KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 574/2011
af 16. juni 2011
om ændring af Europa-Parlamentets og Rådet direktiv 2002/32/EF for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for nitrit, melamin, Ambrosia spp., om overslæb af visse coccidiostatika og histomonostatika og om konsolidering af direktivets bilag I og II
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF af 7. maj 2002 om uønskede stoffer i foderstoffer (1), særlig artikel 8, stk. 1, og artikel 8, stk. 2, første led, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til direktiv 2002/32/EF er det forbudt at anvende produkter bestemt til foder med et indhold af uønskede stoffer, der overstiger de maksimumsindhold, der er fastsat i nævnte direktivs bilag I. For visse uønskede stoffer skal medlemsstaterne foretage undersøgelser til fastlæggelse af kilderne for de pågældende stoffer, hvis tærsklen i direktivets bilag II er overskredet.
(2)
Hvad angår nitrit, er det blevet konstateret, at produkter og biprodukter hidrørende fra sukkerroer og sukkerrør og fra stivelsesproduktion under visse forhold indeholder større mængder end de maksimalgrænseværdier, der for nylig er blevet fastsat i bilag I til direktiv 2002/32/EF. Det har ligeledes vist sig, at analysemetoden til bestemmelse af nitrit i foder ikke altid giver pålidelige analyseresultater med hensyn til produkter og biprodukter hidrørende fra sukkerroer og sukkerrør og fra stivelsesproduktion. Eftersom Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) i sin udtalelse af 25. marts 2009 (2) konkluderede, at tilstedeværelsen af nitrit i animalske produkter ikke giver anledning til bekymring for menneskers sundhed, bør de pågældende produkter foreløbig undtages fra maksimalgrænseværdien for nitrit i foder, mens der foretages en nærmere undersøgelse vedrørende nitritmængden i de pågældende produkter og hensigtsmæssige analysemetoder.
(3)
Hvad angår melamin, vedtog EFSA den 18. marts 2010 en videnskabelig udtalelse om melamin i fødevarer og foder (3). EFSA's undersøgelsesresultater viser, at eksponering for melamin kan føre til dannelse af krystaller i urinvejene. Krystallerne forårsager proksimale tubulære skader og er blevet set hos dyr og børn som følge af hændelser, hvor foder og modermælkserstatning er blevet bevidst forurenet med melamin, hvilket i nogle tilfælde har medført dødsfald. Codex Alimentarius-kommissionen har fastsat maksimalgrænseværdier for melamin i fødevarer og foder (4). Disse maksimalgrænseværdier bør optages i bilag I til direktiv 2002/32/EF for at beskytte dyresundheden og folkesundheden, da disse grænser er i overensstemmelse med konklusionerne i EFSA's udtalelse. Visse fodertilsætningsstoffer bør undtages fra maksimalgrænseværdierne, da de som følge af den normale produktionsproces uundgåeligt indeholder melamin i mængder, der ligger over maksimalgrænseværdien.
(4)
Hvad angår Ambrosia spp., konkluderede EFSA i sin udtalelse af 4. juni 2010 (5), at fuglefoder kan være en vigtig kilde til spredning af Ambrosia spp., navnlig i områder, der ikke tidligere har været angrebet, da fuglefoder ofte indeholder betydelige mængder af ubehandlede frø af Ambrosia spp. Ved at undgå at anvende fuglefoder, der er forurenet med ubehandlede frø af Ambrosia spp., kan man derfor sandsynligvis afværge yderligere spredning af Ambrosia spp. i Unionen. Ambrosia spp. er folkesundhedsmæssigt problematisk på grund af de allergene egenskaber ved pollen deraf. Indånding af plantepollen kan bl.a. fremkalde høfeber og astma. Det er også dokumenteret, at pollen fra Ambrosia spp. har allergifremkaldende egenskaber hos dyr. Tilstedeværelsen af frø af Ambrosia spp. bør derfor begrænses i fodermidler og foderblandinger, der indeholder umalede kerner og frø, og der bør fastsættes et maksimumsindhold af frø af Ambrosia spp. i umalede kerner og frø i henhold til ALARA-princippet (As Low As Reasonably Achievable - så lavt et niveau, som det med rimelighed er muligt) i overensstemmelse med god landbrugspraksis og gode rensningsteknikker.
(5)
Hvad angår coccidiostatika og histomonostatika, kan der ske overslæb fra et produktionsparti til et andet, når sådanne stoffer anvendes som tilladte fodertilsætningsstoffer. Et sådant overslæb kan medføre forurening af senere fremstillet foder, idet der kan være teknisk uundgåelige spor af disse stoffer, også kaldet uundgåeligt overslæb eller krydskontaminering, i foder, hvori coccidiostatika og histomonostatika ikke er tilladt, også kaldet foder, hvortil stofferne ikke er beregnet. Under hensyntagen til god fremstillingspraksis bør der fastsættes maksimalgrænseværdier for uundgåeligt overslæb af coccidiostatika eller histomonostatika til foder, hvortil disse stoffer ikke er beregnet, i henhold til ALARA-princippet (As Low As Reasonably Achievable - så lavt et niveau, som det med rimelighed er muligt). For at gøre det muligt for foderfabrikanten at styre uundgåelige overslæb bør det overvejes at acceptere en overslæbsmængde på ca. 3 % af den tilladte maksimumsmængde i foder til mindre følsomme dyrearter, som tilsætningsstofferne ikke er tiltænkt, mens det bør overvejes at acceptere en overslæbsmængde på 1 % af den tilladte maksimumsmængde i foder beregnet til følsomme dyrearter, som tilsætningsstofferne ikke er tiltænkt, og i tilbageholdelsesfoder, dvs. foder, der gives i perioden inden slagtning. Det bør ligeledes overvejes at acceptere en overslæbsmængde på 1 % for krydskontaminering af andet foder, der er tiltænkt bestemte dyrearter, men som ikke er tilsat coccidiostatika eller histomonostatika, og af foder, hvortil stofferne ikke er beregnet, og som anvendes til dyr, der kontinuerligt producerer fødevarer, f.eks. malkekøer eller æglæggende høner, hvis der er tegn på overførsel fra foder til fødevarer af animalsk oprindelse. Hvis fodermidlerne gives direkte til dyrene, eller hvis der anvendes tilskudsfoder, bør dette ikke medføre, at dyrene eksponeres for højere værdier af et coccidiostatikum eller histomonostatikum end de tilsvarende maksimalgrænseværdier for eksponering, hvis der kun anvendes fuldfoder i dagsrationen.
(6)
Hvad angår coccidiostatikaene narasin, nicarbazin og lasalocidnatrium, bør bilag I til direktiv 2002/32/EF ændres således, at der tages hensyn til de nyeste ændringer af godkendelserne af de pågældende stoffer, ligesom Kommissionens forordning (EF) nr. 124/2009 af 10. februar 2009 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for tilstedeværelsen af coccidiostatika eller histomonostatika i fødevarer som følge af uundgåeligt overslæb af disse stoffer til foder, som de ikke er beregnet til (6) bør ændres.
(7)
Bilag I og II til direktiv 2002/32/EF er allerede mange gange tidligere blevet tilpasset i væsentligt omfang. Disse bilag bør derfor konsolideres. Af hensyn til klarheden i bilagene og for at gøre dem lettere at læse bør de omstruktureres, og terminologien bør harmoniseres. Da bestemmelserne i bilagene gælder umiddelbart og er bindende i alle enkeltheder, bør bilagene fastlægges ved en forordning.
(8)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag I og II til direktiv 2002/32/EF erstattes af teksten i bilaget til nærværende direktiv.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. juli 2011.
Bestemmelserne vedrørende Ambrosia spp. anvendes fra den 1. januar 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. juni 2011.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 574/2011,
annettu 16 päivänä kesäkuuta 2011,
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/32/EY liitteen I muuttamisesta siltä osin kuin on kyse nitriitin, melamiinin ja Ambrosia spp:n enimmäispitoisuuksista ja tiettyjen kokkidiostaattien ja histomonostaattien siirtymisestä sekä liitteiden I ja II konsolidoinnista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon haitallisista aineista eläinten rehuissa 7 päivänä toukokuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/32/EY (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 1 kohdan ja 8 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivissä 2002/32/EY kielletään sellaisten rehuksi tarkoitettujen tuotteiden käyttö, joissa haitallisten aineiden pitoisuus ylittää kyseisen direktiivin liitteessä I säädetyt enimmäispitoisuudet. Eräiden haitallisten aineiden osalta jäsenvaltioiden on suoritettava tutkimuksia kyseisten aineiden lähteiden havaitsemiseksi, jos mainitun direktiivin II liitteessä vahvistetut enimmäispitoisuudet ylittyvät.
(2)
Nitriitin osalta havaittiin, että sokerijuurikkaasta ja sokeriruo’osta sekä tärkkelystuotannosta saadut tuotteet ja sivutuotteet sisältävät tietyissä olosuhteissa nitriittiä siinä määrin, että direktiivin 2002/32/EY liitteessä I vastikään vahvistetut enimmäispitoisuudet ylittyvät. Lisäksi näyttää siltä, että rehun nitriittipitoisuuden määrittämisessä käytettävä analyysimenetelmä ei aina tuota luotettavia analyyttisia tuloksia sokerijuurikkaasta ja sokeriruo’osta sekä tärkkelystuotannosta saatavien tuotteiden ja sivutuotteiden osalta. Koska Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) totesi 25 päivänä maaliskuuta 2009 antamassaan lausunnossa (2), että nitriitin esiintyminen eläintuotteissa ei aiheuta vaaraa ihmisten terveydelle, rehuaineissa esiintyvän nitriitin enimmäispitoisuus olisi jätettävä vahvistamatta kyseisille tuotteille, kunnes kyseisten niiden nitriittipitoisuuksia ja asianmukaisia analyysimenetelmiä on tutkittu tarkemmin.
(3)
Melamiinin osalta EFSA antoi 18 päivänä maaliskuuta 2010 tieteellisen lausunnon melamiinista elintarvikkeissa ja rehuissa (3). EFSA:n havaintojen mukaan altistuminen melamiinille voi johtaa kiteiden muodostumiseen virtsateihin. Nämä kiteet voivat vahingoittaa proksimaalista tubulusta, ja niitä on havaittu eläimissä ja lapsissa, kun rehua ja äidinmaidonkorviketta on väärennetty lisäämällä siihen melamiinia, ja tämä on johtanut eräissä tapauksissa kuolemaan. Codex Alimentarius -komissio on vahvistanut melamiinin enimmäispitoisuudet rehussa ja elintarvikkeissa (4). On aiheellista sisällyttää nämä enimmäispitoisuudet direktiivin 2002/32/EY liitteeseen I eläinten terveyden ja kansanterveyden suojelemiseksi, sillä kyseiset pitoisuudet ovat EFSA:n lausunnon päätelmien mukaiset. On aiheellista jättää enimmäispitoisuudet vahvistamatta eräille rehun lisäaineille, sillä niiden melamiinipitoisuus ylittää väistämättä enimmäispitoisuuden tavanomaisen tuotantoprosessin johdosta.
(4)
Ambrosia spp:n osalta EFSA totesi 4 päivänä kesäkuuta 2010 antamassaan lausunnossa (5), että linnunruoka saattaa olla merkittävä Ambrosia spp:n leviämistapa erityisesti alueilla, joilla Ambrosia spp:tä ei ole aikaisemmin esiintynyt, sillä linnunruoka sisältää usein merkittäviä määriä Ambrosia spp:n jalostamattomia siemeniä. Tämän vuoksi on todennäköistä, että sellaisen linnunruoan käytön estäminen, joka on kontaminoitunut Ambrosia spp:n jalostamattomista siemenistä, vähentää Ambrosia spp:n leviämistä unionissa. Ambrosia spp. aiheuttaa kansanterveyteen liittyvää huolta, sillä sen siitepölyllä on allergisoivia ominaisuuksia. Kasvin siitepölyn hengittäminen voi aiheuttaa muun muassa rinokonjunktiviittia ja astmaa. On myös jonkin verran näyttöä eläinten allergisuudesta Ambrosia spp:n siitepölylle. Tämän vuoksi on aiheellista rajoittaa Ambrosia spp:n siementen esiintymistä niissä rehuaineissa ja rehuseoksissa, jotka sisältävät jauhamattomia jyviä ja siemeniä, ja vahvistaa Ambrosia spp:n siementen enimmäispitoisuus jauhamattomissa jyvissä ja siemenissä niin alhaiseksi kuin on kohtuudella mahdollista (ALARA) hyvien maatalouskäytäntöjen ja puhdistusmenetelmien avulla.
(5)
Kokkidiostaattien ja histomonostaattien osalta kulkeutuminen yhdestä tuotantoerästä toiseen voi tapahtua, kun kyseisiä aineita käytetään hyväksyttyinä rehun lisäaineina. Tällainen kulkeutuminen voi johtaa tuotetun rehun kontaminaatioon niin, että siinä on teknisesti väistämättömistä syistä jäämiä kyseisistä aineista, eli kyse on väistämättömästä siirtymisestä tai ristikontaminaatiosta rehuissa, joissa kokkidiostaatit ja histomonostaatit eivät ole hyväksyttyjä, toisin sanoen muissa kuin kohderehuissa. Kun otetaan huomioon hyvien tuotantotapojen soveltaminen, muihin kuin kohderehuihin väistämättä siirtyvien kokkidiostaattien tai histomonostaattien enimmäispitoisuudet olisi vahvistettava ALARA-periaatteen (As Low As Reasonably Achievable) mukaisesti. Jotta rehun valmistaja voisi hallita väistämätöntä siirtymistä, olisi vähemmän herkkien, muiden kuin kohteena olevien eläinlajien rehun kohdalla harkittava noin 3 prosentin siirtymämäärää sallitusta enimmäispitoisuudesta, ja herkkien, muiden kuin kohteena olevien eläinlajien rehun ja teurastusta edeltävänä ajanjaksona käytetyn rehun kohdalla olisi katsottava hyväksyttäväksi noin 1 prosentin siirtymämäärä sallitusta enimmäispitoisuudesta. Yhden prosentin siirtymämäärä olisi katsottava hyväksyttäväksi myös kohteena oleville eläinlajeille tarkoitettujen sellaisten muiden rehujen ristikontaminaation osalta, joihin ei ole lisätty kokkidiostaatteja tai histomonostaatteja, sekä ”jatkuvasti elintarviketuotantoon käytettävien eläinten”, kuten lypsylehmien tai munivien kanojen, muun kuin kohderehun osalta, kun on näyttöä rehuista eläinperäisiin elintarvikkeisiin tapahtuvasta siirtymisestä. Jos rehuaineita syötetään suoraan eläimille tai jos käytetään täydennysrehuja, tämä ei saisi altistaa eläintä kokkidiostaateille tai histomonostaateille enempää kuin ne voisivat vahvistettujen enimmäismäärien mukaisesti altistua siinä tapauksessa, että päiväannoksessa käytetään vain täysrehuja.
(6)
Direktiivin 2002/32/EY liitettä I olisi muutettava kokkidiostaattien narasiini, nikarbatsiini ja lasalosidinatrium osalta ottaen huomioon viimeaikaiset kyseisten aineiden lupia koskevat muutokset, ja lisäksi enimmäispitoisuuksien asettamisesta kokkidiostaattien tai histomonostaattien väistämättömästä siirtymisestä muihin kuin kohderehuihin johtuvalle esiintymiselle elintarvikkeissa 10 päivänä helmikuuta 2009 annettua komission asetusta (EY) N:o 124/2009 (6) olisi muutettava.
(7)
Direktiivin 2002/32/EY liitteitä I ja II on jo aikaisemmin muutettu huomattavasti useita kertoja. Sen vuoksi on aiheellista konsolidoida kyseiset liitteet. Liitteiden selkeyden ja luettavuuden parantamiseksi on aiheellista jäsennellä ne uudestaan ja yhdenmukaistaa terminologia. Koska liitteiden säännöksiä sovelletaan suoraan ja ne ovat kokonaisuudessaan sitovia, on aiheellista vahvistaa liitteet asetuksella.
(8)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, eivätkä Euroopan parlamentti ja neuvosto ole vastustaneet niitä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Korvataan direktiivin 2002/32/EY liitteet I ja II tämän asetuksen liitteellä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2011.
Ambrosia spp:tä koskevia säännöksiä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 16 päivänä kesäkuuta 2011.