä. Sen jälkeen se kasvoi 9 prosenttiyksikköä tutkimusajanjaksolla. Kapasiteetin käyttöasteen suuntaus osoittaa tuotannon kehitystä tarkastelujaksolla, kun otetaan huomioon, että tuotantokapasiteetti pysyi vakaana.
(113)
On huomattava, että vaikka kapasiteetin käyttöaste laski tutkimusajanjakson aikana, se pysyi suhteellisen korkeana ja oli tutkimusajanjaksolla yli 80 prosenttia.
c) Myyntimäärä
(114)
Unionin tuotannonalan myyntimäärä etuyhteydettömille asiakkaille unionin markkinoilla laski tarkastelujaksolla 8 prosenttia. Myynti supistui 9 prosenttia vuosien 2007 ja 2008 välillä ja vielä 5 prosenttiyksikköä vuonna 2009. Tilanne kuitenkin parani selkeästi vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, jolloin myynti kasvoi noin 6 prosenttiyksikköä.
Taulukko 6
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
EU:n myynti (tonnia)
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
91
86
92
Lähde:
kyselyvastaukset
d) Markkinaosuus
(115)
Kaiken kaikkiaan unionin tuotannonala säilytti markkinaosuutensa tarkastelujaksolla. Tarkemmin sanottuna indeksi laski jopa 9 prosenttia vuosien 2007 ja 2008 välillä, mutta palautui jo vuonna 2009 1 prosenttiyksikön ja kasvoi vielä 7 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana.
Taulukko 7
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
Unionin tuotannonalan markkinaosuus
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
91
92
99
Lähde:
Unionin tuotannonalan kyselylomakevastaukset ja valituksen tekijän arviot Eurostatin tietojen perusteella.
e) Kasvu
(116)
Vaikka unionin kulutus laski 8 prosenttia vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välillä, myös myynnin määrä laski 8 prosenttia, ja unionin tuotannonalan markkinaosuus pysyi vakaana.
f) Työllisyys
(117)
Työllisyys väheni 7 prosenttia vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Se kasvoi hieman vuosien 2007 ja 2008 välillä ennen jyrkkää 10 prosenttiyksikön laskua vuonna 2009. Työllisyys kasvoi kuitenkin jälleen 2 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana.
Taulukko 8
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
Työllisyys (henkilöä)
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
101
91
93
Lähde:
Kyselyvastaukset.
g) Tuottavuus
(118)
Tuottavuus, mitattuna tuotoksena (tonnia) työntekijää kohti vuodessa, laski 7 prosenttia tarkastelujakson aikana. Tämä kuvastaa sitä, että tuotanto laski nopeammin kuin työllisyys. On kuitenkin huomattava, että vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana tuottavuus kasvoi 8 prosenttiyksikköä, mikä osoittaa, että tuotanto kasvoi vieläkin nopeammin kuin työllisyys.
Taulukko 9
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
Tuottavuus (tonnia työntekijää kohti)
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
91
85
93
Lähde:
kyselyvastaukset
h) Myyntihintoihin vaikuttavat tekijät
(119)
Unionin tuottajien keskimääräiset myyntihinnat kohosivat noin 15 prosenttia tarkastelujaksolla. Keskimääräinen hinta kohosi 8 prosenttia vuonna 2008 ja 10 prosenttiyksikköä vuonna 2009 ennen laskemistaan tutkimusajanjakson aikana hieman eli 3 prosenttiyksikköä. Yleisesti ottaen tiivistettyjen soijaproteiinituotteiden hinnat ovat erittäin riippuvaisia tärkeimpien raaka-aineiden (eli soijapapujen tai soijapapuhiutaleiden) ja energian hinnoista. Yhdessä ne muodostavat suurimman osan valmistuskustannuksista. Soijapapujen markkinat ovat epävakaat, ja niille ovat ominaisia merkittävät vuotuiset tai jopa kuukausittaiset vaihtelut.
(120)
Koska tutkimuksen kohteena olevan tuotteen ei lajien myyntihinnat vaihtelivat merkittävästi, keskimääräisten myyntihintojen kehitystä olisi tarkasteltava varovaisesti, koska keskimääräisten hintojen muutoksiin vaikuttavat voimakkaasti kaikki tuotevalikoiman mahdolliset muutokset.
Taulukko 10
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
Yksikköhinta EU:n markkinoilla (euroa/tonni)
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
108
118
115
Lähde:
Vastaukset kyselylomakkeeseen.
i) Polkumyyntimarginaalin suuruus
(121)
Kun otetaan huomioon Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat, tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien vaikutusta unionin tuotannonalaan ei voida pitää vähäpätöisenä.
j) Varastot
(122)
Loppuvarastot pysyivät vakaina vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välillä. On huomattava, että varastot edustavat melko pientä osaa vuosituotannosta, ja siksi tämän indikaattorin merkitys vahinkoanalyysissä on rajallinen.
Taulukko 11
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (tonnia)
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
90
110
99
Lähde:
Vastaukset kyselylomakkeeseen.
k) Palkat
(123)
Vuotuiset työvoimakustannukset nousivat 7 prosenttia vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Ne nousivat 5 prosenttia vuosien 2007 ja 2008 välillä, laskivat 2 prosenttiyksikköä vuonna 2009 ja myöhemmin kasvoivat 4 prosenttiyksikköä tutkimusajanjaksolla.
Taulukko 12
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
Vuotuiset työvoimakustannukset (euroa)
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
105
103
107
Lähde:
Vastaukset kyselylomakkeeseen.
l) Kannattavuus ja investointien tuotto
(124)
Samankaltaisen tuotteen etuyhteydettömille asiakkaille tapahtuneen myynnin kannattavuus EU:n markkinoilla ilmaistuna prosentteina nettomyynnistä vaihteli huomattavasti tarkastelujakson aikana. Vuosina 2007 ja 2009 unionin tuotannonala sai voittoa mutta kärsi tappioita vuonna 2008 ja tutkimusajanjaksolla. Kannattavuuden vaihtelut voivat olla osoitus soijapapumarkkinoiden vaihteluista.
Taulukko 13
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
EU:n kannattavuus (% nettomyynnistä)
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
-89
10
-45
Investointien tuotto (voitto prosentteina investointien nettokirjanpitoarvosta)
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
- 160
-9
- 109
Lähde:
Vastaukset kyselylomakkeeseen.
(125)
Investointien tuotto (ilmaistuna voittoprosenttina investointien nettokirjanpitoarvosta) noudatti suunnilleen kannattavuuden kehitystä.
m) Kassavirta ja pääoman saanti
(126)
Operatiiviseen toimintaan perustuva nettokassavirta vaihteli merkittävästi tarkastelujakson aikana. Nettokassavirta oli positiivinen vuonna 2007, heikkeni vuonna 2008, jolloin se kääntyi negatiiviseksi, parani jälleen vuonna 2009 mutta kääntyi jälleen negatiiviseksi tutkimusajanjaksolla. Kaiken kaikkiaan kassavirta noudatteli kannattavuuden kehitystä.
(127)
Ei ollut merkkejä siitä, että unionin tuotannonalalla olisi ollut vaikeuksia saada pääomaa, mikä johtuu lähinnä siitä, että se on osa suurempaa ryhmää.
Taulukko 14
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
Kassavirta (euroa)
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
-93
24
-7
Lähde:
Vastaukset kyselylomakkeeseen.
n) Investoinnit
(128)
Vuotuiset investoinnit samankaltaisen tuotteen tuotantoon kasvoivat 4 prosenttia vuosien 2007 ja 2008 välillä ja kasvoivat vielä 29 prosenttiyksikköä vuonna 2009. Ne laskivat hieman eli 5 prosenttiyksikköä tutkimusajanjaksolla. Kaiken kaikkiaan investoinnit kasvoivat 28 prosenttia tarkastelujaksolla.
Taulukko 15
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
Nettoinvestoinnit (euroa)
Luottamukselliset tiedot
Indeksi (2007 = 100)
100
104
133
128
Lähde:
Vastaukset kyselylomakkeeseen.
5. VAHINKOA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(129)
Tietojen analyysi osoittaa, että unionin tuotannonalan tuotanto, kapasiteetin käyttöaste, myynti, työllisyyden ja tuottavuus laskivat tarkastelujakson aikana. Myös palkkakustannukset kasvoivat.
(130)
Tätä negatiivista kuvaa lieventää kuitenkin se, että useimmat näistä indikaattoreista ovat kehittyneet myönteisesti vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson (2010) välisenä aikana. Erityisesti vuosina 2009 ja 2010 (tutkimusajanjakso) tuotanto ja kapasiteetin käyttöaste kasvoivat 9 prosenttiyksikköä; EU:n myynti kasvoi 6 ja markkinaosuus 7 prosenttiyksikköä, työllisyys 2 prosenttiyksikköä ja tuottavuus niinkin paljon kuin 8 prosenttiyksikköä.
(131)
Lisäksi unionin tuotannonalan markkinaosuus pysyi kokonaisuudessaan vakaana tarkastelujaksolla. Vaikka se putosi vuonna 2008, se kasvoi jo vuonna 2009. Vuonna 2010 se nousi hyvin lähelle vuoden 2007 tasoa.
(132)
Kannattavuus samoin kuin investointien tuotto ja kassavirta (jotka molemmat liittyvät läheisesti kannattavuuteen) antavat kaikki varsin vaihtelevan kuvan unionin tuotannonalan taloudellisesta tilanteesta. Vaikka ne laskivat yleisesti (vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välillä), ne myös vaihtelivat merkittävästi, mikä osoittaa markkinoiden epävakaata luonnetta.
(133)
Nettosijoitukset kasvoivat selvästi vuosien 2007 ja 2009 välillä (33 %) ja kokivat vain pientä laskua (5 prosenttiyksikköä) vuonna 2010 (tutkimusajanjakso).
(134)
Unionin tuotannonalalle aiheutuneet todelliset tappiot tutkimusajanjaksolla ovat myös suhteellisen vähäiset.
(135)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut jossakin määrin vahinkoa. Kun kuitenkin otetaan huomioon unionin tuotannonalalle todellisuudessa aiheutuneiden tappioiden suhteellisen merkityksetön taso ja elpymisen merkit tarkastelujakson loppua kohti, vahinkoa ei voida pitää merkittävänä perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
(136)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti, että vahinkoa olisi tässä tapauksessa pidettävä merkittävänä, koska joissakin muissa tapauksissa, joissa väitetysti on ollut samanlaiset olosuhteet (eli positiivinen suuntaus tarkastelujakson loppua kohti) (11), päätelmät ovat olleet erilaiset. Valituksen tekijä väitti myös, että jos tarkastellaan tarkastelujakson jälkimmäistä osaa ja tehdään päätelmiä kyseisellä jaksolla tapahtuneesta elpymisestä, se on vastoin WTO:n sopimuksia (12).
(137)
Tältä osin on muistettava, että jokainen tapaus on käsiteltävä omista lähtökohdistaan. Tässä tapauksessa tutkimuksessa havaittiin unionin tuotannonalan selviä elpymisen merkkejä tarkastelujakson loppua kohti, minkä lisäksi negatiiviset suuntaukset olivat suhteellisen vähäisiä. Esimerkiksi unionin tuotannonalan markkinaosuus säilyi vakaana ja suhteellisen korkealla tasolla, kapasiteetin käyttöaste laski hieman mutta pysyi yli 80 prosentin tasolla ja investoinnit kasvoivat. Oksaalihappoa koskevassa tapauksessa (13) sitä vastoin esimerkiksi unionin tuotannonalan markkinaosuus laski tutkimusajanjaksolla 9 prosenttia verrattuna vahinkoa koskevaan tutkimusajanjaksoon (14). Sitruunahappoa koskevassa tapauksessa (15) oli samanlainen markkinaosuuden menetys ja investoinnit vähenivät (16).
(138)
WTO:n velvoitteiden osalta voidaan todeta, että esiin tuodussa paneelin raportissa käsitellään täysin erilaista tilannetta, jossa tutkivat viranomaiset analysoivat ainoastaan osittaisia tietoja kunkin kolmen peräkkäisen vuoden kuudelta kuukaudelta ja perustivat analyysinsä tähän epätäydelliseen analyysiin. Nyt käsillä olevassa tapauksessa tilanne on selvästi erilainen, sillä vahinkoanalyysi kattaa koko vuoden tiedot neljältä peräkkäiseltä vuodelta ja lisäksi on painotettu sitä, että kyseisen nelivuotiskauden lopussa monissa analysoiduissa suuntauksissa oli positiivista kehitystä verrattuna tutkimusajanjaksoa edeltävään vuoteen.
(139)
Edellä esitetyn perusteella päätellään lopullisesti, että unionin tuotannonalalle mahdollisesti aiheutunutta vahinkoa ei voida pitää merkittävänä perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
E. SYY-YHTEYS
1. JOHDANTO
(140)
Sen vaikuttamatta, mitä pääteltiin merkittävän vahingon puuttumisesta, ja olettaen, että unionin tuotannonalalle aiheutunutta vahinkoa voitaisiin pitää merkittävänä, komissio tarkasteli mahdollisia syy-yhteyksiä.
(141)
Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti, oliko asianomaisesta maasta polkumyynnillä tuleva tuonti syynä unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen mahdolliseen vahinkoon. Komissio tarkasteli polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisäksi myös muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet vahingoittaa unionin tuotannonalaa, sen varmistamiseksi, ettei niiden aiheuttamaa vahinkoa katsottaisi polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttamaksi.
2. POLKUMYYNNILLÄ TAPAHTUNEEN TUONNIN VAIKUTUKSET
(142)
Tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti kasvoi 15 prosenttia vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, ja sen vastaava markkinaosuus kasvoi 25 prosenttia huolimatta kysynnän supistumisesta unionin markkinoilla. Tämä kehitys osui yksiin unionin tuotannonalan heikentyneen taloudellisen tilanteen kanssa. Unionin tuotannonala onnistui säilyttämään markkinaosuutensa, mutta Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi yli 5 prosenttiyksikköä.
(143)
Tämän perusteella vaikuttaisi ensi näkemältä siltä, että Kiinasta tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen mahdollisen vahingon välillä on olemassa syy-yhteys.
(144)
Tarkempi analyysi polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutuksista unionin tuotannonalan tilanteeseen ei kuitenkaan vaikuta osoittavan selvää korrelaatiota. Esimerkiksi vaikka Kiinasta tuleva tuonti ei juurikaan kasvanut vuosien 2007 ja 2008 välillä (ks. 101 kappale) ja CIF-tuontihinta kohosi 48 prosenttiyksikköä (ks. 103 kappale), unionin tuotannonalalle aiheutui joka tapauksessa huomattavia tappioita vuonna 2008 ja se menetti osan markkinaosuuttaan. Sitä vastoin kun Kiinasta tuleva tuonti kasvoi 26 prosenttia vuosien 2008 ja 2009 välillä ja CIF-tuontihinta laski 11 prosenttiyksikköä, unionin tuotannonala säilytti markkinaosuutensa ja toipui vuoden 2008 tappioista. Myös vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, kun tuonti Kiinasta säilytti asemansa unionin markkinoilla, unionin tuotannonalan tilanne parani selvästi, kuten edellä olevassa vahinkoanalyysissä esitetään.
(145)
Tämä korrelaation puute Kiinasta tulevan tuonnin ja vahinkoindikaattoreiden kehittymisen välillä osoittaa, että muut tekijät vaikuttivat unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon ja mahdollisesti aiheuttivat sen. Tätä seikkaa tarkastellaan tarkemmin jäljempänä.
3. MUIDEN TEKIJÖIDEN VAIKUTUKSET
(146)
Muita syy-yhteyteen liittyviä tekijöitä, joita tarkasteltiin, olivat seuraavat: i) unionin kysynnän supistuminen, joka todennäköisesti liittyy osittain rahoitus- ja talouskriisi vuosina 2008/2009 ja ii) soijapapumarkkinoiden epävakaisuus.
i) Unionin kysynnän supistuminen, joka todennäköisesti liittyy osittain vuoden 2008/2009 rahoitus- ja talouskriisiin
(147)
Tarkastelujaksolla havaittiin unionin kulutuksessa 8 prosentin pudotus, jos verrataan vuotta 2007 vuoteen 2010 (tutkimusajanjakso). Monet vahinkoa kuvaavat tekijät kehittyivät pääasiassa kyseisen tekijän tavoin. Esimerkiksi EU:n tuotannonalan myynnin määrä laski 8 prosenttia, jos myös verrataan edellä mainittuja kahta kautta. Muita esimerkkejä ovat työllisyys - 7 prosenttia vähemmän vuonna 2010 kuin vuonna 2007 - ja tuottavuus - myös 7 prosenttia vähemmän vuonna 2010 kuin vuonna 2007. Näin ollen on selvää, että kysynnän supistuminen, riippumatta sen perimmäisestä syystä, oli merkittävä tekijä unionin tuotannonalan tilanteen kehittymisessä.
(148)
Vaikka kysynnän supistumisen syy ei ole suoraan relevantti syy-yhteyttä koskevan analyysin kannalta, voi hyvinkin olla, että se aiheutui ainakin osittain rahoitus- ja talouskriisistä. Tässä yhteydessä on huomattava, että kysyntä laski erityisesti vuosien 2008 ja 2009 välillä. Ajallisen yhteytensä vuoksi 8 prosenttiyksikön pudotus vuosien 2008 ja 2009 välillä mitä todennäköisimmin liittyi talouskriisiin. Näin ollen voidaan väittää, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon aiheutti talouskriisi ja siitä seurannut kysynnän supistuminen.
(149)
On myös huomattava, että Solae Belgium toteaa vuoden 2009 vuosikertomuksessaan, että rahoituskriisin aiheuttamilla rahoitusvarojen alhaisemmilla tuotoilla on ollut negatiivinen vaikutus yrityksen taloudelliseen tilanteeseen.
(150)
Lisäksi on muistettava, että unionin tuotannonala paransi taloudellista tilannettaan vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tämä parannus osui selvästi yksiin yleisen talouden elpymisen kanssa.
(151)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että kysynnän supistuminen, joka todennäköisesti johtui osittain talouskriisistä, oli unionin tuotannonalalle aiheutuneen mahdollisen vahingon keskeinen syy.
(152)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti, että talous- ja rahakriisi ei aiheuttanut vahinkoa, muttei esittänyt tästä mitään vakuuttavia väitteitä ja viittasi vain useisiin muihin tapauksiin (17), joissa päätelmät olivat erilaiset.
(153)
Tältä osin on muistettava, että jokainen tapaus on käsiteltävä omista lähtökohdistaan. Tässä käsiteltävänä olevassa tapauksessa tosiseikkana on, että polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalan tilanteen välillä ei ole selvää korrelaatiota, mutta kysynnän supistuminen, joka todennäköisesti johtui osittain talouskriisistä, vaikutti unionin tuotannonalan tilanteen heikentymiseen. Tämä - kuten edellä todettiin - tunnustettiin ainakin jossakin määrin Solae Belgiumin vuoden 2009 vuosikertomuksessa.
(154)
Valituksen tekijän esiin tuomien ja käsiteltävänä olevan tapauksen välillä voidaan kuitenkin havaita merkittäviä eroavaisuuksia. Joitakin näistä eroavaisuuksista luetellaan seuraavissa kappaleissa.
(155)
Oksaalihappoa koskevassa tapauksessa (18) unionin tuotannonalan markkinaosuus laski, vaikka jotkin indikaattorit osoittivatkin positiivista kehitystä vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä, kun taas nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa markkinaosuus kohosi lähes vuoden 2007 tasolle (19). Nyt käsiteltävänä olevalle tapaukselle on myös ominaista vuosittaisen korrelaation puuttuminen asianomaisista maista tulevan polkumyyntituonnin ja vahinkoindikaattoreiden suuntausten välillä, mitä ei ilmene oksaalihappoa koskevassa tapauksessa. Myös kannattavuutta koskevat suuntaukset eroavat toisistaan. Nyt käsiteltävän olevassa tapauksessa kannattavuus vaihtelee merkittävästi. Lisäksi siinä markkinat ovat erittäin epävakaat.
(156)
Lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden tapauksessa (20) unionin tuotannonalan markkinaosuus laski joka vuosi, yhteensä 12 prosenttiyksikköä (21). Samaan aikaan Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi vakaasti vuosittain ja yhteensä 12,4 prosenttiyksikköä (22). Nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi vuoteen 2009 asti ja laski sitten vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Samaan aikaan unionin tuotannonalan markkinaosuus laski jo vuonna 2008, minkä jälkeen se palasi takaisin lähes vuoden 2007 tasolle.
(157)
Lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden tapauksessa (23) polkumyyntituonnin markkinaosuus kasvoi vakaasti vuosittain ja yhteensä 6,3 prosenttiyksikköä (24).
(158)
Keraamisia laattoja koskevassa tapauksessa (25) polkumyyntituonnin markkinaosuus kasvoi vakaasti (26). Lisäksi varastojen kehitys oli hyvin erilainen. Keraamisia laattoja koskevassa tapauksessa varastojen kasvu oli merkittävä vahinkoindikaattori (27). Lisäksi keraamisia laattoja koskevan tapauksen tutkimuksessa kävi ilmi, että rakennusalan elpymisestä huolimatta unionin tuotannonalan indikaattoreilla oli edelleen laskeva suuntaus (28).
(159)
Rasva-alkoholeja koskevassa tapauksessa (29) vahinkoindikaattoreiden kehitys vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä eroaa nyt käsiteltävänä olevasta tapauksesta (esim. työllisyys laski) (30) ja polkumyyntituonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä (31).
(160)
Tämän vuoksi valituksen tekijän väite on hylättävä.
ii) Soijapapumarkkinoiden epävakaisuus
(161)
Edellä on osoitettu, että unionin tuotannonalan kannattavuus vaihteli merkittävästi, mikä osoittaa markkinoiden epävakaata luonnetta.
(162)
Epävakaisuus liittyy tiiviisti raaka-ainemarkkinoiden vaihteluihin. Tärkeimmän raaka-aineen - soijapapujen - spot-markkinoille on perinteisesti ollut tyypillistä merkittävä kuukausittainen ja vuosittainen vaihtelu (32), vaikka lopputuotteen - tiivistettyjen soijaproteiinituotteiden - hinnat ovat yleensä melko vakaat (koska ne perustuvat pitkän aikavälin sopimuksiin). Näin ollen tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kannattavuus on hyvin riippuvainen soijapapumarkkinoilla vallitsevasta tilanteesta.
(163)
Tässä yhteydessä on syytä todeta, että soijapapujen hinnat nousivat merkittävästi vuonna 2008, ja sillä oli suuri vaikutus unionin tuotannonalan kannattavuuteen ja yleiseen tilanteeseen. Valituksen tekijä on itsekin todennut, että soijapapujen hinnannousu johti osaltaan sen huonoon tilanteeseen vuonna 2008.
(164)
Edellä esitetyn perusteella on selvää, että soijapapumarkkinoiden epävakaus oli myös tärkeä syy unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen mahdolliseen vahinkoon.
(165)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti, että soijapapujen hintojen vaihtelu ei poistanut syy-yhteyttä ja oli merkityksellinen ainoastaan vuoden 2008 tappioiden kannalta. Tältä osin ei kuitenkaan esitetty mitään todennettua näyttöä.
(166)
Soijapapujen hinnannousut osuivat yksiin unionin tuotannonalan heikon taloudellisen suorituskyvyn kanssa, ja kun otetaan huomioon, että soijapapujen korkeita hintoja pidettiin tärkeimpänä syynä vuoden 2008 tappioihin, ei ole mitään erityistä syytä, miksi vuoden 2010 tappioita, jotka jälleen osuivat yksiin soijapapujen hinnannousun kanssa, olisi kohdeltava eri tavalla.
(167)
Tämän vuoksi valituksen tekijän väite on hylättävä.
4. SYY-YHTEYTTÄ KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(168)
Muut tekijät ja erityisesti kysynnän supistuminen (joka todennäköisesti johtui osittain talouskriisistä 2008/2009) ja tärkeimmän raaka-aineen markkinoiden epävakaus olivat unionin tuotannonalalle mahdollisesti aiheutuneen vahingon tärkeimpiä syitä.
(169)
Näin ollen vaikka oletettaisiin, että unionin tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa, koska nämä muut tekijät poistavat syy-yhteyden, ei voida päätellä, että mahdollinen vahinko olisi johtunut Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.
F. UNIONIN ETU
(170)
Koska edellä todettiin, että unionin tuotannonalalle ei aiheutunut vahinkoa, jota voitaisiin pitää merkittävänä, ja että joka tapauksessa muut tekijät poistavat syy-yhteyden polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja kyseisen vahingon väliltä, ei ole tarpeen tutkia unionin etua.
G. MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN
(171)
Niiden päätelmien perusteella, jotka koskevat unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon puuttumista ja syy-yhteyden puuttumista perusasetuksen 9 artiklan mukaisesti, menettely olisi päätettävä ilman toimenpiteiden käyttöönottoa.
(172)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin lopullisista päätelmistä ja aikeesta päättää menettely ja niille annettiin tilaisuus esittää huomautuksia. Niiden huomautuksia tarkasteltiin, mutta ne eivät muuttaneet edellä esitettyjä päätelmiä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Päätetään tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiivistettyjen soijaproteiinituotteiden tuontia koskeva polkumyynnin vastainen menettely.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 27 päivänä kesäkuuta 2012.