EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1342/2011
af 13. december 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 1931/2006 med henblik på at inddrage Kaliningrad-enklaven og bestemte polske administrative distrikter i et område, der betragtes som grænseområde
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra b),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionens regler om lokal grænsetrafik, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 1931/2006 af 20. december 2006 om fastsættelse af regler for lokal grænsetrafik ved medlemsstaternes ydre landgrænser og om ændring af Schengenkonventionen (2), som har været gældende siden 2007, har forhindret, at der er opstået hindringer for handel, for social og kulturel udveksling eller for regionalt samarbejde med nabolandene samtidig med, at sikkerheden i hele Schengenområdet er blevet opretholdt.
(2)
Kaliningrad-enklaven har en usædvanlig geografisk beliggenhed. Det er et forholdsvis lille område, der er fuldstændig omsluttet af to medlemsstater, og det er den eneste enklave i Den Europæiske Union. Som følge af områdets dimensioner og befolkningsfordeling vil anvendelse af standardreglerne for definition af grænseområde resultere i, at der sker en kunstig opdeling af enklaven, hvorved nogle indbyggere opnår lettelser i den lokale grænsetrafik, medens størstedelen, herunder beboerne i Kaliningrad by, ikke opnår disse lettelser. For at fremme handel, social og kulturel udveksling og det regionale samarbejde bør der på grund af homogeniteten i Kaliningrad-enklaven indføres en særlig undtagelse til forordning (EF) nr. 1931/2006, der giver mulighed for at betragte hele Kaliningrad-enklaven som et grænseområde.
(3)
Et specifikt grænseområde i Polen bør også betragtes som et grænseområde for at forordning (EF) nr. 1931/2006 reelt kan have nogen virkning i praksis i dette område gennem øgede muligheder for handel, social og kulturel udveksling og det regionale samarbejde mellem Kaliningrad-enklaven på den ene side og de store befolkningscentre i det nordlige Polen på den anden side.
(4)
Denne forordning berører ikke den generelle definition af grænseområde og de regler og betingelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1931/2006, herunder de sanktioner, medlemsstaterne kan pålægge beboere i grænseområder, der misbruger ordningen for lokal grænsetrafik.
(5)
Denne forordning bidrager til yderligere at fremme det strategiske partnerskab mellem Den Europæiske Union og Den Russiske Føderation i overensstemmelse med de prioriteringer, der er opstillet i køreplanen for et fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, og tager hensyn til de overordnede relationer mellem Den Europæiske Union og Den Russiske Føderation.
(6)
Målet for denne forordning, nemlig at inddrage Kaliningrad-enklaven og bestemte polske administrative distrikter i et område, der betragtes som grænseområde, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(7)
For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (3), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (4).
(8)
For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (5), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (6).
(9)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen undertegnet mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (7), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (8).
(10)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen.
(11)
Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (9); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(12)
Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (10); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EF) nr. 1931/2006 ændres således:
1)
I slutningen af artikel 3, nr. 2, tilføjes følgende:
»De i bilaget til denne forordning angivne områder betragtes som en del af grænseområdet«
2)
Teksten fastsat i bilaget til nærværende forordning tilføjes som bilag.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 13. december 2011.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1342/2011,
annettu 13 päivänä joulukuuta 2011,
asetuksen (EY) N:o 1931/2006 muuttamisesta siten, että Kaliningradin alue ja tietyt Puolan hallintoalueet sisällytetään hyväksyttävään raja-alueeseen
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan b alakohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Vuodesta 2007 voimassa olleilla paikallista rajaliikennettä koskevilla säännöillä, jotka on otettu käyttöön paikallista rajaliikennettä koskevan järjestelyn käyttöönotosta jäsenvaltioiden maaulkorajoilla sekä Schengenin yleissopimuksen säännösten muuttamisesta 20 päivänä joulukuuta 2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1931/2006 (2), on vältetty esteiden muodostaminen kaupalle, sosiaaliselle ja kulttuuriselle vuorovaikutukselle tai alueelliselle yhteistyölle naapurimaiden välillä vaarantamatta koko Schengen-alueen turvallisuutta.
(2)
Kaliningradin alueen maantieteellinen asema on poikkeuksellinen: se on suhteellisen pieni ja täysin kahden jäsenvaltion ympäröimä ainoa erillisalue Euroopan unionin sisällä; alueen muoto ja väestönjakauma ovat sellaiset, että raja-alueen määritelmää koskevien sääntöjen soveltaminen jakaisi erillisalueen keinotekoisesti, jolloin osa asukkaista hyötyisi paikallisen rajaliikenteen helpotuksista mutta suurin osa, Kaliningradin kaupungin asukkaat mukaan lukien, eivät hyötyisi niistä. Kaliningradin alueen yhtenäisyyden vuoksi sekä kaupan, sosiaalisen ja kulttuurisen vuorovaikutuksen ja alueellisen yhteistyön lisäämiseksi olisi tehtävä erityinen poikkeus asetuksesta (EY) N:o 1931/2006 siten, että koko Kaliningradin aluetta voitaisiin pitää raja-alueena.
(3)
Tietty raja-alue Puolan puolella olisi myös tunnustettava hyväksyttäväksi raja-alueeksi, jotta asetuksen (EY) N:o 1931/2006 soveltaminen alueella todella edistäisi mahdollisuuksia lisätä kauppaa, sosiaalista ja kulttuurista vuorovaikutusta sekä alueellista yhteistyötä Kaliningradin alueen ja Pohjois-Puolan tärkeimpien keskusten välillä.
(4)
Tämä asetus ei vaikuta raja-alueen yleiseen määritelmään eikä asetuksessa (EY) N:o 1931/2006 annettujen sääntöjen ja edellytysten täysimääräiseen noudattamiseen, mihin kuuluvat myös seuraamukset, joita jäsenvaltioiden on sovellettava raja-alueen asukkaisiin, jotka käyttävät väärin paikallista rajaliikennettä koskevaa järjestelyä.
(5)
Tällä asetuksella edistetään Euroopan unionin ja Venäjän federaation strategista kumppanuutta yhteisen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen etenemissuunnitelmassa vahvistettujen painopisteiden mukaisesti, ja siinä otetaan huomioon Euroopan unionin ja Venäjän federaation yleiset suhteet.
(6)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on Kaliningradin alueen ja tiettyjen Puolan hallintoalueiden sisällyttäminen hyväksyttävään raja-alueeseen, vaan se voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten Euroopan unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(7)
Islannin ja Norjan osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (3) ja jotka kuuluvat tietyistä mainitun sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY (4) 1 artiklan A kohdassa tarkoitettuun alaan.
(8)
Sveitsin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välillä allekirjoitetussa sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (5) ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan B kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY (6) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(9)
Liechtensteinin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (7) ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan A kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2011/350/EU (8) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(10)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa (N:o 22) olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, se ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällää asetuksella kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanska päättää mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän asetuksen, saattaako se asetuksen osaksi kansallista lainsäädäntöään.
(11)
Tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY (9) mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
(12)
Tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY (10) mukaisesti; Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1931/2006 seuraavasti:
1)
Lisätään 3 artiklan 2 kohdan loppuun virke seuraavasti:
”Tämän asetuksen liitteessä lueteltuja alueita pidetään osana raja-aluetta.”.
2)
Lisätään tämän asetuksen liitteessä oleva teksti asetuksen liitteeksi.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 13 päivänä joulukuuta 2011.