KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 24. april 2012
om fastlæggelse af det andet sæt af regioner, hvor visuminformationssystemet (VIS) sættes i drift
(meddelt under nummer C(2012) 2505)
(2012/274/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 af 9. juli 2008 om visuminformationssystemet (VIS) og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om visa til kortvarigt ophold (VIS-forordningen) (1), særlig artikel 48, stk. 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ifølge artikel 48 i forordning (EF) nr. 767/2008 skal der ske en gradvis idriftsættelse af VIS. Kommissionen fastlagde i sin beslutning 2010/49/EF (2), de første regioner, hvor VIS skulle sættes i drift. I betragtning af, at VIS blev sat i drift den 11. oktober 2011, er det nødvendigt at fastlægge det andet sæt af regioner, hvor de oplysninger, der skal behandles i VIS, herunder fotografier og fingeraftryksoplysninger, skal indsamles og fremsendes til VIS for alle visumansøgninger i den pågældende region.
(2)
Ifølge artikel 48, stk. 4, i forordning (EF) nr. 767/2008 skal rækkefølgen af regionerne med henblik på implementeringen af VIS fastlægges på grundlag af følgende kriterier: risikoen for ulovlig indvandring, trusler mod medlemsstaternes indre sikkerhed og den realistiske mulighed for at indsamle biometriske data fra alle lokaliteter i den pågældende region.
(3)
Kommissionen har foretaget en vurdering for de forskellige regioner, hvori den for det første kriterium har taget hensyn til forhold såsom de gennemsnitlige tal for afslag på visum, tallene for afslag på indrejse og tallene for, hvor mange tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold der er afsløret på medlemsstaternes område; for det andet kriterium har den taget udgangspunkt i en trusselsvurdering foretaget af Europol; og for det tredje kriterium har den anvendt det forhold, at den konsulære tilstedeværelse eller repræsentation er steget i alle regioner i verden siden vedtagelsen af beslutning 2010/49/EF.
(4)
Ifølge denne vurdering bør de næste regioner, hvor indsamling og fremsendelse af visumoplysninger til VIS bør starte for alle visumansøgninger, være Vestafrika, Centralafrika, Østafrika, det sydlige Afrika, Sydamerika, Centralasien og Sydøstasien.
(5)
Det besatte palæstinensiske område blev udelukket fra den mellemøstlige region, som var omfattet af beslutning 2010/49/EF, på grund af de tekniske vanskeligheder, der kunne opstå med at udstyre de berørte konsulater og kontorer. For at undgå huller i forbindelse med bekæmpelse af ulovlig indvandring og beskyttelse af den indre sikkerhed og i betragtning af den tid, medlemsstaterne har tilbage til at løse de tekniske vanskeligheder, bør det besatte palæstinensiske område være den 11. region, hvor indsamling og fremsendelse af visumoplysninger til VIS bør starte for alle visumansøgninger.
(6)
Idriftsættelsen i hver af de omhandlede regioner fastlægges af Kommissionen i henhold til artikel 48, stk. 3, i forordning (EF) nr. 767/2008.
(7)
Med henblik på fastlæggelsen af yderligere regioner bør efterfølgende afgørelser træffes på et senere tidspunkt på grundlag af en yderligere, ajourført vurdering af disse andre regioner i overensstemmelse med de relevante kriterier og erfaringen med idriftsættelsen i de regioner, som er fastlagt i beslutning 2010/49/EF og i denne afgørelse.
(8)
Da VIS-forordningen bygger på Schengenreglerne, har Danmark meddelt, at VIS-forordningen er gennemført i Danmarks nationale lovgivning i overensstemmelse med artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Danmark er derfor i medfør af international ret forpligtet til at gennemføre denne afgørelse.
(9)
Denne afgørelse udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (3). Den er derfor ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(10)
Denne afgørelse udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (4). Den er derfor ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Irland.
(11)
For så vidt angår Island og Norge udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (5), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (6) om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale.
(12)
For så vidt angår Schweiz udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (7), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (8).
(13)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (9).
(14)
For så vidt angår Cypern udgør denne afgørelse en retsakt, der bygger på, eller som på anden måde har tilknytning til Schengenreglerne, jf. artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003.
(15)
For så vidt angår Bulgarien og Rumænien udgør denne afgørelse en retsakt, der bygger på, eller som på anden måde har tilknytning til Schengenreglerne, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005.
(16)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 51, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1987/2006 af 20. december 2006 om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) (10) -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
De regioner, hvor indsamling og fremsendelse af oplysninger til visuminformationssystemet (VIS) starter efter de regioner, der er fastlagt i beslutning 2010/49/EF i medfør af artikel 48, stk. 3, i forordning (EF) nr. 767/2008, er følgende:
-
Den 4. region:
-
Benin
-
Burkina Faso
-
Cape Verde
-
Elfenbenskysten
-
Gambia
-
Ghana
-
Guinea
-
Guinea-Bissau
-
Liberia
-
Mali
-
Niger
-
Nigeria
-
Senegal
-
Sierra Leone
-
Togo.
-
Den 5. region:
-
Burundi
-
Cameroun
-
Den Centralafrikanske Republik
-
Tchad
-
Congo
-
Den Demokratiske Republik Congo
-
Ækvatorialguinea
-
Gabon
-
Rwanda
-
São Tomé og Príncipe.
-
Den 6. region:
-
Comorerne
-
Djibouti
-
Eritrea
-
Etiopien
-
Kenya
-
Madagaskar
-
Mauritius
-
Seychellerne
-
Somalia
-
Sydsudan
-
Sudan
-
Tanzania
-
Uganda.
-
Den 7. region:
-
Angola
-
Botswana
-
Lesotho
-
Malawi
-
Mozambique
-
Namibia
-
Sydafrika
-
Swaziland
-
Zambia
-
Zimbabwe.
-
Den 8. region:
-
Argentina
-
Bolivia
-
Brasilien
-
Chile
-
Colombia
-
Ecuador
-
Paraguay
-
Peru
-
Uruguay
-
Venezuela.
-
Den 9. region:
-
Kasakhstan
-
Kirgisistan
-
Tadsjikistan
-
Turkmenistan
-
Usbekistan.
-
Den 10. region:
-
Brunei
-
Burma/Myanmar
-
Cambodja
-
Indonesien
-
Laos
-
Malaysia
-
Filippinerne
-
Singapore
-
Thailand
-
Vietnam.
-
Den 11. region:
Det besatte palæstinensiske område.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Belgien, Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Ungarn, Republikken Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Rumænien, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland og Kongeriget Sverige.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. april 2012.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 24 päivänä huhtikuuta 2012,
toisen alueiden ryhmän määrittämisestä viisumitietojärjestelmän (VIS) käyttöönottoa varten
(tiedoksiannettu numerolla C(2012) 2505)
(2012/274/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon viisumitietojärjestelmästä (VIS) ja lyhytaikaista oleskelua varten myönnettäviä viisumeja koskevasta jäsenvaltioiden välisestä tietojenvaihdosta (VIS-asetus) 9 päivänä heinäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 767/2008 (1) ja erityisesti sen 48 artiklan 4 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 767/2008 48 artiklassa säädetään VIS-järjestelmän asteittaisesta käyttöönotosta. Komissio määritti päätöksessään 2010/49/EY (2) ensimmäiset alueet VIS-järjestelmän käyttöönottoa varten. Kun otetaan huomioon, että VIS-järjestelmä otettiin käyttöön 11 päivänä lokakuuta 2011, on tarpeen määrittää toinen ryhmä alueita, joilla VIS-järjestelmään käsiteltäväksi tulevia tietoja, mukaan luettuina valokuvat ja sormenjäljet, kerätään ja siirretään VIS-järjestelmään kyseisen alueen kaikista viisumihakemuksista.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 767/2008 48 artiklan 4 kohdassa säädetään näiden alueiden ryhmän määrittelystä VIS-järjestelmän käyttämiseksi seuraavin perustein: laittoman maahanmuuton todennäköisyys, jäsenvaltioiden sisäiseen turvallisuuteen kohdistuvat uhat ja mahdollisuus kerätä biometrisiä tunnistetietoja alueen kaikilta paikkakunnilta.
(3)
Komissio on tehnyt arvioinnin kyseisistä alueista ja ottanut tässä yhteydessä huomioon ensimmäistä perustetta varten esimerkiksi sen, kuinka usein viisumi ja maahantulo on keskimäärin evätty kullakin alueella ja jäsenvaltioiden alueella luvattomasti oleskeleviksi havaittujen kolmansien maiden kansalaisten määrän; toista perustetta varten Europolin suorittaman uhkien arvioinnin ja kolmatta perustetta varten sen seikan, että konsuliedustus on lisääntynyt kaikilla maailman alueilla päätöksen 2010/49/EY tekemisen jälkeen.
(4)
Tämän arvioinnin mukaan seuraavien alueiden, joilla viisumitietoja olisi ryhdyttävä keräämään ja siirtämään VIS-järjestelmään kaikista viisumihakemuksista, olisi oltava Länsi-Afrikka, Keski-Afrikka, Itä-Afrikka, eteläinen Afrikka, Etelä-Amerikka, Keski-Aasia ja Kaakkois-Aasia.
(5)
Miehitetty palestiinalaisalue jätettiin päätöksen 2010/49/EY kattaman Lähi-idän alueen ulkopuolelle, koska asianomaisten konsuliedustustojen varustaminen voisi olla teknisesti vaikeaa. Jotta luvattoman maahanmuuton torjuntaan ja sisäisen turvallisuuden suojaamiseen ei jää aukkoa ja ottaen huomioon jäsenvaltioilla teknisten vaikeuksien ratkaisemiseen jäljellä olevan ajan, miehitetyn palestiinalaisalueen olisi oltava yhdestoista alue, jossa viisumitietoja ryhdytään keräämään ja siirtämään VIS-järjestelmään kaikista viisumihakemuksista.
(6)
Komissio vahvistaa järjestelmän käyttöönottopäivät kunkin alueen osalta asetuksen (EY) N:o 767/2008 48 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(7)
Uusien alueiden määrittelystä olisi tehtävä päätöksiä myöhemmin sellaisen näitä muita alueita koskevan ajantasaisen lisäarvioinnin perusteella, jossa on otettu huomioon asiaankuuluvat perusteet ja järjestelmän käyttöönotosta päätöksen 2010/49/EY ja tämän päätöksen mukaisilla alueilla saadut kokemukset.
(8)
Koska VIS-asetuksella kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanska on ilmoittanut Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti VIS-asetuksen saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöään. Sen vuoksi Tanskan on kansainväliseen oikeuteen perustuvien velvoitteiden nojalla pantava tämä päätös täytäntöön.
(9)
Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY (3) mukaisesti. Tämän vuoksi päätös ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
(10)
Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY (4) mukaisesti. Tämän vuoksi päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.
(11)
Islannin ja Norjan osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (5) ja jotka kuuluvat tietyistä mainitun sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY (6) 1 artiklan B kohdassa tarkoitettuun alaan.
(12)
Sveitsin osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (7) ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan B kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY (8) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(13)
Liechtensteinin osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä allekirjoitetussa pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan B kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2011/350/EU (9) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(14)
Kyproksen osalta tämä päätös on vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muutoin siihen liittyvä säädös.
(15)
Bulgarian ja Romanian osalta tämä päätös on vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muutoin siihen liittyvä säädös.
(16)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä 20 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1987/2006 (10) 51 artiklan 1 kohdan nojalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Alueet, joilla tietojen kerääminen ja siirtäminen viisumitietojärjestelmään (VIS) aloitetaan päätöksessä 2010/49/EY määritettyjen alueiden jälkeen asetuksen (EY) N:o 767/2008 48 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ovat seuraavat:
-
Neljäs alue:
-
Benin,
-
Burkina Faso,
-
Kap Verde,
-
Norsunluurannikko,
-
Gambia,
-
Ghana,
-
Guinea,
-
Guinea-Bissau,
-
Liberia,
-
Mali,
-
Niger,
-
Nigeria,
-
Senegal,
-
Sierra Leone,
-
Togo.
-
Viides alue:
-
Burundi,
-
Kamerun,
-
Keski-Afrikan tasavalta,
-
Tšad,
-
Kongo,
-
Kongon demokraattinen tasavalta,
-
Päiväntasaajan Guinea,
-
Gabon,
-
Ruanda,
-
São Tomé ja Príncipe.
-
Kuudes alue:
-
Komorit,
-
Djibouti,
-
Eritrea,
-
Etiopia,
-
Kenia,
-
Madagaskar,
-
Mauritius,
-
Seychellit,
-
Somalia,
-
Etelä-Sudan,
-
Sudan,
-
Tansania,
-
Uganda.
-
Seitsemäs alue:
-
Angola,
-
Botswana,
-
Lesotho,
-
Malawi,
-
Mosambik,
-
Namibia,
-
Etelä-Afrikka,
-
Swazimaa,
-
Sambia,
-
Zimbabwe.
-
Kahdeksas alue:
-
Argentiina,
-
Bolivia,
-
Brasilia,
-
Chile,
-
Kolumbia,
-
Ecuador,
-
Paraguay,
-
Peru,
-
Uruguay,
-
Venezuela.
-
Yhdeksäs alue:
-
Kazakstan,
-
Kirgisia,
-
Tadžikistan,
-
Turkmenistan,
-
Uzbekistan.
-
Kymmenes alue:
-
Brunei,
-
Burma/Myanmar,
-
Kambodža,
-
Indonesia,
-
Laos,
-
Malesia,
-
Filippiinit,
-
Singapore,
-
Thaimaa,
-
Vietnam.
-
Yhdestoista alue:
Miehitetty palestiinalaisalue.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Belgian kuningaskunnalle, Bulgarian tasavallalle, Tšekin tasavallalle, Saksan liittotasavallalle, Viron tasavallalle, Helleenien tasavallalle, Espanjan kuningaskunnalle, Ranskan tasavallalle, Italian tasavallalle, Kyproksen tasavallalle, Latvian tasavallalle, Liettuan tasavallalle, Luxemburgin suurherttuakunnalle, Unkarille, Maltan tasavallalle, Alankomaiden kuningaskunnalle, Itävallan tasavallalle, Puolan tasavallalle, Portugalin tasavallalle, Romanialle, Slovenian tasavallalle, Slovakian tasavallalle, Suomen tasavallalle ja Ruotsin kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 24 päivänä huhtikuuta 2012.