KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 445/2011
af 10. maj 2011
om en ordning for certificering af enheder med ansvar for vedligeholdelse af godsvogne og om ændring af forordning (EF) nr. 653/2007
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder samt direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (1), særlig artikel 14a,
under henvisning til henstillingen fra Det Europæiske Jernbaneagentur af 8. juli 2010 om en ordning for certificering af enheder med ansvar for vedligeholdelse af godsvogne og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Formålet med direktiv 2004/49/EF er at forbedre adgangen til markedet for jernbanetransportydelser ved at fastsætte fælles principper for forvaltningen og reguleringen af og tilsynet med jernbanesikkerheden. Direktiv 2004/49/EF skaber også en ramme, der skal indføres for at sikre lige betingelser for alle enheder med ansvar for vedligeholdelse af godsvogne gennem anvendelsen af de samme certificeringskrav i hele EU.
(2)
Formålet med certificeringsordningen er at skabe en ramme for harmoniseringen af kravene og metoderne til vurdering af egnetheden af enheder med ansvar for vedligeholdelse i EU.
(3)
Uden at det berører jernbanevirksomheders og infrastrukturforvalteres ansvar for sikker drift af tog, sikrer enheden med ansvar for vedligeholdelse ved hjælp af et vedligeholdelsessystem, at de godsvogne, som den vedligeholder, er i en sikker driftstilstand. I betragtning af de mange forskellige konstruktions- og vedligeholdelsesmetoder bør dette vedligeholdelsessystem være et procesorienteret system.
(4)
Infrastrukturforvaltere er nødt til at anvende godsvogne til transport af materialer til byggearbejde eller til vedligeholdelse af infrastrukturer. Når infrastrukturforvaltere anvender godsvogne til dette formål, gør de det som jernbanevirksomhed. Vurderingen af en infrastrukturforvalters kapacitet til at drive godsvogne til dette formål bør indgå i vurderingen af sikkerhedsgodkendelsen i henhold til artikel 11 i direktiv 2004/49/EF.
(5)
Tilsyn og overvågning før et togs afgang eller under transporten gennemføres normalt af jernbanevirksomhedens driftspersonale eller infrastrukturforvaltere i henhold til den procedure, der er fastlagt i deres sikkerhedsledelsessystem, jf. artikel 4, stk. 3, i direktiv 2004/49/EF.
(6)
Jernbanevirksomheder eller infrastrukturforvaltere skal gennem deres sikkerhedsledelsessystem sikre, at alle risici relateret til deres aktivitet, herunder anvendelsen af kontrahenter, kontrolleres. I den forbindelse skal en jernbanevirksomhed gøre brug af kontraktlige aftaler med de enheder, der står for vedligeholdelsen af alle de vogne, den anvender. Det kan være en kontrakt mellem jernbanevirksomheden og enheden med ansvar for vedligeholdelse eller en aftalekæde med andre parter, f.eks. ihændehaveren. Disse kontrakter skal være i overensstemmelse med de procedurer, som en jernbanevirksomhed eller en infrastrukturforvalter har beskrevet i sit sikkerhedsledelsessystem, herunder for udveksling af oplysninger.
(7)
I henhold til direktiv 2004/49/EF er et certifikat til en enhed med ansvar for vedligeholdelse (ECM-certifikat) gyldigt i hele EU. Certifikater udstedt af organer i tredjelande, som er udpeget i henhold til kriterier, og som opfylder krav, der svarer til dem, der er fastsat i denne forordning, bør normalt godkendes som svarende til ECM-certifikater udstedt i EU.
(8)
Et certificeringsorgans vurdering af en ansøgning om et ECM-certifikat er en vurdering af ansøgerens egnethed til at forvalte vedligeholdelsesaktiviteter og til at yde de driftsmæssige vedligeholdelsesopgaver enten selv eller gennem kontrakter med andre organer, som f.eks. vedligeholdelsesværksteder, der står for leveringen af disse opgaver eller en del af dem.
(9)
En akkrediteringsordning bør tilvejebringe et redskab til risikostyring ved at sikre, at de akkrediterede organer er kompetente til at gennemføre det arbejde, de påtager sig. Endvidere menes akkreditering at sikre national og international anerkendelse af ECM-certifikater udstedt af akkrediterede organer.
(10)
For at opnå en ordning, som gør det muligt for certificeringsorganer at foretage kontroller af certificerede enheder med ansvar for vedligeholdelse i EU, er det vigtigt, at alle organer, som kan udstede certifikater til en enhed med ansvar for vedligeholdelse (»certificeringsorganerne«), samarbejder med henblik på at harmonisere certificeringsmetoderne. Der bør udarbejdes og vedtages særlige akkrediteringskrav i overensstemmelse med bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (2).
(11)
For at kunne evaluere den certificeringsproces, der er fastsat i denne forordning, er det vigtigt, at Det Europæiske Jernbaneagentur (agenturet) overvåger udviklingen af certificeringsordningen. Derfor skal agenturet indsamle oplysninger om karakteren af de certificeringsorganer, der er aktive på dette område, og antallet af certifikater udstedt til enheder med ansvar for vedligeholdelse. Det er også vigtigt, at agenturet gør koordinationen af certificeringsorganerne lettere.
(12)
Kommissionens forordning (EF) nr. 653/2007 af 13. juni 2007 om anvendelse af et fælles europæisk format for sikkerhedscertifikater og ansøgningsdokumenter i henhold til artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF og om gyldigheden af sikkerhedscertifikater udstedt efter Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/EF (3) fastsætter standardformatet for sikkerhedscertifikater. Dette format skal ajourføres, således at det omfatter flere oplysninger om enheder med ansvar for vedligeholdelse. Forordning (EF) nr. 653/2007 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(13)
Indtil den certificeringsordning for enheder med ansvar for vedligeholdelse, som er omhandlet i denne forordning, er fuldt indført, bør den gældende praksis for certificering af enheder med ansvar for vedligeholdelse og vedligeholdelsesværksteder stadig være anerkendt i en overgangsperiode for at sikre en jernbanegodstransport uden afbrydelse, særlig på internationalt plan. I den periode bør de nationale sikkerhedsmyndigheder være særlig opmærksomme på de forskellige certificeringsmetoders ækvivalens og konsekvens.
(14)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 27 i direktiv 2004/49/EF -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Formål
1. Denne forordning fastsætter en ordning for certificering af enheder med ansvar for vedligeholdelse af godsvogne i henhold til artikel 14a i direktiv 2004/49/EF.
2. Formålet med certificeringsordningen er at bevise, at en enhed med ansvar for vedligeholdelse har etableret et vedligeholdelsessystem og kan opfylde kravene i denne forordning med henblik på at sikre, at enhver godsvogn, som den står for vedligeholdelsen af, er i sikker driftstilstand.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Certificeringsordningen finder anvendelse på enhver enhed med ansvar for vedligeholdelse af godsvogne, som skal anvendes på jernbanenettet inden for EU.
2. Vedligeholdelsesværksteder eller enhver organisation, som påtager sig en del af de opgaver, der er nævnt i artikel 4, kan anvende certificeringsordningen på frivillig basis på grundlag af principperne i artikel 8 og i bilag I.
3. Henvisningerne til en infrastrukturforvalter i artikel 5, 7 og 12 skal forstås som vedrørende hans operationer med godsvogne til transport af materialer til byggearbejde eller til vedligeholdelse af infrastrukturer. Når en infrastrukturforvalter anvender godsvogne til dette formål, gør han det i egenskab af jernbanevirksomhed.
Artikel 3
Definitioner
1. I denne forordning finder definitionerne i artikel 3 i direktiv 2004/49/EF anvendelse.
2. Endvidere forstås der ved:
a) »akkreditering«: akkreditering i henhold til definitionen i artikel 2, stk. 10, i (EF) nr. 765/2008
b) »ECM-certifikat«: et certifikat udstedt til en enhed med ansvar for vedligeholdelse i betydningen i artikel 14a, stk. 4, i direktiv 2004/49/EF
c) »certificeringsorgan«: et organ, som er udpeget i henhold til artikel 10, og som har til opgave at certificere enheder med ansvar for vedligeholdelse på grundlag af kriterierne i bilag II
d) »godsvogn«: et ikke-selvkørende køretøj, som er konstrueret til at transportere gods eller andre materialer, som skal anvendes til f.eks. byggearbejde eller vedligeholdelse af infrastruktur
e) »vedligeholdelsesværksted«: en mobil eller fast enhed bestående af personale, herunder med ledelsesansvar, værktøj og faciliteter, og som er organiseret på en sådan måde, at den kan yde vedligeholdelse af køretøjer, reservedele, komponenter eller underenheder til køretøjer
f) »frigivelse til tjeneste«: forsikring fra enheden med ansvar for vedligeholdelse over for forvalteren af flådevedligeholdelsen om, at vedligeholdelsen er blevet udført i henhold til vedligeholdelsesordrerne
g) »genindsættelse i drift«: forsikring, som enheden med ansvar for vedligeholdelse på grundlag af frigivelsen til tjeneste giver brugeren - f.eks. en jernbanevirksomhed eller en ihændehaver - om, at alt relevant vedligeholdelsesarbejde er færdiggjort, og at godsvognen, som tidligere blev fjernet fra driften, kan anvendes sikkert, eventuelt med forbehold af midlertidige anvendelsesmæssige restriktioner.
Artikel 4
Vedligeholdelsessystem
1. Vedligeholdelsessystemet skal bestå af følgende funktioner:
a)
ledelsesfunktionen, som overvåger og koordinerer de vedligeholdelsesopgaver, der er nævnt i litra b)-d), og sikrer, at en godsvogn er i sikker driftstilstand i jernbanesystemet
b)
vedligeholdelsesudviklingsfunktionen, som har ansvar for styringen af vedligeholdelsesdokumentationen, herunder konfigurationsstyringen, på grundlag af oplysninger om udformning og drift samt ydelse og udbyttet af erfaring
c)
funktionen for styring af flådevedligeholdelsen, som forvalter fjernelsen af en godsvogn, når den skal vedligeholdes, og dens genindsættelse i drift efter vedligeholdelsen, og
d)
vedligeholdelsesleveringsfunktionen, hvor der ydes den nødvendige tekniske vedligeholdelse af en godsvogn eller dele af den, herunder dokumentation for frigivelsen til tjeneste.
2. Enheden med ansvar for vedligeholdelse sørger for, at de i stk. 1 nævnte funktioner er i overensstemmelse med kravene og vurderingskriterierne i bilag III.
3. Enheden med ansvar for vedligeholdelse gennemfører selv ledelsesopgaven, men den kan outsource de vedligeholdelsesfunktioner, der er nævnt i stk. 1, litra b)-d), eller dele af dem til andre kontraherende parter i henhold til bestemmelserne i artikel 8. Hvis enheden med ansvar for vedligeholdelse gør brug af outsourcing, skal den sikre, at principperne i bilag I finder anvendelse.
4. Uanset hvilke aftaler om outsourcing der er indgået, er enheden med ansvar for vedligeholdelse ansvarlig for resultatet af den vedligeholdelse, den står for, og skal indføre et system til kontrol af resultatet af disse aktiviteter.
Artikel 5
Forbindelser mellem de parter, der er involveret i vedligeholdelsesprocessen
1. Den enkelte jernbanevirksomhed eller infrastrukturforvalter sørger for, at de godsvogne, den anvender, før afgang har en certificeret enhed med ansvar for vedligeholdelse, og at anvendelsen af godsvognen svarer til certifikatets anvendelsesområde.
2. Alle parter, der er involveret i vedligeholdelsesprocessen, udveksler relevante oplysninger om vedligeholdelse i overensstemmelse med kriterierne i punkt I.7 og I.8 i bilag III.
3. Efter indgåelse af kontraktlige aftaler kan en jernbanevirksomhed anmode om oplysninger til driftsmæssige formål om vedligeholdelsen af en godsvogn. Enheden med ansvar for vedligeholdelsen af godsvognen besvarer anmodningen enten direkte eller gennem andre kontraherende parter.
4. Efter indgåelse af kontraktlige aftaler kan en enhed med ansvar for vedligeholdelse anmode om oplysninger om driften af en godsvogn. Jernbanevirksomheden eller infrastrukturforvalteren besvarer anmodningen enten direkte eller gennem andre kontraherende parter.
5. Alle kontraherende parter udveksler oplysninger om sikkerhedsrelaterede fejl og mangler, hændelser, farlige situationer og andre farlige tildragelser samt om en evt. begrænsning af anvendelsen af godsvogne.
6. ECM-certifikaterne accepteres som bevis for en jernbanevirksomheds eller infrastrukturforvalters egnethed til at opfylde de krav til vedligeholdelse og kontrol af kontrahenter og leverandører, som er anført i bilag II, punkt B.1, B.2, B.3 og C.1, i Kommissionens forordning (EU) nr. 1158/2010 af 9. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (4) og Kommissionens forordning (EU) nr. 1169/2010 af 10. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedsgodkendelser (5), medmindre den nationale sikkerhedsmyndighed kan påvise eksistensen af en væsentlig sikkerhedsrisiko.
7. Hvis en kontraherende part, særlig en jernbanevirksomhed, har en behørig grund til at tro, at en bestemt enhed med ansvar for vedligeholdelse ikke opfylder kravene i artikel 14a, stk. 3, i direktiv 2004/49/EF eller certificeringskravene i denne forordning, underretter den straks certificeringsorganet herom. Certificeringsorganet tager passende skridt til at kontrollere, om påstanden om manglende overholdelse er berettiget, og det underretter de berørte parter (herunder den kompetente nationale sikkerhedsmyndighed, hvis det er relevant) om resultaterne af sin undersøgelse.
8. Hvis enheden med ansvar for vedligeholdelse udskiftes, underretter indehaveren af registreringen i henhold til artikel 33, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF (6) rettidigt registreringsenheden som fastsat i artikel 4, stk. 1, i Kommissionens beslutning 2007/756/EF (7), således at sidstnævnte kan opdatere det nationale køretøjsregister.
Den tidligere enhed med ansvar for vedligeholdelse fremsender vedligeholdelsesdokumentationen til enten indehaveren af registreringen eller den nye enhed med ansvar for vedligeholdelse.
Den tidligere enhed med ansvar for vedligeholdelse løses fra sit ansvar, når den er fjernet fra det nationale køretøjsregister. Hvis ingen ny enhed med ansvar for vedligeholdelse på datoen for afregistrering af den tidligere enhed med ansvar for vedligeholdelse har bekræftet sin accept af stillingen som enhed med ansvar for vedligeholdelse, inddrages registreringen af køretøjet.
Artikel 6
Certificeringsorganer
1. Et ECM-certifikat tildeles af et kompetent certificeringsorgan valgt af den ansøgende enhed med ansvar for vedligeholdelse.
2. Medlemsstaterne sikrer, at certificeringsorganerne opfylder de generelle kriterier og principper i bilag II og overholder enhver efterfølgende sektorrelateret akkrediteringsordning.
3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at afgørelser truffet af certificeringsorganerne kan prøves ved en domstol.
4. Med henblik på at harmonisere metoderne for vurdering af ansøgninger samarbejder certificeringsorganerne indbyrdes både inden for medlemsstaterne og i EU.
5. Agenturet tilrettelægger og fremmer samarbejdet mellem certificeringsorganerne.
Artikel 7
Certificeringsordning for enheder med ansvar for vedligeholdelse
1. Certificeringen baseres på en vurdering af evnen hos enheden med ansvar for vedligeholdelse til at opfylde de relevante krav i bilag III og til at anvende dem konsekvent. Den skal omfatte et kontrolsystem for at sikre en fortsat opfyldelse af de gældende krav efter tildeling af ECM-certifikatet.
2. En enhed med ansvar for vedligeholdelse ansøger om certificering ved at udfylde den relevante blanket i bilag IV og fremlægge dokumentation for de procedurer, der er anført i bilag III. Den indsender straks alle de supplerende oplysninger, som certificeringsorganet har anmodet om. Certificeringsorganerne vurderer ansøgningerne på grundlag af kravene og vurderingskriterierne i bilag III.
3. Certificeringsorganet træffer en afgørelse senest fire måneder, efter at den enhed med ansvar for vedligeholdelse, der ansøger om certificering, har fremsendt alle de nødvendige oplysninger og eventuelle supplerende oplysninger, som organet har anmodet om. Certificeringsorganet udfører den nødvendige vurdering af enhedens driftssted eller -steder før tildelingen af certifikatet. Afgørelsen om tildelingen af certifikatet meddeles enheden med ansvar for vedligeholdelse ved hjælp af den relevante blanket i bilag V.
4. Et ECM-certifikat er gyldigt i højst fem år. Indehaveren af certifikatet underretter hurtigst muligt certificeringsorganet om alle væsentlige ændringer i de forhold, der var gældende, da det oprindelige certifikat blev tildelt, med henblik på at give certificeringsorganet mulighed for at beslutte, om certifikatet skal ændres, fornys eller tilbagekaldes.
5. Certificeringsorganet giver en nærmere beskrivelse af begrundelserne for hver enkelt af dets afgørelser. Certificeringsorganet meddeler enheden med ansvar for vedligeholdelse sin afgørelse og begrundelsen herfor samt angiver proceduren, klagefristen og kontaktoplysninger for klageinstansen.
6. Certificeringsorganet udfører kontrol mindst én gang om året på udvalgte driftssteder, som er geografisk og funktionelt repræsentative for alle de aktiviteter, som de enheder med ansvar for vedligeholdelse, det har certificeret, udfører, for at kontrollere, om virksomhederne stadig opfylder kriterierne i bilag III.
7. Hvis et certificeringsorgan konstaterer, at en enhed med ansvar for vedligeholdelse ikke længere opfylder de krav, der fandt anvendelse ved udstedelsen af ECM-certifikatet, aftaler det en forbedringsplan med enheden med ansvar for vedligeholdelse eller begrænser certifikatets anvendelsesområde eller inddrager certifikatet afhængigt af omfanget af den manglende overholdelse.
Ved fortsat manglende overholdelse af certificeringskravene eller en eventuel forbedringsplan begrænser certificeringsorganet anvendelsesområdet for eller tilbagekalder ECM-certifikatet, idet det begrunder sin afgørelse og angiver proceduren og klagefristen samt kontaktoplysninger for klageinstansen.
8. Når en jernbanevirksomhed eller en infrastrukturforvalter ansøger om et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse, gælder følgende for de godsvogne, den anvender:
a)
Hvis godsvognene vedligeholdes af ansøgeren, gælder det, at ansøgeren skal vedlægge et gyldigt ECM-certifikat til ansøgningen (hvis det foreligger), eller at ansøgerens evne som enhed med ansvar for vedligeholdelse skal vurderes som led i ansøgningen om et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse.
b)
Hvis godsvognene vedligeholdes af andre parter end ansøgeren, skal ansøgeren gennem sit sikkerhedsledelsessystem sikre kontrol af alle risici relateret til den pågældendes aktivitet, herunder anvendelsen af godsvogne, idet særlig bestemmelserne i artikel 5 finder anvendelse.
Certificeringsorganerne og de nationale sikkerhedsmyndigheder udveksler under alle omstændigheder aktivt synspunkter for at undgå ethvert dobbeltarbejde i forbindelse med vurderingen.
Artikel 8
Certificeringsordning for outsourcede vedligeholdelsesopgaver
1. Hvis en enhed med ansvar for vedligeholdelse beslutter at outsource en eller flere af opgaverne i artikel 4, stk.1, litra b), c) og d), eller dele af dem, skaber en frivillig certificering af kontrahenten i henhold til certificeringsordningen i denne forordning en formodning om, at enheden med ansvar for vedligeholdelse opfylder de relevante krav i bilag III, for så vidt som disse krav er dækket af den frivillige certificering af kontrahenten. Hvis der ikke foreligger en sådan certificering, skal enheden med ansvar for vedligeholdelse over for certificeringsorganet bevise, på hvilken måde den opfylder kravene i bilag III med hensyn til de opgaver, den beslutter at outsource.
2. Certifikater til outsourcede vedligeholdelsesopgaver, eller dele af dem, udstedes af certificeringsorganerne i henhold til de samme procedurer i artikel 6 og 7 og artikel 10, stk. 3, tilpasset ansøgerens særlige tilfælde. De er gyldige i hele Unionen.
Ved vurderingen af ansøgninger om certifikater til outsourcede vedligeholdelsesopgaver, eller dele af dem, følger certificeringsorganerne principperne i bilag I.
Artikel 9
Tilsynsordningens rolle
Hvis en national sikkerhedsmyndighed har en behørig grund til at tro, at en bestemt enhed med ansvar for vedligeholdelse ikke opfylder kravene i artikel 14a, stk. 3, i direktiv 2004/49/EF eller certificeringskravene i denne forordning, træffer den straks den nødvendige afgørelse og underretter Kommissionen, agenturet, andre kompetente myndigheder, certificeringsorganet og andre berørte parter om sin afgørelse.
Artikel 10
Oplysninger til Kommissionen og agenturet
1. Senest den 30. november 2011 underretter medlemsstaterne Kommissionen om, hvorvidt certificeringsorganerne er akkrediterede organer, anerkendte organer eller nationale sikkerhedsmyndigheder. De meddeler også Kommissionen enhver ændring i denne situation senest en måned efter ændringen.
2. Senest den 31. maj 2012 underretter medlemsstaterne agenturet om, hvilke certificeringsorganer der er anerkendte. Akkrediteringsorganerne som defineret i forordning (EF) nr. 765/2008 underretter agenturet om, hvilke certificeringsorganer der er akkrediterede. Enhver ændring meddeles også agenturet senest en måned efter ændringen.
3. Et certificeringsorgan underretter senest en uge efter sin afgørelse agenturet om udstedelse, fornyelse, ændring eller tilbagekaldelse af ECM-certifikater eller certifikater til specifikke funktioner i henhold til artikel 4, stk. 1, ved at udfylde blanketterne i bilag V.
4. Agenturet registrerer alle de oplysninger, der er meddelt i henhold til stk. 2 og 3, og gør dem offentligt tilgængelige.
Artikel 11
Ændring af forordning (EF) nr. 653/2007
Bilag I til forordning (EF) nr. 653/2007 erstattes af teksten i bilag VI til nærværende forordning.
Artikel 12
Overgangsbestemmelser
1. Følgende overgangsbestemmelser finder anvendelse, jf. dog bestemmelsen i artikel 9.
2. Fra den 31. maj 2012 udstedes ethvert ECM-certifikat i overensstemmelse med denne forordning til enheder med ansvar for vedligeholdelse af godsvogne med forbehold af artikel 14a, stk. 8, i direktiv 2004/49/EF.
3. Certifikater udstedt af et certificeringsorgan senest den 31. maj 2012 på grundlag af principper og kriterier, som svarer til principperne og kriterierne i aftalememorandummet om fastsættelse af grundprincipperne for en fælles ordning for certificering af enheder med ansvar for vedligeholdelse af godsvogne, som blev undertegnet af medlemsstaterne den 14. maj 2009, anerkendes som svarende til ECM-certifikater udstedt i henhold til denne forordning, i deres oprindelige gyldighedsperiode indtil senest den 31. maj 2015.
4. Certifikater udstedt af et certificeringsorgan til en enhed med ansvar for vedligeholdelse senest den 31. maj 2012 på grundlag af national lovgivning, som var gældende før denne forordnings ikrafttræden, og som er ækvivalent med denne forordning, særlig artikel 6 og 7 og bilag I og III, anerkendes som svarende til ECM-certifikater udstedt i henhold til denne forordning, i deres oprindelige gyldighedsperiode indtil senest den 31. maj 2015.
5. Certifikater udstedt til et vedligeholdelsesværksted senest den 31. maj 2014 på grundlag af national lovgivning, som var gældende før denne forordnings ikrafttræden, og som er ækvivalent med denne forordning, anerkendes som svarende til certifikater til vedligeholdelsesværksteder, som påtager sig levering af vedligeholdelse, udstedt i henhold til denne forordning, i deres oprindelige gyldighedsperiode indtil senest den 31. maj 2017.
6. Uden at bestemmelserne i stk. 3-5 indskrænkes, skal enheder med ansvar for vedligeholdelse af godsvogne, som er registreret i det nationale køretøjsregister senest den 31. maj 2012, være certificeret i henhold til denne forordning senest den 31. maj 2013. I den periode anerkendes egenerklæringer fra enheder med ansvar for vedligeholdelse vedrørende overensstemmelse med de relevante krav i denne forordning eller i aftalememorandummet om fastsættelse af grundprincipperne for en fælles ordning for certificering af enheder med ansvar for vedligeholdelse af godsvogne, som blev undertegnet af medlemsstaterne den 14. maj 2009, som svarende til ECM-certifikater udstedt i henhold til denne forordning.
7. Jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere, som allerede er certificeret i henhold til artikel 10 og 11 i direktiv 2004/49/EF senest den 31. maj 2012, behøver ikke at ansøge om et ECM-certifikat i deres certifikaters oprindelige gyldighedsperiode ved vedligeholdelse af de godsvogne, de har ansvaret for som enhed med ansvar for vedligeholdelse.
Artikel 13
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. maj 2011.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 445/2011,
annettu 10 päivänä toukokuuta 2011,
tavaravaunujen kunnossapidosta vastaavien yksiköiden sertifiointijärjestelmästä ja asetuksen (EY) N:o 653/2007 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön rautateiden turvallisuudesta sekä rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta annetun direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY (1) ja erityisesti sen 14 a artiklan,
ottaa huomioon Euroopan rautatieviraston 8 päivänä heinäkuuta 2010 antaman suosituksen kunnossapidosta vastaavien yksiköiden sertifiointijärjestelmästä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivin 2004/49/EY tavoitteena on parantaa pääsymahdollisuuksia rautatiepalvelujen markkinoille määrittelemällä rautateiden turvallisuuden hallinnointia, sääntelyä ja valvontaa koskevat yhteiset periaatteet. Direktiivissä 2004/49/EY säädetään myös puitteista, joissa kaikille tavaravaunujen kunnossapidosta vastaaville yksiköille voidaan varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset, kun samoja sertifiointivaatimuksia sovelletaan kaikkialla unionissa.
(2)
Sertifiointijärjestelmän tarkoituksena on luoda kehys kunnossapidosta vastaavien yksiköiden toimintakyvyn arviointiin liittyvien vaatimusten ja menetelmien yhdenmukaistamiselle unionissa.
(3)
Kunnossapidosta vastaavan yksikön olisi varmistettava kunnossapitojärjestelmän avulla, että tavaravaunut, joiden kunnossapidosta se vastaa, ovat turvallisessa käyttökunnossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rautatieyritysten ja infrastruktuurin haltijoiden vastuuta junien turvallisesta liikennöinnistä. Koska suunnittelu- ja kunnossapitomenetelmät vaihtelevat suuresti, kunnossapitojärjestelmän olisi oltava prosessisuuntautunut.
(4)
Infrastruktuurin haltijat käyttävät tavaravaunuja rakennusmateriaalien kuljetukseen ja infrastruktuurin kunnossapitotoimiin. Käyttäessään tavaravaunuja tähän tarkoitukseen infrastruktuurin haltijat toimivat rautatieyrityksen ominaisuudessa. Infrastruktuurin haltijan kykyä käyttää tavaravaunuja tähän tarkoitukseen olisi arvioitava osana arviointia, joka tehdään sille turvallisuusluvan antamiseksi direktiivin 2004/49/EY 11 artiklan nojalla.
(5)
Ennen junan lähtöä tai matkan aikana tehtävistä tarkastuksista ja valvonnasta vastaa yleensä rautatieyritysten tai infrastruktuurin haltijoiden käyttöhenkilöstö niiden turvallisuusjohtamisjärjestelmässä kuvattua prosessia noudattaen direktiivin 2004/49/EY 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(6)
Rautatieyritysten tai infrastruktuurin haltijoiden olisi varmistettava turvallisuusjohtamisjärjestelmänsä avulla kaikkien toimintaansa liittyvien riskien hallinta, myös silloin kun ne käyttävät alihankkijoita. Tätä varten rautatieyrityksellä olisi oltava sopimusjärjestelyt kunnossapidosta vastaavien yksiköiden kanssa kaikkien sen käyttämien vaunujen osalta. Järjestely voi olla rautatieyrityksen ja kunnossapidosta vastaavan yksikön välinen sopimus tai sopimusketju, jossa on osallisena muita osapuolia, kuten kalustoyksikön haltija. Sopimusten olisi vastattava rautatieyrityksen tai infrastruktuurin haltijan turvallisuusjohtamisjärjestelmässään vahvistamia järjestelyjä, tiedonvaihto mukaan lukien.
(7)
Kunnossapidosta vastaavan yksikön todistus (ECM-todistus) on direktiivin 2004/49/EY mukaisesti voimassa koko unionin alueella. Kolmansien maiden sellaisten elinten myöntämät todistukset, jotka on nimitetty tässä asetuksessa säädettyjä perusteita vastaavien perusteiden mukaisesti ja jotka täyttävät tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia vastaavat vaatimukset, olisi tavallisesti hyväksyttävä unionissa myönnettyjä ECM-todistuksia vastaaviksi.
(8)
Kun sertifiointielin arvioi ECM-todistusta koskevaa hakemusta, sen olisi arvioitava hakijan kykyä hallinnoida kunnossapitotoimia ja hoitaa kunnossapitoon liittyvät operatiiviset toiminnot joko itse tai tekemällä sopimuksia muiden sellaisten elinten kanssa, joille on annettu tehtäväksi näiden toimintojen tai niiden osien suorittaminen, kuten kunnossapitokonepajojen kanssa.
(9)
Akkreditointijärjestelmän pitäisi tarjota keino riskien hallitsemiseen, sillä sen avulla voidaan varmistaa, että akkreditoidut elimet ovat päteviä suorittamaan tehtäväkseen ottamansa työt. Akkreditointia pidetään myös keinona varmistaa akkreditoitujen elinten myöntämien ECM-todistusten tunnustaminen kansallisesti ja kansainvälisesti.
(10)
Jotta käyttöön saataisiin järjestelmä, jossa sertifiointielimet voivat tehdä tarkastuksia todistuksen saaneissa kunnossapidosta vastaavissa yksiköissä kaikkialla unionin alueella, on tärkeää, että kaikki elimet, jotka voivat myöntää todistuksia mille tahansa kunnossapidosta vastaavalle yksikölle (”sertifiointielimet”), tekevät keskenään yhteistyötä yhdenmukaistaakseen sertifiointiin sovellettavia toimintatapoja. Akkreditointia koskevat erityisvaatimukset olisi laadittava ja hyväksyttävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 765/2008 (2) säännösten mukaisesti.
(11)
Tässä asetuksessa säädetyn sertifiointiprosessin arvioimiseksi on tärkeää, että Euroopan rautatievirasto, jäljempänä ’virasto’, valvoo sertifiointijärjestelmän kehittämistä. Jotta virasto voisi suorittaa tämän tehtävän, sen on kerättävä tietoja alalla toimivien sertifiointielinten luonteesta sekä kunnossapidosta vastaaville yksiköille myönnettyjen todistusten määrästä. Lisäksi on tärkeää, että virasto helpottaa sertifiointielinten välistä koordinointia.
(12)
Turvallisuustodistusten ja hakuasiakirjojen yhteisen eurooppalaisen mallin käytöstä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY 10 artiklan mukaisesti sekä direktiivin 2001/14/EY nojalla myönnettyjen turvallisuustodistusten pätevyydestä 13 päivänä kesäkuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 653/2007 (3) vahvistetaan turvallisuustodistusten vakiomalli. Malli on saatettava ajan tasalle, jotta se sisältäisi myös kunnossapidosta vastaavien yksiköiden tiedot. Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 653/2007 olisi muutettava.
(13)
Siihen saakka, kunnes tässä asetuksessa säädettyä kunnossapidosta vastaavan yksikön sertifiointijärjestelmää sovelletaan täysimittaisesti, kunnossapidosta vastaavien yksiköiden ja kunnossapitokonepajojen nykyisten sertifiointikäytäntöjen voimassaolo olisi tunnustettava siirtymäkauden ajan, jotta voidaan varmistaa rautateiden tavaraliikennepalvelujen katkeamaton tarjonta etenkin kansainvälisellä tasolla. Siirtymäkauden aikana kansallisten turvallisuusviranomaisten olisi kiinnitettävä erityistä huomiota erilaisten sertifiointikäytäntöjen vastaavuuteen ja yhdenmukaisuuteen.
(14)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2004/49/EY 27 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tarkoitus
1. Tällä asetuksella otetaan käyttöön direktiivin 2004/49/EY 14 a artiklassa tarkoitettu tavaravaunujen kunnossapidosta vastaavien yksiköiden sertifiointijärjestelmä.
2. Sertifiointijärjestelmän tarkoituksena on antaa todisteet siitä, että kunnossapidosta vastaava yksikkö on perustanut kunnossapitojärjestelmänsä ja voi täyttää tässä asetuksessa asetetut vaatimukset sen varmistamiseksi, että tavaravaunut, joiden kunnossapidosta se vastaa, ovat turvallisessa käyttökunnossa.
2 artikla
Soveltamisala
1. Sertifiointijärjestelmää sovelletaan kaikkiin unionin rautatieverkossa käytettävien tavaravaunujen kunnossapidosta vastaaviin yksiköihin.
2. Kunnossapitokonepaja tai mikä tahansa organisaatio, joka ottaa tehtäväkseen osan 4 artiklassa määritellyistä toiminnoista, voi soveltaa sertifiointijärjestelmää vapaaehtoisesti 8 artiklassa ja liitteessä I määriteltyjen periaatteiden pohjalta.
3. Kun jäljempänä 5, 7 ja 12 artiklassa viitataan infrastruktuurin haltijaan, tämän on ymmärrettävä koskevan sen harjoittamaa tavaravaunujen käyttöä rakennusmateriaalien kuljetukseen ja infrastruktuurin kunnossapitotoimiin. Kun infrastruktuurin haltija käyttää tavaravaunuja tähän tarkoitukseen, sen on katsottava toimivan rautatieyrityksen ominaisuudessa.
3 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa sovelletaan direktiivin 2004/49/EY 3 artiklan määritelmiä.
2. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’akkreditoinnilla’ asetuksen (EY) N:o 765/2008 2 artiklan 10 alakohdassa määriteltyä akkreditointia;
b)
’ECM-todistuksella’ todistusta, joka on annettu kunnossapidosta vastaavalle yksikölle direktiivin 2004/49/EY 14 a artiklan 4 kohdassa säädettyjä tarkoituksia varten;
c)
’sertifiointielimellä’ 10 artiklan mukaisesti nimettyä elintä, joka vastaa kunnossapidosta vastaavien yksiköiden sertifioinnista liitteessä II vahvistettujen kriteerien mukaisesti;
d)
’tavaravaunulla’ ilman omaa käyttövoimaa olevaa kalustoyksikköä, joka on suunniteltu rahdin tai muiden sellaisten materiaalien kuljettamiseen, joita käytetään rakentamisen tai infrastruktuurin kunnossapidon kaltaisissa toiminnoissa;
e)
’kunnossapitokonepajalla’ liikkuvaa tai kiinteää yksikköä, joka koostuu henkilöstöstä, johtotehtävistä vastaavat henkilöt mukaan lukien, työkaluista ja välineistä ja joka on organisoitu toteuttamaan kalustoyksiköiden ja niiden osien, komponenttien tai osakokoonpanojen kunnossapitoa;
f)
’huollosta luovuttamisella’ kunnossapidon toteuttaneen yksikön vaunukannan kunnossapidosta vastaavalle johtajalle antamaa vakuutusta siitä, että kunnossapito on toteutettu huoltotilausten mukaisesti;
g)
’liikennöintiin palauttamisella’ kunnossapidosta vastaavan yksikön käyttäjälle, kuten rautatieyritykselle tai kalustoyksikön haltijalle, huollosta luovuttamisen perusteella antamaa vakuutusta siitä, että kaikki asianmukaiset kunnossapitotyöt on saatettu loppuun ja vaunu, joka on aiemmin poistettu liikennöinnistä, on turvallisessa käyttökunnossa, mutta siihen saattaa kohdistua tilapäisiä käyttörajoituksia.
4 artikla
Kunnossapitojärjestelmä
1. Kunnossapitojärjestelmän on koostuttava seuraavista toiminnoista:
a)
hallintatoiminto, joka valvoo ja koordinoi b-d alakohdassa tarkoitettuja kunnossapitotoimintoja ja varmistaa rautatiejärjestelmässä käytettävien tavaravaunujen turvallisen kunnon;
b)
kunnossapidon kehittämistoiminto, joka vastaa huoltoasiakirjojen hallinnasta, kokoonpanon hallinta mukaan lukien, suunnittelu- ja käyttötietojen sekä suorituskyvyn ja saatujen kokemusten pohjalta;
c)
vaunukannan kunnossapidon hallintatoiminto, joka hallinnoi tavaravaunujen poistamista liikennöinnistä kunnossapitoa varten ja niiden liikennöintiin palauttamista kunnossapidon jälkeen; ja
d)
kunnossapidon toteutustoiminto, johon sisältyy tavaravaunun tai sen osien vaadittu tekninen kunnossapito, mukaan lukien huollosta luovuttamiseen liittyvien asiakirjojen antaminen.
2. Kunnossapidosta vastaavan yksikön on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitetut toiminnot suoritetaan liitteessä III vahvistettujen vaatimusten ja arviointiperusteiden mukaisesti.
3. Kunnossapidosta vastaavan yksikön on huolehdittava hallintatoiminnosta itse, mutta se voi ulkoistaa 1 kohdan b-d alakohdassa tarkoitetut kunnossapitotoiminnot tai osan niistä muille sopimuspuolille 8 artiklan säännösten mukaisesti. Jos kunnossapidosta vastaava yksikkö ulkoistaa toimintoja, sen on varmistettava liitteessä I vahvistettujen periaatteiden soveltaminen.
4. Kunnossapidosta vastaava yksikkö on käytetystä ulkoistamisjärjestelystä riippumatta vastuussa hallinnoimiensa kunnossapitotoimintojen lopputuloksesta, ja sen on otettava käyttöön kyseisten toimintojen suorituskyvyn seurantajärjestelmä.
5 artikla
Kunnossapitoprosessiin osallistuvien osapuolten suhteet
1. Kunkin rautatieyrityksen tai infrastruktuurin haltijan on varmistettava, että sen käyttämillä tavaravaunuilla on ennen vaunujen lähtöä sertifioitu kunnossapidosta vastaava yksikkö ja että kunkin vaunun käyttö vastaa todistuksen soveltamisalaa.
2. Kaikkien kunnossapitoprosessiin osallistuvien osapuolten on vaihdettava kunnossapitoa koskevia merkityksellisiä tietoja liitteessä III olevassa I.7 ja I.8 kohdassa lueteltujen kriteerien mukaisesti.
3. Rautatieyritys voi sopimusjärjestelyjen perusteella pyytää tietoja tavaravaunun kunnossapidosta operatiivisia tarkoituksia varten. Kyseisen tavaravaunun kunnossapidosta vastaavan yksikön on vastattava pyyntöön joko suoraan tai muiden sopimuspuolten välityksellä.
4. Kunnossapidosta vastaava yksikkö voi sopimusjärjestelyjen perusteella pyytää tietoja tavaravaunun käytöstä. Rautatieyrityksen tai infrastruktuurin haltijan on vastattava pyyntöön joko suoraan tai muiden sopimuspuolten välityksellä.
5. Kaikkien sopimuspuolten on vaihdettava tietoja turvallisuuteen liittyvistä häiriöistä, onnettomuuksista, vaaratilanteista, läheltä piti -tilanteista ja muista vaarallisista poikkeamista sekä mahdollisista tavaravaunujen käyttörajoituksista.
6. Kunnossapidosta vastaavien yksiköiden todistukset on hyväksyttävä näyttönä rautatieyrityksen tai infrastruktuurin haltijan kyvystä täyttää yhteisestä turvallisuusmenetelmästä rautateiden turvallisuustodistusten saamista koskevien vaatimusten noudattamisen arvioimiseksi 9 päivänä joulukuuta 2010 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1158/2010 (4) ja yhteisestä turvallisuusmenetelmästä rautateiden turvallisuusluvan saamista koskevien vaatimusten noudattamisen arvioimiseksi 9 päivänä joulukuuta 2010 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1169/2010 (5) liitteessä II olevassa B.1, B.2, B.3 ja C.1 kohdassa vahvistetut kunnossapitoa ja alihankkijoiden ja toimittajien valvontaa koskevat vaatimukset, paitsi jos kansallinen turvallisuusviranomainen voi osoittaa merkittävän turvallisuusriskin olemassaolon.
7. Jos sopimuspuolella, erityisesti rautatieyrityksellä, on perusteltu syy uskoa, ettei tietty kunnossapidosta vastaava yksikkö täytä direktiivin 2004/49/EY 14 a artiklan 3 kohdan vaatimuksia tai tässä asetuksessa asetettuja sertifiointivaatimuksia, sen on viipymättä ilmoitettava asiasta sertifiointielimelle. Sertifiointielimen on toteuttava asianmukaiset toimet tarkastaakseen, onko väite vaatimusten noudattamatta jättämisestä perusteltu, ja ilmoitettava tutkimuksensa tulokset asianomaisille osapuolille (tarvittaessa myös toimivaltaiselle kansalliselle turvallisuusviranomaiselle).
8. Jos kunnossapidosta vastaava yksikkö muuttuu, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY (6) 33 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun rekisteröinnin haltijan on ilmoitettava asiasta viipymättä komission päätöksen 2007/756/EY (7) 4 artiklan 1 kohdassa määritellylle rekisteröintielimelle, jotta se voi saattaa kansallisen kalustorekisterin ajan tasalle.
Entisen kunnossapidosta vastaavan yksikön on toimitettava huoltoasiakirjat joko rekisteröinnin haltijalle tai uudelle kunnossapidosta vastaavalle yksikölle.
Entinen kunnossapidosta vastaava yksikkö vapautetaan vastuistaan, kun se on poistettu kansallisesta kalustorekisteristä. Jos päivänä, jona entinen kunnossapidosta vastaava yksikkö poistetaan rekisteristä, mikään uusi yksikkö ei ole ilmoittanut hyväksyvänsä kunnossapidosta vastaavan yksikön asemaa, kalustoyksikön rekisteröinti keskeytetään.
6 artikla
Sertifiointielimet
1. ECM-todistuksia voi myöntää mikä tahansa todistusta hakevan kunnossapidosta vastaavan yksikön valitsema toimivaltainen sertifiointielin.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sertifiointielimet noudattavat liitteessä II ja mahdollisissa myöhemmissä alakohtaisissa akkreditointijärjestelmissä vahvistettuja yleisiä kriteerejä ja periaatteita.
3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sertifiointielinten tekemiin päätöksiin voidaan hakea muutosta.
4. Hakemusten arvioinnin yhdenmukaistamiseksi sertifiointielinten on tehtävä yhteistyötä keskenään sekä jäsenvaltioiden sisällä että unionin laajuisesti.
5. Virasto organisoi sertifiointielinten välisen yhteistyön ja helpottaa sitä.
7 artikla
Kunnossapidosta vastaavien yksiköiden sertifiointijärjestelmä
1. Sertifioinnin on perustuttava arviointiin kunnossapidosta vastaavan yksikön kyvystä täyttää asiaa koskevat liitteen III vaatimukset ja soveltaa niitä johdonmukaisesti. Siihen on sisällyttävä seurantajärjestelmä, jonka avulla varmistetaan asiaa koskevien vaatimusten jatkuva noudattaminen sen jälkeen, kun ECM-todistus on myönnetty.
2. Kunnossapidosta vastaavien yksiköiden on haettava sertifiointia liitteessä IV olevalla asianmukaisella lomakkeella ja esitettävä hakemuksen yhteydessä asiakirjatodisteet liitteessä III määritellyistä menettelyistä. Niiden on viipymättä toimitettava kaikki sertifiointielimen pyytämät lisätiedot. Sertifiointielinten on hakemuksia arvioidessaan sovellettava liitteessä III vahvistettuja vaatimuksia ja arviointiperusteita.
3. Sertifiointielimen on tehtävä päätöksensä neljän kuukauden kuluessa siitä, kun todistusta hakeva kunnossapidosta vastaava yksikkö on toimittanut sille kaikki vaaditut tiedot ja mahdollisesti pyydetyt lisätiedot. Sertifiointielimen on tehtävä tarvittava arviointi kunnossapidosta vastaavan yksikön tiloissa ennen todistuksen myöntämistä. Todistuksen myöntämispäätös on toimitettava kunnossapidosta vastaavalle yksikölle liitteessä V olevalla asianmukaisella lomakkeella.
4. ECM-todistus on voimassa enintään viisi vuotta. Todistuksen haltijan on viipymättä ilmoitettava sertifiointielimelle kaikista merkittävistä muutoksista alkuperäisen todistuksen myöntämisajankohtana vallinneissa olosuhteissa, jotta sertifiointielin voi päättää, onko todistusta syytä muuttaa vai onko se uusittava tai peruttava.
5. Sertifiointielimen on perusteltava päätöksensä yksityiskohtaisesti. Sertifiointielimen on toimitettava päätöksensä ja sen perustelut kunnossapidosta vastaavalle yksikölle ja annettava samalla tiedot muutoksenhakuprosessista ja muutoksenhaun määräajasta sekä muutoksenhakuelimen yhteystiedot.
6. Varmentaakseen, että yksiköt täyttävät edelleen liitteessä III vahvistetut kriteerit, sertifiointielimen on vähintään kerran vuodessa toteutettava valvontatoimia valituissa tiloissa, jotka edustavat maantieteellisesti ja toiminnallisesti sen sertifioimien kunnossapidosta vastaavien yksiköiden kaikkia toimintoja.
7. Jos sertifiointielin katsoo, ettei kunnossapidosta vastaava yksikkö enää täytä vaatimuksia, joiden perusteella ECM-todistus on myönnetty, sen on sovittava parannussuunnitelmasta kunnossapidosta vastaavan yksikön kanssa tai rajoitettava todistuksen soveltamisalaa tai keskeytettävä tilapäisesti sen voimassaolo riippuen siitä, kuinka vakavasta vaatimusten noudattamatta jättämisestä on kyse.
Jos sertifiointivaatimusten tai mahdollisen parannussuunnitelman noudattamatta jättäminen on jatkuvaa, sertifiointielimen on rajoitettava ECM-todistuksen soveltamisalaa tai peruttava todistus sekä perusteltava päätöksensä ja annettava samalla tiedot muutoksenhakuprosessista ja muutoksenhaun määräajasta sekä muutoksenhakuelimen yhteystiedot.
8. Kun rautatieyritys tai infrastruktuurin haltija hakee turvallisuustodistusta tai turvallisuuslupaa, sen käyttämien tavaravaunujen osalta sovelletaan seuraavaa:
a)
jos tavaravaunujen kunnossapidosta vastaa hakija, hakijan on joko liitettävä hakemukseensa voimassa oleva ECM-todistus, jos se on saatavilla, tai sen valmiutta toimia kunnossapidosta vastaavana yksikkönä arvioidaan osana sen turvallisuustodistusta tai turvallisuuslupaa koskevaa hakemusta;
b)
jos tavaravaunujen kunnossapidosta vastaavat muut osapuolet kuin hakija, hakijan on varmistettava turvallisuusjohtamisjärjestelmänsä avulla kaikkien toimintaansa liittyvien riskien hallinta, myös vaunujen käytön osalta; tällöin sovelletaan erityisesti tämän asetuksen 5 artiklan säännöksiä.
Sertifiointielinten ja kansallisten turvallisuusviranomaisten on kaikissa tapauksissa vaihdettava aktiivisesti tietoja päällekkäisten arviointien välttämiseksi.
8 artikla
Ulkoistettujen kunnossapitotoimintojen sertifiointijärjestelmä
1. Jos kunnossapidosta vastaava yksikkö päättää ulkoistaa yhden tai useamman 4 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitetuista toiminnoista kokonaan tai osittain, alihankkijan vapaaehtoinen sertifiointi tässä asetuksessa säädetyn sertifiointijärjestelmän mukaisesti synnyttää oletuksen, että kunnossapidosta vastaava yksikkö noudattaa liitteessä III vahvistettuja asiaa koskevia vaatimuksia siltä osin kuin alihankkijan vapaaehtoinen sertifiointi kattaa nämä vaatimukset. Jos tällaista sertifiointia ei ole, kunnossapidosta vastaavan yksikön on osoitettava sertifiointielimelle, kuinka se noudattaa kaikkia liitteessä III vahvistettuja vaatimuksia niiden toimintojen osalta, jotka se on päättänyt ulkoistaa.
2. Ulkoistettuja kunnossapitotoimintoja tai niiden osia koskevia todistuksia myöntävät sertifiointielimet samoja 6 ja 7 artiklassa ja 10 artiklan 3 kohdassa säädettyjä menettelyjä noudattaen hakijan eritystapaukseen mukautettuina. Todistukset ovat voimassa koko unionissa.
Arvioidessaan ulkoistettuja kunnossapitotoimintoja tai niiden osia koskevia todistushakemuksia sertifiointielinten on noudatettava liitteessä I vahvistettuja periaatteita.
9 artikla
Valvontajärjestelmän rooli
Jos kansallisella turvallisuusviranomaisella on perusteltu syy uskoa, ettei tietty kunnossapidosta vastaava yksikkö täytä direktiivin 2004/49/EY 14 a artiklan 3 kohdan vaatimuksia tai tämän asetuksen sertifiointivaatimuksia, sen on viipymättä tehtävä tarvittava päätös ja ilmoitettava siitä komissiolle, virastolle, muille toimivaltaisille viranomaisille, sertifiointielimelle ja muille tahoille, joita asia koskee.
10 artikla
Tiedottaminen komissiolle ja virastolle
1. Jäsenvaltioiden on viimeistään 30 päivänä marraskuuta 2011 ilmoitettava komissiolle, ovatko sertifiointielimet akkreditoituja elimiä, tunnustettuja elimiä vai kansallisia turvallisuusviranomaisia. Niiden on ilmoitettava komissiolle myös kaikista näitä tietoja koskevista muutoksista kuukauden kuluessa kyseisestä muutoksesta.
2. Jäsenvaltioiden on viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2012 ilmoitettava virastolle tunnustetut sertifiointielimet. Asetuksessa (EY) N:o 765/2008 määriteltyjen akkreditointielinten on ilmoitettava virastolle akkreditoidut sertifiointielimet. Kaikista muutoksista on ilmoitettava virastolle kuukauden kuluessa kyseisestä muutoksesta.
3. Sertifiointielinten on ilmoitettava virastolle kaikista myönnetyistä, muutetuista, uusituista tai perutuista ECM-todistuksista tai 4 artiklan 1 kohdan mukaisia erityistoimintoja koskevista todistuksista viikon kuluessa kyseisestä päätöksestä liitteessä V olevaa lomaketta käyttäen.
4. Virasto tallentaa kaikki 2 ja 3 kohdan mukaisesti ilmoitetut tiedot ja asettaa ne julkisesti saataville.
11 artikla
Asetuksen (EY) N:o 653/2007 muuttaminen
Korvataan asetuksen (EY) N:o 653/2007 liite I tämän asetuksen liitteellä VI.
12 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Sovelletaan seuraavia siirtymäsäännöksiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 9 artiklan soveltamista.
2. Toukokuun 31 päivästä 2012 alkaen kaikki ECM-todistukset on myönnettävä tavaravaunujen kunnossapidosta vastaaville yksiköille tämän asetuksen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2004/49/EY 14 a artiklan 8 kohdan soveltamista.
3. Todistukset, jotka sertifiointielimet ovat myöntäneet viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2011 sellaisten periaatteiden ja kriteerien mukaisesti, jotka vastaavat tavaravaunujen kunnossapidosta vastaavien yksikköjen yhteisen sertifiointijärjestelmän perusperiaatteista tehdyssä ja jäsenvaltioiden 14 päivänä toukokuuta 2009 allekirjoittamassa yhteisymmärryspöytäkirjassa vahvistettuja periaatteita ja kriteerejä, on tunnustettava tämän asetuksen mukaisesti myönnettyjä ECM-todistuksia vastaaviksi niiden alkuperäisen voimassaolokauden ajan enintään 31 päivään toukokuuta 2015 saakka.
4. Todistukset, jotka sertifiointielimet ovat myöntäneet kunnossapidosta vastaaville yksiköille viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2012 ennen tämän asetuksen voimaantuloa voimassa olleiden ja tätä asetusta ja etenkin sen 6 ja 7 artiklaa ja liitettä I ja III vastaavien kansallisten lakien mukaisesti, on tunnustettava tämän asetuksen mukaisesti myönnettyjä ECM-todistuksia vastaaviksi niiden alkuperäisen voimassaolokauden ajan enintään 31 päivään toukokuuta 2015 saakka.
5. Todistukset, jotka on myönnetty kunnossapitokonepajoille viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2014 ennen tämän asetuksen voimaantuloa voimassa olleiden ja tätä asetusta vastaavien kansallisten lakien mukaisesti, on tunnustettava tämän asetuksen mukaisesti myönnettyjä kunnossapidon toteutuksesta huolehtivien kunnossapitokonepajojen todistuksia vastaaviksi niiden alkuperäisen voimassaolokauden ajan enintään 31 päivään toukokuuta 2017 saakka.
6. Sellaisten tavaravaunujen kunnossapidosta vastaavat yksiköt, jotka on merkitty kansalliseen kalustorekisteriin viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2012, on sertifioitava tämän asetuksen mukaisesti viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2013, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3-5 kohdan soveltamista. Tänä ajanjaksona kunnossapidosta vastaavien yksiköiden itse antamat vakuutukset siitä, että ne noudattavat tämän asetuksen tai tavaravaunujen kunnossapidosta vastaavien yksikköjen yhteisen sertifiointijärjestelmän perusperiaatteista tehdyn ja jäsenvaltioiden 14 päivänä toukokuuta 2009 allekirjoittaman yhteisymmärryspöytäkirjan asiaa koskevia vaatimuksia, on tunnustettava tämän asetuksen mukaisesti myönnettyjä ECM-todistuksia vastaaviksi.
7. Rautatieyritysten ja infrastruktuurin haltijoiden, jotka on jo sertifioitu direktiivin 2004/49/EY 10 ja 11 artiklan mukaisesti viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2012, ei tarvitse hakea ECM-todistusta todistustensa alkuperäisen voimassaolokauden ajaksi pitääkseen kunnossa tavaravaunuja, joista ne vastaavat kunnossapidosta vastaavana yksikkönä.
13 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 10 päivänä toukokuuta 2011.