KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 20. juli 2010
om Portugals skattelignende afgift til salgsfremstød for vin C 43/04 (ex NN 38/03)
(meddelt under nummer K(2010) 4891)
(Kun den portugisiske udgave er autentisk)
(2011/6/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUF-traktaten) (1), særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (2), og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
Som følge af en klage anmodede Europa-Kommissionen ved brev af 20. januar 2003 de portugisiske myndigheder om oplysninger vedrørende en skattelignende afgift til salgsfremstød for vin, opkrævet af det portugisiske vininstitut (Instituto da Vinha e do Vinho, i det følgende benævnt »Vininstituttet«), og foranstaltningerne for samme produkt finansieret over afgiften.
(2)
Portugals faste repræsentant ved Den Europæiske Union svarede Kommissionen ved brev af 14. marts 2003. Som svar på spørgsmål fremsat af Kommissionen ved telefax af 14. maj og 22. december 2003, blev der fremsendt yderligere oplysninger ved brev af 4. august og 2. september 2003 samt af 24. februar og 15. juli 2004.
(3)
Da de pågældende foranstaltninger blev iværksat i 1995 uden forudgående godkendelse fra Kommissionens side, blev sagen registreret som ikke-anmeldt støtte. Portugals foranstaltninger udgør således ny støtte, som ikke er anmeldt til Kommissionen, og dermed er ulovlig i medfør af artikel 1, litra f), i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999, der fastlægger reglerne for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (nuværende artikel 108 i EUF-traktaten) (3).
(4)
Ved brev af 6. december 2004 med reference C(2004)4522 meddelte Kommissionen Portugal sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure efter artikel 108, stk. 2, i EUF-traktaten over for den pågældende støtte. Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (4). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den omhandlede støtteforanstaltning.
(5)
De portugisiske myndigheder fremsatte bemærkninger ved brev af 11. og 13. januar 2005. De supplerede deres bemærkninger ved brev af 24. maj 2006. Kommissionen modtog ikke bemærkninger fra andre interesserede parter.
II. BESKRIVELSE AF STØTTEN
(6)
Dette afsnit indeholder en kort beskrivelse af baggrunden for og det vigtigste forhold ved de foranstaltninger, der undersøges i denne afgørelse. De nærmere forhold er beskrevet i den i punkt 4 nævnte beslutning om at indlede proceduren.
1. Instituto da Vinha e do Vinho (Vininstituttet)
(7)
Vininstituttet er et offentligt organ grundlagt i 1986 for at sikre tilsyn og almindelig koordinering af vinsektoren i Portugal. I henhold til bestemmelserne i lovdekret nr. 99/97 af 26. april 1997, hvori Vininstituttets vedtægter stadfæstes (5), har instituttet fået overdraget forvaltningen vedrørende ledsagelse af, undersøgelser af, kontrol med, tilsyn med og fremme af produktion og salg af vin og afledte produkter, og blev i denne henseende stiftet som en administrativt og økonomisk selvejende institution.
(8)
Instituttet udøver sine beføjelser i medfør af national og europæisk lovgivning for vinsektoren og udgør især Portugals offentlige nationale instans med ansvar for kontrol med efterlevelsen af de fællesskabsretlige bestemmelser (6) for vinsektoren som omhandlet i artikel 72, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin (7).
(9)
Ved den generelle koordinering af vinsektoren udøver Vininstituttet to typer aktiviteter:
-
aktiviteter, der først og fremmest vedrører vin og vinprodukter fremstillet i Portugal, opgaver i forbindelse med tinglysning og registrering af vinmarker, tilsynsførende med systemerne for kontrol og certificering af fremstilling af kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder (kvbd) og regionale vine (gennemsnitligt 2,8 % af instituttets budget), og
-
aktiviteter, der uden nærmere angivelse vedrører vine og vinprodukter fra Portugal eller andre medlemsstater og/eller tredjelande til afsætning i Portugal, navnlig aktiviteter vedrørende forvaltning og koordinering af vinmarkedet og kontrol og tilsyn med vinsektoren i overensstemmelse med nationale og fællesskabsretlige bestemmelser (aktiviteter, der tegner sig for næsten hele instituttets budget).
(10)
Vininstituttet fungerer tillige som udbyder af visse tjenesteydelser til tredjemand, herunder især: i) tilrettelæggelse og fremme af uddannelsestiltag for erhvervsdrivende, faglige sammenslutninger og brancheforeninger inden for vinsektoren samt for instituttets eget personale ii) tilvejebringelse for erhvervsdrivende i sektoren af lagerkapacitet via instituttets egen infrastruktur og iii) tjenesteydelser ydet af instituttets laboratorium samt uddannelse af eget personale samt andre operatører inden for vinsektoren (i stort omfang finansieret af fællesskabsretlige eller nationale støtteprogrammer).
2. Foranstaltninger vedrørende salgsfremstød for vin
(11)
Vininstituttet beskæftiger sig tillige med tilrettelæggelsen af salgsfremstød for vin. Instituttet udøver denne funktion gennem støtte til brancheforeninger i vinsektoren, der ønsker at foretage salgsfremstød og reklamere for vin og vinprodukter. Denne støtte finansieres over en del af indtægterne fra salgsfremmeafgifterne, der opkræves på nationale og importerede produkter, en procentandel der fastsættes årligt af de portugisiske myndigheder, som samtidigt fastlægger kriterierne for udvælgelse af de enheder, der er berettiget til støtten (8).
(12)
Fra 1997 blev støtten til salgsfremme af generisk vin og generiske vinprodukter ved åbent udbud tildelt en portugisisk brancheforening, der er repræsentativ for den portugisiske vinsektor, »Viniportugal«. Viniportugal, der har været eneste ansøger siden 1997, har således modtaget det samlede provenu af den skattelignende afgift beregnet til disse formål.
(13)
Denne procentdel af afgiften skulle finansiere to forskellige former for salgsfremstød:
-
for det første generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter uden henvisning til oprindelse i Portugal,
-
for det andet salgsfremstød for portugisisk vin og vinprodukter på andre medlemsstaters og tredjelandes områder.
2.1. Generiske salgsfremstød for vin i Portugal
(14)
For så vidt angår generiske salgsfremstød for vin i Portugal, fastholder de portugisiske myndigheder, at Viniportugal understøtter og forestår afviklingen af salgsfremstød for vin og andre vinprodukter og også kulturelle og videnskabelige salgsfremmende tiltag i tilknytning til vinsektoren. I denne henseende fremmer Viniportugal vinkulturen gennem tilrettelæggelsen af messer og udstillinger om vin, udgivelser om samme emne, kommunikationstiltag og reklamekampagner ud fra den betragtning, at fremme af vin i almindelighed har en direkte virkning for vinforbruget i Portugal.
(15)
De portugisiske myndigheder anfører, at Viniportugals salgs- og reklamefremstød under ingen omstændigheder har til formål hverken at tilskynde forbrugerne til ikke at købe vinprodukter fra andre medlemsstater eller at forklejne sådanne produkter. Fremstødene begunstiger ikke et mærke fra en bestemt virksomhed eller en bestemt enkeltproducent.
(16)
De nationale reklamekampagner har først og fremmest til formål at tiltrække yngre voksne forbrugere af begge køn til et sundt forbrug af vin som alternativ til øl eller andre alkoholholdige drikkevarer.
(17)
Viniportugal fremmer også udgivelsen af bøger, brochurer og praktiske vinguider for yderligere at udbrede vinkulturen. Viniportugal indgår aftaler med institutioner for videregående uddannelse for at fremme uddannelsen til vin- og restaurationserhvervene. Viniportugal støtter den portugisiske vinkyperforening for at øge kvaliteten af de vine, der udskænkes i restauranter og caféer, og sikre kendskabet til vinens egenskaber generelt. Endelig fremmer Viniportugal et moderat og ansvarligt vinforbrug i samarbejde med sundhedsinstitutioner gennem tilrettelæggelse af seminarer om bekæmpelse af spritkørsel og om trafiksikkerhed og har foreslået et regelsæt bestående af bedste praksis for reklamering for vin for dermed at fremme vinen med værdighed og undgå reklamer, der tilskynder til forbrug af alkohol inden voksenalderen. De portugisiske myndigheder har tillige fremlagt reklamemateriale, der viser, at ovennævnte principper overholdes.
2.2. Salgsfremstød for portugisisk vin på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes markeder
(18)
For så vidt angår salgsfremstød for portugisiske vine på andre medlemsstaters og tredjelandes områder, anfører de portugisiske myndigheder på den anden side, at aktiviteterne på andre medlemsstaters og tredjelandes markeder sigter på at fremme portugisisk vin og består i offentliggørelse af annoncer i fagblade, udsendelse af oplysningsblade (nyhedsbreve), deltagelse i fagmesser og fremme af vinjournalisters besøg i Portugal. De portugisiske myndigheder forsikrer om, at disse kampagner ikke har til formål hverken at tilskynde forbrugerne til ikke at købe produkter fra andre medlemsstater eller at forklejne samme produkter, og at de ikke er til fordel for et mærke fra en bestemt virksomhed eller for en bestemt enkeltproducent. De portugisiske myndigheder har desangående fremlagt eksempler og diverse materiale for reklamefremstød i udenlandsk fagpresse.
3. Uddannelsesforanstaltninger
(19)
Vininstituttet er ansvarlig for fremme og iværksættelse af tekniske uddannelsestiltag samt oplysningstiltag rettet mod erhvervsdrivende inden for vinsektoren med henblik på at sikre vin og vinprodukter af høj kvalitet. I tidsrummet fra 1997 til 2002 tilrettelagde instituttet diverse uddannelsestiltag for egne medarbejdere (1 449 embedsmænd), andre offentligt ansatte og i mindre omfang (135 erhvervsdrivende) aktører i vinsektoren.
(20)
De portugisiske myndigheder understreger, at udgifterne til uddannelsestiltag tilrettelagt af Vininstituttet i denne periode fuldt ud blev afholdt af støtteprogrammerne Programas de Apoio à Modernização Agrícola e Florestal (PAMAF) 6 og Agro/Medida 7, begge samfinansieret af Den Europæiske Socialfond, bortset fra et uddannelsestiltag af almen interesse, Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000, hvis samlede udgifter beløb sig til 367,12 EUR. De portugisiske myndigheder har præciseret, at hverken Vininstituttet eller de erhvervsdrivende af denne årsag skulle bidrage til finansieringen af de nævnte tiltag.
4. Salgsfremmeafgift for vin
(21)
Den her undersøgte foranstaltning vedrører anvendelsen af provenuet fra en skattelignende afgift, som Vininstituttet siden 1995 har opkrævet hos sektorens erhvervsdrivende (9). Afgiftens formål er at tilvejebringe nævnte offentlige instans tilstrækkelige ressourcer til udøvelsen af dens opgaver med koordinering af vinsektoren i Portugal, og afgiftsprovenuet udgør mere end 62 % af vininstituttets driftsbudget.
(22)
I henhold til artikel 1, stk. 1, i lovdekret nr. 119/97 pålægges vine og vinprodukter, der produceres på portugisisk område, samt vine og vinprodukter, der produceres i andre lande og afsættes i Portugal, en salgsfremmeafgift som en modydelse for Vininstituttets tjenesteydelser i tilknytning til generiske salgsfremstød og generel koordinering af vinsektoren, eller i de selvstyrende regioner Azorerne og Madeira for de respektive regionale tjenesteydelser.
(23)
Salgsfremmeafgiften pålægges ikke blot vinprodukter, der produceres og afsættes i Portugal, men også produkter, der produceres i Portugal og afsættes enten i de øvrige medlemsstater eller i tredjelande (eksport), og vinprodukter med oprindelse i andre medlemsstater eller tredjelande, der afsættes i Portugal (import).
(24)
Afgiftsbeløbet fastsættes årligt af de kompetente myndigheder under det portugisiske Landbrugsministerium. Afgiftsbeløbet varierer i forhold til produktets emballage og beholderens størrelse (10).
(25)
Provenuet fra salgsfremmeafgiften anvendes uanset navnet først og fremmet til finansiering af generelle koordineringsydelser for vinsektoren fra Vininstituttets side, og dernæst til salgsfremstød for vin og vinprodukter.
(26)
På tidspunktet for procedurens indledning mente Kommissionen, at når Vininstituttet foretager den generelle koordinering af vinsektoren, som EU-lovgivningen og den nationale lovgivning har overdraget det, og når det tildeler støtte til salgsfremstød for vin, handler det ikke som en privat erhvervsdrivende, men som en offentlig myndighed, hvorfor der ikke er tale om statsstøtte for Vininstituttets vedkommende (se punkt 66 i beslutningen om at indlede proceduren).
(27)
For så vidt angår de tjenesteydelser, som Vininstituttet yder til tredjemand på markedsvilkår (se punkt 15 ovenfor), syntes der ikke at være tale om en økonomisk fordel for Vininstituttet som følge af markedsstillingen, hvorfor der ikke er tale om statsstøtte for Vininstituttets vedkommende (se betragtning 70 i beslutningen om at indlede proceduren).
(28)
På grundlag af de foreliggende oplysninger mente Kommissionen heller ikke, at der var tale om en økonomisk fordel og dermed heller ikke statsstøtte til fordel for Viniportugal. Denne brancheforening yder kun tjenester og er blevet udvalgt ifølge objektive kriterier og efter en åben, gennemskuelig og ikke-diskriminerende procedure for at yde disse tjenester (se punkt 87 i beslutningen om at indlede proceduren).
(29)
På tidspunktet for undersøgelsesprocedurens indledning mente Kommissionen imidlertid, at der var tale om statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i EUF-traktaten til fordel for de erhvervsdrivende inden for vinsektoren, for så vidt angår finansieringen af salgs- og reklamefremstød for vin og vinprodukter (se punkt 80 i beslutningen om at indlede proceduren).
(30)
For så vidt angår uddannelsestiltag, mente Kommissionen også, at der var tale om statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i EUF-traktaten (se punkt 79 og 80 i beslutningen om at indlede proceduren).
(31)
Kommissionen indledte proceduren efter artikel 108, stk. 2, i EUF-traktaten, idet den nærede tvivl om de to former for støttes forenelighed med det indre marked.
(32)
Med hensyn til støtte til reklame for portugisisk vin på markedet i andre medlemsstater og i tredjelande rådede Kommissionen på tidspunktet for procedurens indledning ikke over tilstrækkelige oplysninger til at konkludere, at disse salgsfremstød, selv om vinens oprindelse nævnes, kun omfatter oplysninger om de pågældende produkters objektive egenskaber og ikke rummer subjektive påstande om produkternes kvalitet i kraft af alene deres oprindelse (se betragtning 119 i beslutningen om at indlede proceduren).
(33)
Med hensyn til finansiering af støtten til salgsfremstød og uddannelse mente Kommissionen, i overensstemmelse med EU-domstolens retspraksis, at støtte til de nationale producenter kun kan finansieres over skattelignende afgifter, der også pålægges producenternes indførsler af samme produkt fra andre medlemsstater, for så vidt der er sikkerhed for, at de udenlandske producenter kan nyde godt af de pågældende fordele på samme måde som de indenlandske producenter. Men Kommissionen rådede på tidspunktet for procedurens indledning ikke over tilstrækkelige oplysninger til at konkludere, at der i det foreliggende tilfælde ikke skulle være tale om forskelsbehandling mellem indenlandske produkter og indførte produkter. Kommissionen kunne således heller ikke konkludere, at produkter fra andre medlemsstater, der også har måttet erlægge afgiften, således på samme måde og i samme omfang som de indenlandske produkter nød godt af de fordele, som afgiften afføder (se punkt 135 i beslutningen om at indlede proceduren).
(34)
Kommissionen anmodede således de portugisiske myndigheder om at tilvejebringe alle oplysninger, der kunne være til nytte i Kommissionens vurdering af de pågældende foranstaltninger, navnlig hvorvidt støttens finansieringsmetode er ikke-diskriminerende (dvs. støtten til salgs- og reklamefremstød for vin og vinprodukter, såvel i Portugal som i andre medlemsstater og tredjelande og støtten til uddannelsestiltag), og hvorvidt reklamekampagner på andre medlemsstaters og tredjelandes markeder er af objektiv karakter.
(35)
Denne afgørelse begrænser sig til en undersøgelse af anvendelsen af den skattelignende afgift fra dens ikrafttræden til den 31. december 2006, da de nye EF-rammebestemmelser for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 trådte i kraft, og foregriber på ingen måde Kommissionens stillingtagen, for så vidt angår anvendelse af salgsfremmeafgiften udover denne dato.
III. BEMÆRKNINGER FRA PORTUGAL
(36)
Som følge af beslutningen om at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i EUF-traktaten fremsendte de portugisiske myndigheder deres bemærkninger ved brev af henholdsvis 11. og 13. januar 2005. De supplerede deres bemærkninger ved brev af 24. maj 2006.
1. Uddannelsesstøtte
(37)
Vedrørende uddannelsesstøtte præciserede de portugisiske myndigheder følgende forhold.
(38)
Vininstituttet forestod mellem 1997 og 2000 uddannelsestiltag vedrørende grundlæggende spørgsmål for vinsektoren i Portugal, hvor målgruppen især var instituttets egne medarbejdere og medarbejdere fra andre offentlige instanser og i mindre omfang erhvervsdrivende fra vinsektoren.
(39)
Udgifterne til alle disse tiltag, som blev tilrettelagt af Vininstituttet i det pågældende tidsrum, blev afholdt i deres helhed af programmerne Programas de Apoio à Modernização Agrícola e Florestal (PAMAF) 6, Agro/Medida 7, der er samfinansieret af Fællesskabet gennem Den Europæiske Socialfond, og Plano de Investimento e Despesas de Desenvolvimento da Administração Central (PIDDAC).
(40)
Den eneste foranstaltning, hvis udgifter i det undersøgte tidsrum faktisk blev afholdt over Vininstituttets budget, var et uddannelsestiltag af almen interesse, Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000, gennemført i 2000 til et samlet udgiftsbeløb på 367,12 EUR, hvis målgruppe var medarbejdere ved de regionale landbrugsdirektorater, Direcções Regionais da Agricultura (regionalafdelinger under Landbrugsministeriet), og medarbejdere ved de regionale vinkontrolkommissioner, Comissões Vitivinícolas Regionais, som er de kompetente enheder med hensyn til at garantere oprindelse og kvalitet af vine fra de enkelte distrikter.
(41)
De portugisiske myndigheder mente det slutteligt nødvendigt at understrege, at udgifterne til den pågældende foranstaltning - kun 367,12 EUR - ingen indvirkning havde for konkurrencen i det indre marked, eller i bedste fald kun de minimis-virkning.
2. Støtte til salgs- og reklamefremstød for portugisisk vin på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes markeder
(42)
For så vidt angår den tvivl, som Kommissionen nærede med hensyn til støtten til reklame for portugisisk vin på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes markeder, tilvejebragte de portugisiske myndigheder følgende oplysninger.
(43)
De salgs- og reklamefremstød, som Viniportugal har forestået i Portugal og på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes områder, er af generisk karakter, vedrører ikke specifikke mærker, og har ikke til formål at fremme en bestemt virksomhed eller enkeltproducent.
(44)
Sådanne kampagner har ikke til formål at forklejne vinprodukter fra andre medlemsstater eller at tilskynde forbrugerne til ikke at købe vinprodukter fra andre medlemsstater, og er i overensstemmelse med gældende EU-ret (dvs. lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler). De portugisiske myndigheder mener således, at Viniportugals reklametiltag i andre EU-medlemsstater og tredjelande overholder de negative kriterier, der er fastlagt i punkt 18 til 30 i de EF-rammebestemmelser for statsstøtte til reklame for produkter opført i EF-traktatens bilag I og visse produkter uden for bilag I (11) (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame«), der var gældende på tidspunktet for den pågældende støttes tildeling.
(45)
På lignende vis overholder tiltagene de positive kriterier, der er beskrevet i punkt 31 ff. i rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame. Disse tiltag havde nemlig til formål at udbrede kendskabet til portugisiske vine blandt forbrugere i de øvrige medlemsstater og dermed begunstige udviklingen af aktiviteterne i den portugisiske vinsektor i overensstemmelse med artikel 107, stk. 3, litra c), i EUF-traktaten.
(46)
Viniportugals kampagner uden for Portugal havde til formål at oplyse om portugisisk vins generiske egenskaber og give forbrugerne i andre medlemsstater og tredjelande mulighed for at smage disse for dem ukendte produkter. Kampagnerne indebar ingen subjektiv erklæring om produkternes kvalitet alene i kraft af deres oprindelse, hvilket er i overensstemmelse med rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame.
(47)
De portugisiske myndigheder mener således, at Viniportugals reklametiltag i andre EU-medlemsstater og i tredjelande bør anses for at være forenelige med det indre marked i medfør af artikel 107, stk. 3, litra c), i EUF-traktaten og rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame.
(48)
De portugisiske myndigheder har som støtte for deres bemærkninger fremlagt eksempler på og diverse materiale for reklamefremstød i udenlandsk fagpresse.
3. Finansiering af salgs- og reklamefremstød for portugisisk vin i andre medlemsstater og i tredjelande
(49)
Med hensyn til den tvivl, som Kommissionen gav udtryk for vedrørende finansieringen af salgs- og reklamefremstød for vin i andre medlemsstater og i tredjelande, understregede de portugisiske myndigheder, at afgiftsprovenuet i tidsrummet 1997-2005 fra afgiftens opkrævning på produkter med oprindelse i andre medlemsstater knapt udgjorde 15 % af det samlede afgiftsprovenu.
Årligt provenu fra salgsfremmeafgiften (årligt gennemsnit for 1998-2005 (12))
Oprindelse
Beløb
(EUR)
%
Indenlandsk vin og vinprodukter
7 327 957
85
Vin og vinprodukter fra andre medlemsstater og tredjelande
1 293 169
15
Samlet gennemsnitligt årligt provenu (1998-2005)
8 621 126
100
(50)
De portugisiske myndigheder mener desangående, at indførte produkter kun bidrager til betalingen af en del af de generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter i Portugal, som også indenlandske produkter og produkter fra de øvrige medlemsstater drager fordel af. I henhold til de portugisiske myndigheder finansieres resten af de generiske salgsfremstød af den del af afgiften, der opkræves på indenlandske produkter, som ligeledes nyder godt af de fordele, som afgiften afføder. På den anden side præciserer de portugisiske myndigheder, at de gennemsnitlige omkostninger ved generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter er langt højere end det beløb, der er tildelt Viniportugal via den salgsfremmeafgift, der opkræves på produkter fra de øvrige medlemsstater. I henhold til de portugisiske myndigheder udgjorde den årlige støtte til Viniportugal i det undersøgte tidsrum mellem 25 og 45 % af provenuet fra salgsfremmeafgiften på vin (se betragtning 15 ovenfor). Heraf hidrørte kun 15 % fra opkrævning af afgiften på produkter indført fra andre medlemsstater. De resterende 85 % hidrørte fra opkrævning af afgiften på indenlandske produkter (13). Viniportugals aktiviteter finansieres således hovedsageligt af det afgiftsprovenu, der stammer fra opkrævningen på indenlandske produkter.
(51)
De portugisiske myndigheder tilføjer, at Viniportugals omkostninger i tilknytning til generiske salgsfremstød for vin i samme tidsrum i Portugal gennemsnitligt udgjorde 32 % af brancheforeningens samlede udgifter.
Viniportugals udgifter (årligt gennemsnit i tidsrummet 1998-2005 (14))
Foranstaltninger
Beløb
EUR
%
Salgs- og reklamefremstød i andre medlemsstater og tredjelande
1 119 293
68
Generiske salgsfremstød i Portugal
525 698
32
Samlede gennemsnitlige årlige udgifter (1998-2005)
1 644 991
100
(52)
I betragtning af at bidraget til Viniportugals aktiviteter hidrørende fra produkterne fra de øvrige medlemsstater kun udgjorde 15 % af brancheforeningens samlede indtægter fra salgsfremmeafgiften, konkluderede de portugisiske myndigheder, at disse produkters bidrag finansierede en begrænset andel af de generiske salgsfremstød, som Viniportugal gennemførte i Portugal.
(53)
Disse foranstaltninger kommer efter de portugisiske myndigheders mening sandsynligvis såvel indenlandske produkter som produkter indført fra de øvrige medlemsstater til gode, og de blev således finansieret dels af bidraget fra de øvrige medlemsstaters produkter, dels af bidraget fra de indenlandske produkter.
(54)
Resten af det bidrag til Viniportugals aktiviteter, der blev opkrævet på de indenlandske produkter, medgik til finansieringen af samtlige salgs- og reklamefremstød for portugisiske vine i de øvrige medlemsstater og i tredjelande, og udgjorde således den eneste finansieringskilde for disse foranstaltninger.
(55)
Sluttelig erklærede de portugisiske myndigheder, at der ikke er tale om nogen forskelsbehandling mellem indenlandske og udenlandske vine og vinprodukter, idet i) begge bidrager til finansieringen af generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter, og sådanne foranstaltninger er til fordel for såvel indenlandske produkter som produkter indført fra de øvrige medlemsstater, og idet ii) Viniportugals salgs- og reklamefremstød gennemført i de øvrige medlemsstater og i tredjelande, udelukkende til fordel for portugisisk vin, i fuld udstrækning blev finansieret af den del af afgiftsprovenuet, der var opkrævet på indenlandske vine og vinprodukter.
(56)
I henhold til de portugisiske myndigheder bør mekanismen til finansiering af den pågældende støtte anses for at være forenelig med artikel 107 og 110 i EUF-traktaten.
IV. VURDERING
1. Tilstedeværelse af statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i EUF-traktaten
(57)
Det er i artikel 71 i forordning (EF) nr. 1493/99 (15) om den fælles markedsordning for vin fastlagt, at EUF-traktatens artikel 107-109 finder anvendelse på produktion af og handel med produkter fra vinsektoren.
(58)
Det hedder i artikel 107, stk. 1, i EUF-traktaten, at bortset fra de i traktaten hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(59)
En foranstaltning er omfattet af anvendelsesområdet for traktatens artikel 107, stk. 1, når alle følgende fire betingelser er opfyldt: 1) foranstaltningen er finansieret af staten eller ved hjælp af statsmidler, 2) den vedrører på selektiv vis visse virksomheder eller produktionssektorer, 3) den sikrer modtagervirksomhederne en økonomisk fordel, og 4) den påvirker samhandelen inden for Fællesskabet og fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene.
(60)
Kommissionen udtrykte i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure tvivl om følgende spørgsmål: For det første hvorvidt foranstaltningerne til salgsfremme på markederne i de øvrige medlemsstater og i tredjelande kunne være forenelige med EUF-traktatens artikel 107. For det andet hvorvidt de uddannelsestiltag, som Vininstituttet tilrettelægger, kunne være forenelige med EUF-traktatens artikel 107, og for det tredje hvorvidt finansiering gennem den skattelignende afgift af salgsfremmetiltag på markederne i de øvrige medlemsstater og i tredjelande kunne være forenelig med EUF-traktatens artikel 110. Kommissionen begrænser derfor sin undersøgelse til disse spørgsmål.
1.1 Anvendelse af statsmidler
(61)
Den støtte, der undersøges i nærværende procedure, blev finansieret ved en skattelignende afgift til fremme af vin.
(62)
For så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt provenuet fra skattelignende afgifter kan anses for at være statsmidler, bør det erindres, at der ikke er grund til at sondre mellem tilfælde, hvor støtten er ydet direkte af staten, og tilfælde, hvor støtte er ydet gennem offentlige eller private organer, der er udpeget eller oprettet af staten (16).
(63)
EF-domstolen erklærede den 15. juli 2004 i sin dom i Pearle-sagen (17), at obligatoriske bidrag, der opkræves af en formidlende organisation til samtlige virksomheder i en erhvervssektor, ikke skal anses for at være statsmidler, hvis de opfylder alle følgende fire betingelser:
a)
Den pågældende foranstaltning fastlægges af en brancheforening, der repræsenterer virksomhederne og arbejdstagerne i en erhvervssektor og ikke virker som instrument for gennemførelsen af en politik fastsat af staten.
b)
De således fastlagte mål finansieres fuldstændigt af bidragene fra sektorens virksomheder.
c)
Finansieringsmetoden og bidragenes procentandel og/eller beløb fastlægges i brancheforeningen af repræsentanter for de erhvervsdrivende og arbejdstagerne, uden indgriben fra statens side.
d)
Bidragene anvendes obligatorisk til finansieringen af foranstaltningen, uden mulighed for statens indgriben.
(64)
Den anmeldte foranstaltning synes ikke at opfylde disse betingelser. Salgsfremmeafgiften for vin er fastlagt af den portugisiske myndighed gennem et lovdekret (se betragtning 11) som instrument for gennemførelsen af en politik fastsat af den portugisiske regering, nemlig fremme af salget af vin. Den portugisiske myndighed har desuden som lovgiver mulighed for indflydelse på foranstaltningens nærmere finansieringsvilkår og anvendelsen af bidragene. Den portugisiske stats sådanne indgriben i nærværende sag fremgår tydeligt af bestemmelserne i lovdekret nr. 137/95 af 14. juni 1995 og lovdekret nr. 119/97 af 15. maj 1997.
(65)
I betragtning af, at betingelserne under punkt a), c) og d) fra Pearle-dommen ikke er opfyldt, bør provenuet fra salgsfremmeafgiften for vin således anses for at være »statsmidler«.
1.2. Tilstedeværelse af en selektiv fordel
(66)
Dernæst bør det undersøges, om mekanismen »fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner«. Det skal afgøres, hvorvidt mulige modtagere har draget fordel af støtten til fremme af vin og finansieringen heraf.
(67)
For at udgøre støtte, skal den tildelte kompensation ved hjælp af statsmidler nemlig i henhold til EUF-traktatens artikel 107 give en økonomisk fordel, som ikke ville have været til stede under normale markedsvilkår, og denne fordel skal være selektiv. Selektivitetskriteriet er opfyldt for nærværende støttes vedkommende, idet den er forbeholdt visse virksomheder eller en aktivitetssektor. Denne betingelse er klart opfyldt i denne sag, som tydeligvis angår vinsektoren og vinprodukter.
(68)
På tidspunktet for den formelle undersøgelsesprocedures indledning kunne Kommissionen som modtagere af støtten angive de erhvervsdrivende, der har draget fordel af Vininstituttets og Viniportugals tjenesteydelser. Udover vurderingen af hvorvidt finansieringen af Vininstituttets aktiviteter udgør statsstøtte til Vininstituttet, bør det endvidere vurderes, hvorvidt de tjenesteydelser, som Vininstituttet har leveret til vinsektoren, tillige kan betegnes som statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1. Der er ikke tvivl om, at aktørerne i den pågældende sektor (producenter, forarbejdningsvirksomheder, lagervirksomheder, detailhandlende osv.) udgør virksomheder, der udøver økonomisk aktivitet.
(69)
Som støtte betragtes ifølge Domstolens praksis indgreb, der under forskellige former letter de byrder, som normalt tynger en virksomheds budget, og derved, uden at være tilskud i ordets egentlige forstand, er af samme art og har tilsvarende virkninger (18).
(70)
Hvis det fastlægges, at der er tale om støtte, skal det således dernæst vurderes, hvorvidt de aktiviteter, der er finansieret med disse statsmidler, dvs. de tjenesteydelser, som Vininstituttet har ydes til sektoren, og de salgsfremstød, som Viniportugal har tilrettelagt, udgør en økonomisk fordel for sektorens erhvervsdrivende.
(71)
For så vidt angår Vininstituttets ydelser skal det i så fald på den ene side afgøres, hvorvidt de erhvervsdrivende i vinsektoren i Portugal uden ydelserne fra Vininstituttet ville have afholdt omkostningerne ved de nævnte ydelser, og hvorvidt ydelserne udgør byrder, som normalt tynger en virksomheds budget. Der skal i denne henseende sondres mellem tre forskellige former for ydelser:
1.2.1. Vininstituttets ydelser som generel koordinator af sektoren
(72)
Kommissionen finder, at Vininstituttets ydelser og aktiviteter i dets egenskab af generel koordinator for vinsektoren, navnlig funktioner som tilsyn, kontrol, certificering, inspektion og styring af markedsmekanismerne, er en følge af anvendelsen af lovbestemte krav såvel på nationalt plan som EU-plan, og derfor udgør de ikke aktiviteter, der normalt vil skulle afholdes over en virksomheds budget, men er aktiviteter, der henhører under statens væsentlige funktioner.
1.2.2. Uddannelsesydelser
(73)
For så vidt angår finansieringen af tilrettelæggelsen af uddannelsestiltag for sektorens erhvervsdrivende, synes det fortsat klart, at der er tale om en fordel, der begunstiger disse, idet uddannelse normalt er en aktivitet, som afholdes over virksomhedernes budget.
(74)
I henhold til de oplysninger, som de portugisiske myndigheder fremlagde på tidspunktet for procedurens indledning, var samtlige uddannelsestiltag tilrettelagt af Vininstituttet samfinansieret med Den Europæiske Socialfond og dermed ikke finansieret med provenuet fra den skattelignende afgift, bortset fra et uddannelsestiltag af almen interesse, Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000, hvis samlede udgifter beløb sig til 367,12 EUR. De førstnævnte uddannelsestiltag er derfor ikke genstand for denne undersøgelsesprocedure.
(75)
For så vidt angår det eneste uddannelsestiltag, der blev finansieret med provenuet fra salgsfremmeafgiften for vin, dvs. uddannelsestiltaget af almen interesse, Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000, bekræfter Kommissionen, at en ny oplysning ændrer ved dennes status som statsstøtte. I henhold til de nye indsendte oplysninger var dette uddannelsestiltag udelukkende rettet mod medarbejdere ved de regionale landbrugsdirektorater, Direcções Regionais da Agricultura, og medarbejdere ved de regionale vinkontrolkommissioner, Comissões Vitivinícolas Regionais, som er de kompetente enheder med hensyn til at kontrollere og garantere oprindelse og kvalitet af vine fra de pågældende regioner. Det fremgår af disse oplysninger, at der ikke er tale om en støtteforanstaltning til fordel for modtagerne af Vininstituttets øvrige ydelser, men om en intern uddannelsesforanstaltning i den offentlige forvaltning.
(76)
Denne uddannelsesforanstaltning udgør således ikke statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
1.2.3. Tilrettelæggelse af salgsfremstød
(77)
For så vidt angår Viniportugals tilrettelæggelse af salgsfremstød for vin og vinprodukter, er der faktisk tale om en økonomisk fordel for de erhvervsdrivende i den portugisiske vinsektor. Tilrettelæggelsen af salgsfremstød for disse produkter udgør en byrde, som normalt tynger en virksomheds budget.
(78)
Kommissionen konkluderer derfor, at leveringen af tjenesteydelser, der består i at tilrettelægge salgsfremstød, udgør en selektiv fordel betalt ved hjælp af statsmidler for de erhvervsdrivende i den portugisiske vinsektor.
1.3. Påvirkning af samhandelen og konkurrencefordrejning
(79)
For af afgøre, hvorvidt den pågældende støtte er omfattet af EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, skal det sluttelig fastlægges, om den kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner.
(80)
Domstolen har slået fast, at når en fordel, som ydes af en medlemsstat, styrker en kategori af virksomheders stilling i forhold til andre virksomheder, som de konkurrerer med i samhandelen inden for Fællesskabet, må det antages, at denne samhandel påvirkes af fordelen (19).
(81)
Den her undersøgte støtte kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, fordi den fremmer indenlandsk produktion på bekostning af produktionen i andre medlemsstater. Vinsektoren er nemlig ekstremt følsom over for konkurrence på fællesskabsplan og dermed meget sårbar over for enhver foranstaltning til fordel for produktionen i hvilken som helst medlemsstat.
(82)
Det forhold, at der er samhandel mellem medlemsstaterne inden for sektoren for vin og vinprodukter, synes at være påvist i og med, at der findes en fælles markedsordning for sektoren.
(83)
Følgende tabel viser eksempelvis niveauet for samhandelen inden for Fællesskabet med disse produkter i tidsrummet 1999-2004 (20).
1 000 Hl
År
EU-indførsel
EU-udførsel
1999 (EU15)
35 595
40 921
2000 (EU15)
-
-
2001 (EU15)
32 699
35 558,4
2002 (EU15)
31 810,3
35 002,9
2003 (EU15)
33 024,7
35 343
2004 (EU25)
35 513,3
38 696,4
(84)
For så vidt angår finansieringen af salgs- og reklamefremstød for vin og vinprodukter over en del af provenuet fra salgsfremmeafgiften for vin, bekræfter Kommissionen derfor sit synspunkt om, at der er tale om statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, til fordel for de erhvervsdrivende i sektoren for vin og vinprodukter.
1.4. Konklusioner vedrørende støtteelementet som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107 stk. 1
(85)
I lyset af ovenstående mener Kommissionen, at foranstaltninger for erhvervsdrivende i sektoren for vin og vinprodukter giver disse en fordel, der er finansieret med statsmidler, og som andre erhvervsdrivende ikke kan drage fordel af. Denne fordel fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder og visse produktioner, idet den kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. Kommissionen må derfor konkludere, at foranstaltningerne er omfattet af EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
2. Salgsfremmestøttens lovlighed
(86)
I strid med EUF-traktatens artikel 108, stk. 3, anmeldte de portugisiske myndigheder ikke de bestemmelser, hvorved den pågældende skattelignende afgift blev indført, og heller ikke finansieringen af foranstaltningerne til fordel for vinsektoren.
3. Vurdering af salgsfremmestøttens forenelighed
(87)
Der er dog undtagelser til det princip om uforenelighed, der er omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
(88)
Ifølge EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), kan navnlig støtteordninger betragtes som forenelige med det indre marked, når de har til formål at fremme udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, og de ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.
(89)
I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte skal ulovlig statsstøtte som omhandlet i artikel 1, litra f), i forordning (EF) nr. 659/1999 vurderes efter de gældende regler på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet.
(90)
Foreneligheden af støtte ydet før den 1. januar 2002 bør derfor vurderes i lyset af Rammeordningen for statsstøtte til reklame for landbrugsprodukter og visse varer, der ikke henhører under EF-traktatens bilag II (21), og støtte ydet efter denne dato skal vurderes efter ovennævnte EF-rammebestemmelser for statsstøtte til reklame, jf. dog rammebestemmelsernes særlige regler for anvendelsen over tid.
(91)
Rammeordningen fra 1987 og de nævnte rammebestemmelser tager dog i al væsentlighed udgangspunkt i de samme principper. Instrumenterne indeholder negative og positive kriterier, der bør overholdes for samtlige nationale støtteordninger. Støtteordningerne bør således ikke omfatte reklamekampagner, der er i strid med traktatens artikel 28 (nu EUF-traktatens artikel 34) eller afledt EU-ret, og de bør heller ikke omfatte støtte til reklame for bestemte virksomheder.
3.1. Generiske salgsfremstød i Portugal
(92)
I henhold til de oplysninger, som de portugisiske myndigheder har fremsendt, kan det konkluderes, at de pågældende foranstaltninger tjener formål, der opfylder de forskellige positive kriterier i ovennævnte bestemmelser, idet de har til formål dels at udvikle små og mellemstore virksomheder og visse regioner, dels at fremme produkter af høj kvalitet og sunde fødevarer.
(93)
De portugisiske myndigheder har forklaret, at selv om budskaberne i salgs- og reklamefremstødene er af generel karakter, består de først og fremmest i tilrettelæggelsen af udstillinger, deltagelse i messer, udgivelse af kataloger og andet støttemateriale, som ikke har til formål at tilskynde forbrugerne til ikke at købe produkter fra andre medlemsstater eller at forklejne samme produkter, og at de ikke begunstiger et mærke fra en bestemt virksomhed eller en bestemt enkeltproducent.
(94)
I beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure (punkt 108) gav Kommissionen udtryk for sin opfattelse af, at den offentlige støtte til finansiering af salgsfremstød i nærværende sag indtil den 1. januar 2002 opfyldte kriterierne i de gældende fællesskabsbestemmelser på området.
(95)
For så vidt angår perioden fra og med den 1. januar 2002, er det i punkt 8 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame for produkter opført i EF-traktatens bilag I og visse produkter uden for bilag I fastlagt, at salgsfremmende foranstaltninger i form af formidling af videnskabelig viden, afholdelse af handelsmesser og -udstillinger, deltagelse i sådanne arrangementer og lignende PR-foranstaltninger, herunder analyser og markedsundersøgelser, ikke betragtes som reklame. Statsstøtte til denne form for salgsfremme i bredere forstand er omfattet af punkt 13 og 14 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren.
(96)
Punkt 13.2 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren tillader støtte til konsulentbistand og lignende bistand, herunder tekniske undersøgelser, gennemførlighedsundersøgelser, designundersøgelser og markedsforskning i forbindelse med aktiviteter vedrørende udvikling af kvalitetslandbrugsprodukter. Punkt 14 tillader endvidere støtte, der har til formål at yde teknisk bistand i landbrugssektoren. Især støtte til formidling af nye teknikker er tilladt.
(97)
De støtteforanstaltninger, der er beskrevet ovenfor, kan indgå i flere af disse kategorier, idet de i sidste ende har til formål at yde teknisk bistand til den pågældende produktion gennem støtte til markedsføring af kvalitetslandbrugsprodukter og til formidling af produkternes generiske egenskaber.
(98)
I sådanne tilfælde er det muligt at støtte indtil 100 % af omkostningerne. For at undgå at store virksomheder ydes betydelige støttebeløb, kan det samlede støttebeløb, der betales efter disse to punkter, ikke overstige 100 000 EUR pr. støttemodtager i løbet af en treårig periode eller, når der er tale om støtte til virksomheder, som er omfattet af Kommissionens definition af små og mellemstore virksomheder, 50 % af de støtteberettigede omkostninger, hvis dette beløb er større. Ved beregning af støttebeløbet anses modtageren at være den person, der modtager ydelserne.
(99)
De portugisiske myndigheder har forklaret, at idet det drejer sig om generiske fremstød af generel interesse er den faktiske modtager spredt ud over samtlige aktører i vinbranchen, hvorfor støtteniveauet pr. støttemodtager holder sig under loftet på 100 000 EUR over tre år.
(100)
I beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure (punkt 114) gav Kommissionen udtryk for sin opfattelse af, at den offentlige støtte til finansiering af salgsfremstød i nærværende sag efter den 1. januar 2002 opfyldte kriterierne i de gældende fællesskabsbestemmelser på området.
(101)
I betragtning af de oplysninger, som de portugisiske myndigheder har tilvejebragt under hele undersøgelsesforløbet, og i fraværet af modstridende bemærkninger fra tredjemand efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure (22), bekræfter Kommissionen sin daværende opfattelse med hensyn til, at generiske salgsfremstød for vin tilrettelagt af Viniportugal i Portugal er forenelige med de gældende EU-bestemmelser.
-
I sin stillingtagen bemærker Kommissionen sig især de garantier, som de portugisiske myndigheder har afgivet vedrørende følgende: foranstaltningens mål: udvikling af små og mellemstore virksomheder, udvikling af visse regioner, udvikling af produkter af høj kvalitet og sunde fødevarer (punkt 32 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame)
-
fremstødenes karakter: budskaberne i salgs- og reklamefremstødene er af generel karakter, og de består først og fremmest i tilrettelæggelsen af udstillinger, deltagelse i messer, udgivelse af kataloger og andet støttemateriale, som ikke har til formål at tilskynde forbrugerne til ikke at købe produkter fra andre medlemsstater eller at forklejne samme produkter, og at de ikke begunstiger et mærke fra en bestemt virksomhed eller en bestemt enkeltproducent (punkt 20 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame)
-
støttens begrænsning: foranstaltningerne finansieres i deres helhed over skattelignende afgifter, hvorfor de erhvervsdrivendes finansieringsbidrag til fremstødene pr. definition overstiger 50 % af omkostningerne derved. Idet det drejer sig om generiske fremstød af generel interesse, er den faktiske modtager endvidere spredt ud over samtlige aktører i vinbranchen, hvorfor støtteniveauet pr. støttemodtager holder sig under loftet på 100 000 EUR over tre år.
3.2. Salgs- og reklamefremstød for portugisisk vin på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes markeder
(102)
For så vidt angår salgs- og reklamefremstød for portugisisk vin på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes markeder tilrettelagt af Viniportugal, navnlig efter den 1. januar 2002, nærer Kommissionen tvivl om foranstaltningernes forenelighed med EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame.
(103)
I overensstemmelse med afsnit 4.1 i rammebestemmelserne kan reklamekampagner, som direkte eller indirekte gennemføres af en medlemsstat på markedet i en anden medlemsstat, som har til formål at præsentere forbrugerne for landbrugsprodukter fra en bestemt medlemsstat eller region, eller sågar en bred vifte af produkter fra en medlemsstat, accepteres. Sådanne fremstød bør dog oplyse om de pågældende produkters objektive egenskaber og ikke rumme subjektive henvisninger til produkternes kvalitet i kraft af alene deres oprindelse.
(104)
På tidspunktet for procedurens indledning rådede Kommissionen imidlertid ikke over tilstrækkelige oplysninger til at kunne konkludere, at de pågældende salgsfremstød, selv om de nævner vinenes oprindelse, kun oplyste om de pågældende produkters objektive egenskaber og ikke rummede subjektive henvisninger til produkternes kvalitet i kraft af alene deres oprindelse. Kommissionen anmodede således de portugisiske myndigheder om at påvise, at den eventuelle henvisning til produkternes oprindelse opfyldte betingelserne.
(105)
Kommissionen noterer sig de garantier, som de portugisiske myndigheder har tilvejebragt vedrørende i) den generiske karakter af Viniportugals generiske salgsfremstød (se betragtning 37), ii) det forhold, at de salgs- og reklamefremstød, som Viniportugal har forestået i Portugal og på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes områder, ikke vedrørte specifikke mærker og havde ikke til formål at fremme en bestemt virksomhed eller enkeltproducent (se betragtning 37), iii) det forhold, at de pågældende salgsfremstød ikke havde til formål at forklejne vinprodukter fra andre medlemsstater eller at tilskynde forbrugerne til ikke at købe disse, og at de var i overensstemmelse med gældende EU-ret (dvs. lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler) (se betragtning 38), iv) det forhold, at tiltagene havde til formål at udbrede kendskabet til portugisiske vine blandt forbrugere i de øvrige medlemsstater og dermed begunstige udviklingen af aktiviteterne i den portugisiske vinsektor i overensstemmelse med artikel 107, stk. 3, litra c), i EUF-traktaten (se betragtning 39), og endelig, v) det forhold, at Viniportugals fremstød uden for Portugal havde til formål at oplyse om portugisiske vines grundlæggende egenskaber og give forbrugerne i andre medlemsstater og tredjelande mulighed for at smage disse for dem ukendte produkter samt det forhold, at de ikke omfattede nogen som helst subjektiv henvisning til produkternes kvalitet i kraft af alene deres oprindelse (se betragtning 40).
(106)
På grundlag af de yderligere oplysninger, som de portugisiske myndigheder har tilvejebragt, og i fraværet af modstridende bemærkninger fra tredjemand efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, er Kommissionen i stand til at konkludere, at den tvivl, som den gav udtryk for på tidspunktet for procedurens indledning vedrørende salgs- og reklamefremstødenes objektive karakter på de andre medlemsstaters og tredjelandes markeder, er fjernet.
(107)
I lyset af ovenstående mener Kommissionen, at støtten til generiske salgsfremstød for vin i Portugal samt støtten til salgs- og reklamefremstød for portugisisk vin på markederne i de øvrige medlemsstater og i tredjelande er forenelig med de positive og negative kriterier i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame.
4. Finansiering af støtten
(108)
Da det drejer sig om statsstøtte finansieret gennem en skattelignende afgift, skal Kommissionen ikke blot undersøge de foranstaltninger, der er finansieret med støtten, men også selve støttens finansiering. Statsstøttens finansierings eventuelle uforenelighed med det indre marked vil nemlig gøre selve støtten uforenelig også, selv i tilfælde hvor tildelingen af støtten overholder de gældende konkurrenceregler.
(109)
I henhold til fast retspraksis omfattes afgifter ikke af anvendelsesområdet for traktatens bestemmelser om statsstøtte, medmindre de udgør den måde, hvorved en støtteforanstaltning finansieres, således at afgifterne er en integrerende del af denne foranstaltning (23). For at det kan antages, at en afgift eller en del af en afgift udgør en integrerende del af en støtteforanstaltning, skal der nødvendigvis bestå en tvungen forbindelse mellem afgiften og støtten i henhold til den relevante nationale lovgivning (24), således at afgiftsprovenuet nødvendigvis anvendes til at finansiere støtten. Såfremt der er en sådan forbindelse, har afgiftsprovenuet direkte indvirkning på støttens størrelse (25) og dermed på bedømmelsen af denne støttes forenelighed med fællesmarkedet (26).
(110)
Det skal derfor undersøges, om salgsfremmeafgiften for vin opfylder ovennævnte betingelser.
4.1. Salgsfremmeafgiften for vin som en integrerende del af støtten til salgsfremstød
(111)
Først skal det undersøges, om provenuet fra afgiften nødvendigvis anvendes til at finansiere støtten. Det skal i denne henseende bemærkes, at såvel lovdekret nr. 137/95 og lovdekret nr. 119/97, som undtager herfra, fastlægger, at »en procentdel af provenuet fra den opkrævede salgsfremmeafgift, som årligt fastsættes af Ministeriet for Landbrug, Udvikling af Landdistrikter og Fiskeri, dog ikke mindre end 25 %, anvendes til generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter« (artikel 11, stk. 2, i lovdekret nr. 119/97). På dette grundlag anvendes en del af afgiftsprovenuet nødvendigvis - i kraft af den relevante nationale forskrift - til finansieringen af de salgsfremmeforanstaltninger, der er genstand for støtten.
(112)
Det hedder endvidere i artikel 1, stk. 1, i lovdekret nr. 119/97, som fastlægger anvendelsesområdet for afgiften, at »vin og vinprodukter […] pålægges en salgsfremmeafgift som en modydelse for Instituto da Vinha e do Vinho (IVV) (Vininstituttets) tjenesteydelser i tilknytning til generiske salgsfremstød og generel koordinering af vinsektoren«. Dernæst skal det undersøges, om provenuet fra afgiften har direkte indvirkning på støttens størrelse. Det skal i denne henseende bemærkes, at salgsfremmeafgiften udgør den eneste kilde til finansiering af den her undersøgte støtte til salgs- og reklamefremstød, hvorfor et eventuelt fald i provenuet fra afgiften ville indebære, at færre midler var til rådighed til finansiering af salgsfremmetiltagene.
(113)
Kommissionen mener som følge heraf, at salgsprovenuet i den foreliggende sag nødvendigvis anvendes til finansiering af støtte, og at provenuet har direkte indvirkning på støttens størrelse. Det kan derfor i overensstemmelse med Domstolens retspraksis konkluderes, at der består en tvungen forbindelse mellem afgiften og støtten i henhold til den relevante nationale lovgivning, og at provenuet fra salgsfremmeafgiften på vin udgør en integrerende del af den her undersøgte støtte. Som følge heraf bør finansieringen af foranstaltningerne med afgiften også undersøges af Kommissionen.
4.2. Afgifter på udførte produkter
(114)
Som anført i betragtning 9 ovenfor opkræves afgiften såvel på portugisiske produkter til forbrug i Portugal som på produkter til udførsel.
(115)
I beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure (se punkt 143) anførte Kommissionen imidlertid, at der ikke så ud til at være forskelsbehandling mellem indenlandske produkter til det indenlandske marked og produkter til udførsel i de salgs- og reklamefremstød, der var gennemført uden for det portugisiske område.
(116)
Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt produkterne til udførsel i lige så stort omfang drog fordel af de generiske salgsfremstød i Portugal, konkluderer Kommissionen, på grundlag af de yderligere oplysninger, som de portugisiske myndigheder har tilvejebragt, og i fraværet af modstridende bemærkninger fra tredjemand efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, dels at denne sidste kategori af produkter i stort omfang har nydt godt af alle fordele affødt af afgiften, dels at de i vidt omfang har draget fordel af salgsfremstød i de øvrige medlemsstater og i tredjelande.
4.3. Afgifter på indførte produkter
(117)
I overensstemmelse med Domstolens praksis (27) finder Kommissionen normalt, at når en statsstøtte finansieres gennem obligatoriske afgifter, kan dette få en indvirkning på støtten ved at have en beskyttende virkning, der går længere end den egentlige støtte. Den her undersøgte afgift udgør helt klart en obligatorisk afgift. I henhold til samme retspraksis mener Kommissionen, at en støtte til de nationale producenter kun kan finansieres over skattelignende afgifter, der også pålægges producenternes indførsler af samme produkt fra andre medlemsstater, for så vidt der er sikkerhed for, at de udenlandske producenter kan nyde godt af alle disse fordele på samme måde som de indenlandske producenter.
(118)
På tidspunktet for indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure anførte Kommissionen således, at i og med at produkterne fra de øvrige medlemsstater også skulle erlægge afgiften, skulle de portugisiske myndigheder påvise, at der ikke på nogen måde var tale om forskelsbehandling mellem de indenlandske og de indførte produkter, hvorfor produkterne fra de øvrige medlemsstater, som også skulle betale afgiften, på samme måde og i samme omfang som de indenlandske produkter drog fordel af alle de af afgiften hidrørende fordele (28).
(119)
Det er allerede fastslået, at salgs- og reklamefremstødene for vin og vinprodukter tilrettelagt af Viniportugal blev finansieret af en del af provenuet fra salgsfremmeafgiften på vin.
(120)
De portugisiske myndigheder forsikrede i deres bemærkninger og i de yderligere oplysninger om, at bidraget fra de indførte produkter til afgiftsprovenuet begrænsede sig til udelukkende at finansiere en del af udgifterne til de generiske salgsfremstød, som Viniportugal tilrettelagde i Portugal. De bekræfter, at salgs- og reklamefremstød på markederne i de øvrige medlemsstater og i tredjelande for vin og vinprodukter fra Portugal udelukkende finansieres over provenuet fra den afgift, der opkræves på indenlandske produkter.
(121)
De oplysninger, som de portugisiske myndigheder har tilvejebragt, påviser, at generiske salgsfremstød i Portugal forholdsmæssigt også begunstigede indførte produkter. Som anført i betragtning 16 og 17 havde de nationale reklamekampagner først og fremmest til formål at tiltrække yngre voksne forbrugere af begge køn til et sundt forbrug af vin som alternativ til øl eller andre alkoholholdige drikkevarer. De portugisiske myndigheder har tillige fremlagt materiale fra reklamekampagner og udgivelsesprojekter finansieret over afgiften. I det omfang, at salgsfremstødene har til formål at fremme forbruget af vin i almindelighed, drager de indførte produkter også fordel af foranstaltningerne i samme omfang.
(122)
De tilvejebragte oplysninger er imidlertid ikke tilstrækkelige til at påvise, at provenuet fra afgiften opkrævet på indførte produkter ikke bidrog til finansieringen af salgs- og reklamefremstød gennemført på markeder i de øvrige medlemsstater og i tredjelande, som for deres vedkommende udelukkende var til fordel for portugisisk vin. Navnlig fremgår det af de tal, som de portugisiske myndigheder har fremlagt, at de gennemsnitlige indtægter fra opkrævningen af afgiften på indførte produkter i tidsrummet 1998-2005 var 1 293 169 EUR, hvorimod Viniportugal i samme tidsrum årligt anvendte gennemsnitligt 525 698 EUR til generiske salgsfremstød i Portugal (se betragtning 36 og 38).
(123)
Selv om den nationale lovgivning fordrer, at en procentdel, mindst 25 %, af provenuet fra afgiften anvendes til generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter, findes der endvidere ikke nogen særskilt bogføring for de to andele af afgiftsprovenuet. De portugisiske myndigheder har kun kunnet fremvise anslåelser af andelen af provenuet hidrørende fra opkrævning på indførte produkter anvendt til generiske salgsfremstød.
(124)
I betragtning af den i betragtning 116 nævnte retspraksis samt det forhold, at de af afgiften finansierede foranstaltninger udgør statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, og at afgiften er af diskriminerende karakter, hvilket strider mod EUF-traktatens artikel 110, og det forhold, at produkter med oprindelse i andre medlemsstater også skulle betale uden i øvrigt at kunne udnytte fordelene derved, mener Kommissionen imidlertid, at provenuet fra afgiften pålagt produkter indført fra de øvrige medlemsstater med henblik på at finansiere de salgsfremstød, som Viniportugal tilrettelagde på markederne i de øvrige medlemsstater og i tredjelande, udgør en finansiering af støtten, som er uforenelig med reglerne om varernes fri bevægelighed, og dermed at den statsstøtte, der er finansieret på denne måde, på lignende vis er uforenelig med traktaten.
(125)
Kommissionen kan på grundlag af de oplysninger og garantier, som de portugisiske myndigheder har tilvejebragt (se betragtning 104 i denne afgørelse), konkludere, at producenter og forhandlere i de øvrige medlemsstater i lige så høj grad som de portugisiske producenter nød godt af støtten til generiske salgsfremstød i Portugal.
(126)
De portugisiske myndigheder anfægter derimod ikke, at producenter og forhandlere i de øvrige medlemsstater ikke kunne nyde godt af støtten til salgs- og reklamefremstød uden for Portugal, som udelukkende blev tilrettelagt til fordel for portugisiske vine.
(127)
Det er Domstolens faste retspraksis, at når provenuet af en afgift pålagt indenlandske og indførte produkter ud fra identiske kriterier er bestemt til at finansiere aktiviteter, der i særlig grad er til fordel for de indenlandske afgiftsbelagte produkter, kan dette medføre, at afgiften, der opkræves efter de samme kriterier, alligevel er en diskriminerende beskatning i det omfang, den afgiftsbyrde, der påhviler de indenlandske produkter, opvejes af de fordele, som afgiften skal finansiere, hvorimod afgiftsbyrden for produkter, der indføres, ikke opvejes på nogen måde (29).
(128)
Det kan således ikke udelukkes, at de indførte produkter i dette tilfælde er blevet forskelsbehandlet. Det fremgår derimod af de oplysninger, som de portugisiske myndigheder har fremlagt, at de indførte produkter i samme omfang var pålagt afgiften som de indenlandske produkter, men at de ikke nød godt af de fordele, der blev finansieret, i samme omfang som de indenlandske produkter. Som anført i betragtning 122 ovenfor fremgår det af de tal, som de portugisiske myndigheder har fremlagt, at de gennemsnitlige indtægter fra opkrævningen af afgiften på indførte produkter i tidsrummet 1998-2005 var 1 293 169 EUR, hvorimod Viniportugal i samme tidsrum årligt anvendte gennemsnitligt 525 698 EUR til generiske salgsfremstød i Portugal. Der findes ingen særskilt bogføring, der gør det muligt at sikre, at provenuet fra afgiften fra de indførte produkter udelukkende har været anvendt til generiske salgsfremstød i Portugal. De skattelignende afgifter og provenuet fra afgifterne strider som følge heraf mod EUF-traktatens artikel 110.
(129)
På grundlag af de oplysninger, som Kommissionen fik tilsendt efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, er Kommissionen ikke i stand til at konkludere, at støtten til salgsfremstød for vin og vinprodukter fra Portugal på markederne i de øvrige medlemsstater og i tredjelande ikke er - i hvert fald delvis - finansieret med provenuet fra salgsfremmeafgiften opkrævet på indførte produkter. Det tilfalder ikke Kommissionen systematisk at undersøge, hvilke elementer der ellers ville kunne forelægges den, men Kommissionen er forpligtet til dels at indhente alle nødvendige synspunkter, dels at basere sig på de oplysninger, den har til sin rådighed på det tidspunkt, hvor den vedtager sin afgørelse (30). Det er derfor Kommissionens mening og konklusion, at finansieringen af støtteforanstaltningerne bør anses for at være uforenelig med det indre marked.
(130)
Når finansieringen af statsstøtte anses for at være uforenelig med de gældende regler i traktaten, skal Kommissionen også anse den sådan finansierede støtte for at være uforenelig i lige så lang tid, som den ulovlige finansiering opretholdes, idet en lovlig finansiering af statsstøtte er en nødvendig betingelse for at erklære støtten for forenelig (31).
V. KONKLUSIONER
(131)
Kommissionen beklager, at Portugal har iværksat de nævnte foranstaltninger i strid med EUF-traktatens artikel 108, stk. 3.
(132)
Kommissionen konkluderer, at:
-
Portugal ulovligt har iværksat finansieringen af generiske salgsfremstød for vin, finansieret ved hjælp af en afgift opkrævet på indenlandske produkter og på indførte produkter fra de øvrige medlemsstater, i strid med EUF-traktatens artikel 108, stk. 3
-
den eneste uddannelsesforanstaltning finansieret over provenuet af den skattelignende afgift ikke udgør støtte
-
støtten til generiske salgs- og reklamefremstød for vin og vinprodukter tilrettelagt af Viniportugal på portugisisk område kan erklæres forenelige med det indre marked
-
støtten til salgs- og reklamefremstød for vin og vinprodukter med oprindelse i Portugal på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes områder, finansieret ved hjælp af en afgift på produktion af vin og vinprodukter, der tillige opkræves for produkter med oprindelse i de øvrige medlemsstater, var i overensstemmelse med gældende EU-bestemmelser, for så vidt angår støttemodtagerne. Kommissionen må konstatere en overtrædelse af EUF-traktatens artikel 110, for så vidt angår finansieringen af støtten. Kommissionen kan af denne årsag ikke erklære den omhandlede ordning for forenelig, idet den har foranlediget forskelsbehandling mellem indførte produkter og indenlandske produkter.
(133)
Denne afgørelse begrænser sig til en undersøgelse af anvendelsen af den skattelignende afgift fra dens ikrafttræden til den 31. december 2006, da de nye EF-rammebestemmelser for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 trådte i kraft, og foregriber på ingen måde Kommissionens stillingtagen, for så vidt angår anvendelse af salgsfremmeafgiften udover denne dato.
(134)
Kommissionen finder det behørigt i denne sag at vedtage en betinget afgørelse under brug af muligheden i artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 659/1999. Heri hedder det, at Kommissionen til en positiv beslutning kan knytte betingelser, hvorved støtte anses for at være forenelig med fællesmarkedet, og påbud, hvorved den kan overvåge, om beslutningen overholdes.
(135)
For at afhjælpe overtrædelsen af artikel 110 og således med tilbagevirkende kraft at fjerne forskelsbehandlingen bør Portugal tilbagebetale den del af afgiften, der er opkrævet for produkter med oprindelse i de øvrige medlemsstater, i forhold til en tidsplan og de betingelser, som Kommissionen fastlægger. Når overtrædelsen er afhjulpet, vil de pågældende støtteforanstaltninger være forenelige med EUF-traktatens artikel 107.
(136)
Kommissionen fastlægger betingelserne for den nævnte tilbagebetaling. Portugal bør således foretage en tilbagebetaling til de personer, der har erlagt afgiften, af den del, der er opkrævet på produkter fra de øvrige medlemsstater mellem tidspunktet for iværksættelsen af afgiften og den 31. december 2006, under streng iagttagelse af følgende betingelser:
-
personer, der har betalt afgiften, kan, hvis de kan fremlægge bevis på, at salgsfremmeafgiften blev opkrævet på indførte produkter, anmode om tilbagebetaling af en forholdsmæssig andel af det afgiftsprovenu, der skulle finansiere salgsfremmeforanstaltninger, som kun er til fordel for de indenlandske produkter, inden for en frist, der fastsættes i henhold til national lovgivning, men ikke under seks måneder at regne fra datoen for meddelelsen af denne afgørelse
-
Portugal fastlægger omfanget af den eventuelle forskelsbehandling, som indførte produkter har været underlagt. Portugal skal med henblik herpå i en bestemt referenceperiode efterprøve, om det fulde provenu af den pågældende afgift på de indenlandske varer opgjort i penge svarer til de fordele, der udelukkende kommer disse varer til gode
-
tilbagebetalingen skal være tilendebragt senest seks måneder efter indgivelsen af en anmodning
-
de tilbagebetalte beløb skal være med påløbne renter beregnet fra datoen for opkrævningen til datoen for den egentlige tilbagebetaling. Renterne beregnes på basis af Kommissionens referencesats ved hjælp af metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (32)
-
de portugisiske myndigheder skal godtage ethvert rimeligt bevis, der fremlægges af de personer, der har erlagt afgiften, for betaling af den del af afgiften, der blev pålagt produkter med oprindelse i de øvrige medlemsstater
-
retten til tilbagebetaling kan ikke underlægges andre betingelser, navnlig at den ikke er væltet over på forbrugerne
-
for de personers vedkommende, der endnu ikke har foretaget betalingen af afgiften, giver de portugisiske myndigheder formelt afkald på opkrævningen, inklusive eventuelle morarenter
-
hvis Kommissionen anmoder herom, fremlægger de portugisiske myndigheder en fyldestgørende rapport, der påviser, at tilbagebetalingen er gennemført tilfredsstillende
-
hvis der i en anden medlemsstat er pålagt en afgift på de samme produkter, som var pligtige til salgsfremmeafgiften på vin i Portugal, forpligter de portugisiske myndigheder sig til at tilbagebetale personer, der har erlagt afgiften, den del, der er pålagt produkter med oprindelse i denne medlemsstat
-
Portugal forpligter sig til at gøre alle mulige betalere af afgiften bekendt med denne afgørelse -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den eneste uddannelsesforanstaltning, til et beløb på 367,12 EUR, finansieret over provenuet af den skattelignende afgift udgør ikke støtte.
Artikel 2
Statsstøtten til generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter på det portugisiske område, som er ulovligt iværksat af Portugal i strid med EUF-traktatens artikel 108, stk. 3, ved hjælp af en skattelignende afgift indført ved lovdekret nr. 137/95 af 14. juni 1995, udgør statsstøtte, der er forenelig med det indre marked som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), for så vidt angår tidsrummet mellem foranstaltningens ikrafttræden og den 31. december 2006.
Artikel 3
1. Statsstøtten til generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter af portugisisk oprindelse på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes områder, som er ulovligt iværksat af Portugal i strid med EUF-traktatens artikel 108, stk. 3, ved hjælp af en skattelignende afgift indført ved lovdekret nr. 137/95 af 14. juni 1995, udgør, uden at det berører artikel 2, statsstøtte, der er forenelig med det indre marked som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), for så vidt angår tidsrummet mellem foranstaltningens ikrafttræden og den 31. december 2006, fra det øjeblik Portugal har opfyldt betingelserne i stk. 2.
2. Portugal bør foretage en tilbagebetaling til de personer, der har erlagt afgiften, af den del, der er opkrævet på produkter fra de øvrige medlemsstater mellem tidspunktet for iværksættelsen af afgiften og den 31. december 2006, under streng iagttagelse af følgende betingelser:
-
personer, der har betalt afgiften, kan, hvis de kan fremlægge bevis på, at salgsfremmeafgiften blev opkrævet på indførte produkter, anmode om tilbagebetaling af en forholdsmæssig andel af det afgiftsprovenu, der skulle finansiere salgsfremmeforanstaltninger, som kun er til fordel for de indenlandske produkter, inden for en frist, der fastsættes i henhold til national lovgivning, men ikke under seks måneder, at regne fra datoen for meddelelsen af denne afgørelse
-
Portugal fastlægger omfanget af den eventuelle forskelsbehandling, som indførte produkter har været underlagt. Portugal skal med henblik herpå i en bestemt referenceperiode efterprøve, om det fulde provenu af den pågældende afgift på de indenlandske varer opgjort i penge svarer til de fordele, der udelukkende kommer disse varer til gode
-
tilbagebetalingen skal være tilendebragt senest seks måneder efter indgivelsen af en anmodning
-
de tilbagebetalte beløb skal være med påløbne renter beregnet fra datoen for opkrævningen til datoen for den egentlige tilbagebetaling. Renterne beregnes på basis af Kommissionens referencesats ved hjælp af metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (33)
-
de portugisiske myndigheder skal godtage ethvert rimeligt bevis, der fremlægges af de personer, der har erlagt afgiften, for betaling af den del af afgiften, der blev pålagt produkter med oprindelse i de øvrige medlemsstater
-
retten til tilbagebetaling kan ikke underlægges andre betingelser, navnlig at den ikke er væltet over på forbrugerne
-
for de personers vedkommende, der endnu ikke har foretaget betalingen af afgiften, giver de portugisiske myndigheder formelt afkald på opkrævningen, inklusive eventuelle morarenter
-
hvis Kommissionen anmoder herom, fremlægger de portugisiske myndigheder en fyldestgørende rapport, der påviser, at tilbagebetalingen er gennemført tilfredsstillende
-
hvis der i en anden medlemsstat er pålagt en afgift på de samme produkter, som var pligtige til salgsfremmeafgiften på vin i Portugal, forpligter de portugisiske myndigheder sig til at tilbagebetale personer, der har erlagt afgiften, den del, der er pålagt produkter med oprindelse i denne medlemsstat
-
Portugal forpligter sig til at gøre alle mulige betalere af afgiften bekendt med denne afgørelse.
Artikel 4
Portugal underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme afgørelsen.
Artikel 5
Denne afgørelse er rettet til Den Portugisiske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 2010.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 20 päivänä heinäkuuta 2010,
valtiontuesta C 43/04 (ex NN 38/03) Portugalin soveltama veronluonteinen maksu viinin menekinedistämiseen
(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 4891)
(Ainoastaan portugalinkielinen teksti on todistusvoimainen)
(2011/6/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) (1) ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
on kehottanut edellä mainitun artiklan mukaisesti asianomaisia esittämään huomautuksensa (2),
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1)
Tehdyn kantelun vuoksi komissio pyysi 20 päivänä tammikuuta 2003 päivätyssä kirjeessä Portugalin viranomaisilta tietoja viini- ja viininviljelyinstituutin, jäljempänä ’IVV’, perimästä veronluonteisesta maksusta, joka on tarkoitettu viinin menekinedistämiseen, sekä tällaisesta maksusta saatavilla tuloilla rahoitettavista toimenpiteistä.
(2)
Portugalin pysyvä edustusto Euroopan unionissa vastasi komissiolle 14 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä. Lisätietoja toimitettiin 4 päivänä elokuuta ja 2 päivänä syyskuuta 2003 sekä 24 päivänä helmikuuta ja 15 päivänä heinäkuuta 2004 päivätyissä kirjeissä vastauksena komission yksiköiden 14 päivänä toukokuuta ja 22 päivänä joulukuuta 2003 päivätyissä fakseissa esittämiin pyyntöihin.
(3)
Koska kyseistä tukivälinettä on sovellettu vuodesta 1995 ilman komission etukäteen antamaa suostumusta, se merkittiin ilmoittamattomien tukien rekisteriin. Portugalin soveltamat toimenpiteet ovat itse asiassa uutta tukea, josta ei ole ilmoitettu komissiolle. Sen vuoksi ne ovat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan (SEUT-sopimuksen nykyinen 108 artikla) soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (3) 1 artiklan f alakohdan mukaan sääntöjenvastaisia
(4)
Komissio ilmoitti Portugalille 6 päivänä joulukuuta 2004 päivätyllä kirjeellä [K(2004)4522] päätöksestään aloittaa kyseisen tuen osalta SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muodollinen tutkintamenettely. Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (4). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa edellä tarkoitetusta tuesta.
(5)
Portugalin viranomaiset toimittivat huomautuksensa 11 ja 13 päivänä tammikuuta 2005 päivätyissä kirjeissä ja täydensivät vastaustaan 24 päivänä toukokuuta 2006 päivätyssä kirjeessä. Komissio ei ole saanut huomautuksia muilta asianomaisilta.
II KUVAUS TUESTA
(6)
Tässä luvussa esitetään yhteenveto päätöksessä tarkasteltavien toimenpiteiden taustasta ja pääkohdista. Yksityiskohtaisemmat tiedot sisältyvät 4 kappaleessa mainittuun päätökseen menettelyn aloittamisesta.
1. Viini- ja viininviljelyinstituutti (IVV)
(7)
IVV on vuonna 1986 perustettu julkinen elin, joka vastaa Portugalin viinialan valvonnasta ja yleisestä koordinoinnista. IVV: n puitelainsäädännöstä 26 päivänä huhtikuuta 1997 annetun säädöksen (Decreto-Lei nro 99/97) (5) mukaisesti instituutin yleisiä tehtäviä ovat viinialan tukeminen, tutkimus, valvonta ja seuranta sekä viinien ja viinialan tuotteiden menekin ja kaupan pitämisen edistäminen. Näitä tehtäviä varten sillä on hallinnollinen ja taloudellinen itsemääräämisoikeus.
(8)
IVV harjoittaa viinialan kansallisessa ja yhteisön lainsäädännössä säädettyjä toimia. Se on erityisesti Portugalin valtion nimeämä kansallinen viranomainen (6), joka vastaa viinialan yhteisön sääntöjen noudattamisen valvonnasta viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 (7) 72 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(9)
IVV, jonka tehtävänä on viinialan yleinen koordinointi, toteuttaa kahdenlaisia toimia:
-
toimet, jotka koskevat pääasiassa Portugalissa tuotettuja viinejä ja viinialan tuotteita, kuten maarekisteriin ja viininviljelyperintöön liittyvät merkinnät sekä tma-laatuviinien ja alueen tyypillisten viinien valvonta- ja sertifiointijärjestelmien tarkastaminen (keskimäärin 2,8 % IVV: n talousarviosta);
-
toimet, joita sovelletaan erotuksetta Portugalista peräisin oleviin viineihin ja viinialan tuotteisiin sekä muista jäsenvaltioista ja/tai yhteisön ulkopuolisista maista peräisin oleviin viineihin ja viinialan tuotteisiin, joita pidetään kaupan Portugalissa. Tällaisia toimia ovat viinimarkkinoiden hallinta ja koordinointi, viininviljelyalan valvonta ja seuranta kansallisen lainsäädännön ja yhteisön lainsäädännön mukaisesti (IVV: n lähes koko talousarvio käytetään näihin toimiin).
(10)
IVV tarjoaa myös eräitä palveluja ulkopuolisille erityisesti seuraavilla aloilla: (i) taloudellisille toimijoille, viinialan ammatillisille ja toimialakohtaisille organisaatioille sekä IVV: n omalle henkilöstölle suunnatun koulutustoiminnan järjestäminen ja edistäminen; (ii) IVV: n varastointikapasiteetin asettaminen alan toimijoiden käyttöön; (iii) IVV: n tarjoamat laboratoriopalvelut sekä IVV: n oman henkilöstön ja muiden alan toimijoiden kouluttaminen (joka rahoitetaan suurelta osin yhteisön ja Portugalin tukiohjelmista).
2. Viinin manekinedistämistoimet
(11)
IVV huolehtii myös viinin menekinedistämisen organisoinnista tukemalla viininviljelyalan edustavia toimialakohtaisia yhdistyksiä, jotka suunnittelevat ja toteuttavat viinin ja viinialan tuotteiden menekinedistämiseen ja mainontaan liittyviä toimia. Tämä tuki rahoitetaan osittain kansallisten ja tuontituotteiden menekinedistämismaksusta saatavilla tuloilla, ja Portugalin viranomaiset vahvistavat vuosittain sen osuuden ja edellytykset, joiden perusteella tuensaajat valitaan (8).
(12)
Vuodesta 1997 viinin ja viinialan tuotteiden yleisen menekinedistämisen tukeminen on annettu tehtäväksi avoimella kilpailumenettelyllä valitulle portugalilaiselle toimialayhdistykselle nimeltä Viniportugal, joka edustaa maan viininviljelyalaa. Koska vuodesta 1997 lähtien ei ole olut muita ehdokkaita, Viniportugal on saanut kaiken tuoton kyseiseen tarkoitukseen kerätystä veronluonteisesta maksusta.
(13)
Tukitoimiin käytettävä osuus maksusta on tarkoitettu kahdenlaisten menekinedistämistoimien rahoittamiseen:
-
viinin ja viinialan tuotteiden yleiset menekinedistämistoimet Portugalissa viittaamatta tuotteiden alkuperään;
-
Portugalissa tuotettujen viinien ja viinialan tuotteiden menekinedistämistoimet muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden alueella.
2.1 Viinin yleinen menekinedistäminen Portugalissa
(14)
Portugalissa toteutettavien viinin yleisten menekinedistämistoimien osalta Portugalin viranomaiset vahvistavat, että Viniportugal tukee ja panee täytäntöön viinin ja viinialan tuotteiden menekinedistämistoimia, kuten viinialaan liittyvää kulttuuri- ja tiedetoimintaa. Tältä osin Viniportugal edistää viinikulttuuria järjestämällä alan markkinatapahtumia ja näyttelyitä, julkaisemalla alaa käsittelevää aineistoa sekä toteuttamalla esittely- ja tiedotustoimia ja menekinedistämiskampanjoita, joilla pyritään siihen, että viinin yleinen menekinedistäminen vaikuttaa suoraan viinin kulutukseen Portugalissa.
(15)
Portugalin viranomaiset mainitsevat, että Viniportugalin toteuttamien menekinedistämis- ja mainontatoimien tavoitteena ei missään tapauksessa ole estää kuluttajia ostamasta muista jäsenvaltioista peräisin olevia viinialan tuotteita tai antaa negatiivista kuvaa kyseisistä tuotteista. Ne eivät myöskään suosi tietyn yrityksen tai yksittäisen tuottajan tavaramerkkejä.
(16)
Kansallisten mainoskampanjoiden päätavoitteena on ohjata nuoret aikuiset kuluttajat nauttimaan terveellisesti viiniä oluen tai muiden alkoholijuomien asemesta.
(17)
Viniportugal tukee myös kirjojen, esitteiden ja käytännön viinioppaiden julkaisemista viinikulttuurin tunnetuksi tekemiseksi ja tekee sopimuksia ylemmän asteen oppilaitosten kanssa viini- ja ravintola-alan ammattilaisten koulutuksen edistämiseksi. Se tukee myös Portugalin sommelier-yhdistyksen toimintaa julkisissa tiloissa tarjoiltavien viinien laadun parantamiseksi ja viinin ominaisuuksia koskevan yleisen tietämyksen lisäämiseksi. Lisäksi Viniportugal edistää yhteistyössä terveysviranomaisten kanssa viinin kohtuullista ja vastuullista kulutusta järjestämällä veren alkoholipitoisuutta ja liikenneturvallisuutta käsitteleviä seminaareja. Se antaa myös ehdotuksen viinin mainontaa koskeviksi menettelyohjeiksi, joilla pyritään viinin menekinedistämiseen ihmisarvoa kunnioittavalla tavalla ja estämään alaikäisten kannustaminen alkoholin kulutukseen. Portugalin viranomaiset ovat myös toimittaneet mainosnäytteitä, joista käy ilmi edellä mainittujen periaatteiden noudattaminen.
2.2 Portugalissa tuotetun viinin menekinedistäminen muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla
(18)
Muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden alueella toteutettavien Portugalissa tuotetun viinin ja portugalilaisten viinialan tuotteiden menekinedistämiskampanjoiden osalta Portugalin viranomaiset ovat ilmoittaneet, että kyseisillä markkinoilla toteutettavien toimien tarkoituksena on edistää portugalilaisten viinien menekkiä. Ne toteutetaan julkaisemalla mainosmateriaalia alan lehdistössä, levittämällä tiedotteita (newsletters), osallistumalla viinialan näyttelyihin ja tukemalla viinitoimittajien vierailuja Portugaliin. Viranomaiset vahvistavat myös, että näiden kampanjoiden tavoitteena ei ole estää kuluttajia ostamasta muista jäsenvaltioista peräisin olevia viinialan tuotteita tai antaa negatiivista kuvaa kyseisistä tuotteista, eivätkä ne myöskään suosi tietyn yrityksen tai yksittäisen tuottajan tavaramerkkejä. Tältä osin Portugalin viranomaiset ovat myös toimittaneet esimerkkejä ja näytteitä ulkomaalaisessa viinialan lehdistössä julkaistusta mainonnasta.
3. Koulutus toimet
(19)
IVV vastaa viinialan taloudellisten toimijoiden teknisestä koulutuksesta ja tiedonvälityksestä viinien ja viinialan tuotteiden laadun varmistamiseksi. Se järjesti vuosina 1997-2002 erilaisia koulutustapahtumia omalle henkilöstölleen (1 449 henkeä), muille julkisen sektorin virkamiehille sekä pienemmässä mittakaavassa myös alan toimijoille (135 henkeä).
(20)
Portugalin viranomaiset korostavat, että IVV: n kyseisellä ajanjaksolla järjestämän koulutustoiminnan kustannukset, lukuun ottamatta viinialan yleisen edun mukaista koulutusohjelmaa ”Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000”, jonka kokonaiskustannukset olivat 367,12 euroa, rahoitettiin kokonaisuudessaan Euroopan sosiaalirahaston yhteisrahoittamista Maa- ja metsätalouden uudistamisen tukiohjelmasta - PAMAF (toimi 6) ja Agro-ohjelmasta (toimi 7). Viranomaiset täsmensivät myös, että tästä syystä sen paremmin IVV kuin taloudelliset toimijatkaan eivät joutuneet osallistumaan tämän toiminnan kustannuksiin.
4. Viinin menekinedistämismaksu
(21)
Tarkasteltavana oleva toimenpide liittyy IVV: n viinialan toimijoilta vuodesta 1995 lähtien keräämästä veronluonteisesta maksusta (9) saatujen tulojen käyttöön. Maksun tarkoituksena on taata edellä tarkoitetulle julkiselle elimelle riittävät varat Portugalin viinialan koordinointia varten, ja sen osuus IVV: n toimintabudjetista on yli 62 %.
(22)
Säädöksen (Decreto-Lei) nro 119/97 1 §:n 1 momentin mukaan Portugalin alueella tuotetuista viineistä ja viinialan tuotteista sekä muissa maissa tuotetuista ja Portugalissa kaupan pidetyistä tuotteista peritään menekinedistämismaksu. Sillä korvataan IVV: n (tai Azorien ja Madeiran autonomisilla alueilla vastaavien alueellisten elinten) suorittamat, yleiseen menekinedistämiseen ja alan yleiseen koordinointiin liittyvät palvelut.
(23)
Menekinedistämismaksua ei sovelleta ainoastaan Portugalissa tuotettuihin ja kaupan pidettyihin viinialan tuotteisiin vaan myös sellaisiin Portugalissa tuotettuihin tuotteisiin, joita pidetään kaupan joko muissa jäsenvaltioissa tai yhteisön ulkopuolisissa maissa (vienti), sekä muista jäsenvaltioista tai yhteisön ulkopuolisista maista peräisin oleviin viinialan tuotteisiin, joita pidetään kaupan Portugalissa (tuonti).
(24)
Maatalousministeriön toimivaltaiset viranomaiset vahvistavat vuosittain maksun määrän, joka vaihtelee pakkauksen, tuotteen tarjontamuodon ja pakkauksen vetoisuuden mukaan (10).
(25)
Nimestä huolimatta menekinedistämismaksun tuotto käytetään ensisijaisesti IVV: n suorittamien viinialan yleisten koordinointipalvelujen rahoittamiseen ja vasta toissijaisesti viinin ja viinialan tuotteiden menekinedistämistoimiin.
(26)
Menettelyä aloittaessaan komissio katsoi, että harjoittaessaan yhteisön ja kansallisen lainsäädännön mukaista viinialan yleistä koordinointitoimintaa ja huolehtiessaan tuen myöntämisestä viinin menekinedistämiseen IVV ei ole yksityinen toimija vaan julkisviranomainen, joten sen osalta ei ole kyse valtiontuesta (vrt. menettelyn aloittamispäätöksen 66 kohta).
(27)
Siltä osin kuin IVV tarjoaa markkinaedellytysten mukaisesti tiettyjä palveluja kolmansille osapuolille (vrt. 15 kappale), IVV: n markkina-asema ei ole tuonut sille taloudellista etua, joten sen osalta ei ole kyse valtiontuesta (ks. menettelyn aloittamispäätöksen 70 kohta).
(28)
Käytettävissään olleiden tietojen perusteella komissio katsoi, että Viniportugal ei ole saanut taloudellista etua, minkä vuoksi sen osalta ei myöskään ole kyse valtiontuesta. Kyseinen toimialayhdistys on pelkkä palveluntarjoaja, joka on valittu toimittamaan kyseistä palvelua objektiivisin perustein julkisella menettelyllä, joka on avoin ja syrjimätön (vrt. menettelyn aloittamispäätöksen 87 kohta).
(29)
Tutkintamenettelyä aloittaessaan komissio katsoi kuitenkin, että viinin ja viinialan tuotteiden menekinedistämis- ja mainoskampanjoiden rahoituksen osalta oli kyse SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitusta valtiontuesta viinialan taloudellisten toimijoiden hyväksi (vrt. menettelyn aloittamispäätöksen 80 kohta).
(30)
Myös koulutustoimien osalta komissio katsoi, että kyse oli SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitusta valtiontuesta (vrt. menettelyn aloittamispäätöksen 79 ja 80 kohta).
(31)
Komissio aloitti SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, koska se epäili näiden kahden tukityypin soveltuvuutta sisämarkkinoille.
(32)
Komissiolla ei ollut menettelyä aloittaessaan riittävästi tietoa portugalilaisen viinin mainonnan tukemisesta muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla, jotta se olisi voinut päätellä, ettei näissä kampanjoissa, joissa tosin mainitaan viinin alkuperä, välitettäisi muutakin kuin objektiivista tietoa asianomaisten tuotteiden ominaisuuksista ja ettei niihin sisältyisi subjektiivisia väitteitä tuotteiden laadusta niiden alkuperän perusteella (vrt. menettelyn aloittamispäätöksen 119 kohta).
(33)
Menekinedistämistä ja koulutusta koskevien tukien rahoituksen osalta komissio katsoi yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti, että jäsenvaltion tuottajille myönnettävää tukea saa rahoittaa veronluonteisilla maksuilla, joita kannetaan myös muiden jäsenvaltioiden tuottajien samanlaisen tuotteen tuonnissa, ainoastaan, jos varmistetaan, että nämä muiden jäsenvaltioiden tuottajat voivat saada kaikki samat edut, jotka koskevat asianomaisen jäsenvaltion tuottajia. Menettelyä aloittaessaan komissiolla ei ollut riittävästi tietoja, jotta se olisi voinut päätellä, että tässä tapauksessa ei esiinny syrjintää kansallisten ja tuontituotteiden välillä. Sen vuoksi se ei voi päätellä, että muista jäsenvaltioista tuodut tuotteet, joista on myös peritty kyseinen maksu, saavat samalla tavoin ja samassa määrin kuin jäsenvaltion omat tuotteet hyväkseen kaikki edut, joita maksusta seuraa (vrt. menettelyn aloittamispäätöksen 135 kohta).
(34)
Sen vuoksi komissio pyysi Portugalin viranomaisia toimittamaan kaikki sellaiset tiedot, joista on apua kyseisten toimenpiteiden arvioinnissa, ja erityisesti tiedot, jotka liittyvät näiden tukien (viinin ja viinialan tuotteiden menekinedistämistä ja mainontaa Portugalissa, muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa koskevat tuet sekä koulutusta koskevat tuet) rahoitustavan syrjimättömään luonteeseen sekä jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla toteutettujen mainoskampanjoiden puolueettomuuteen.
(35)
Tässä päätöksessä tarkastellaan ainoastaan veronluonteisen maksun soveltamista sen voimaantulosta 31 päivään joulukuuta 2006, jolloin tulivat voimaan maa- ja metsätalousalan valtiontukia koskevat uudet yhteisön suuntaviivat kaudelle 2007-2013. Tämä ei vaikuta komission kantaan menekinedistämismaksun soveltamisesta kyseisen päivämäärän jälkeen.
III PORTUGALIN HUOMAUTUKSET
(36)
SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamista koskevan päätöksen jälkeen Portugalin viranomaiset toimittivat huomautuksensa 11 ja 13 päivänä tammikuuta 2005 päivätyissä kirjeissä. Vastausta täydennettiin 24 päivänä toukokuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
1. Koulutustuet
(37)
Koulutustukien osalta Portugalin viranomaiset täsmensivät seuraavaa:
(38)
Vuosina 1997-2000 IVV harjoitti Portugalissa viinialan peruskysymyksiin liittyvää koulutustoimintaa, joka oli suunnattu pääasiassa IVV: n ja muiden julkisten elinten henkilöstölle ja vähäisemmässä määrin viinialan toimijoille.
(39)
Kaikkien näiden IVV: n kyseisenä aikana tukemien ja järjestämien toimien kustannukset rahoitettiin kokonaisuudessaan Maa- ja metsätalouden uudistamisen tukiohjelmasta - PAMAF (toimi 6), Euroopan sosiaalirahaston (ESR) yhteisrahoittamasta Agro-ohjelmasta (toimi 7) ja keskushallinnon kehittämiskustannuksia ja -investointeja koskevasta ohjelmasta (PIDDAC).
(40)
Ainoa toimi kyseisellä ajanjaksolla, joka tosiasiallisesti rahoitettiin IVV: n talousarviosta, oli vuonna 2000 järjestetty yleisen edun mukainen koulutusohjelma ”Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000”. Sen kokonaiskustannukset olivat 367,12 euroa, ja se oli suunnattu maatalousministeriön alueyksiköiden (Direcções Regionais da Agricultura) ja alueellisten viinien aitouden ja laadun varmistamisesta vastaavien alueellisten organisaatioiden (Comissões Vitivinícolas Regionais) henkilöstölle.
(41)
Lopuksi viranomaiset katsoivat aiheelliseksi korostaa, että kyseisen toimen kustannusten (ainoastaan 367,12 euroa) vaikutus kilpailuun sisämarkkinoilla on olematon tai joka tapauksessa erittäin vähämerkityksinen.
2. Tuet portugalilaisen viinin menekinedistämiseen ja mainontaan muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla
(42)
Vastauksena komission epäilyihin portugalilaisen viinin menekinedistämiseen ja mainontaan muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla myönnetyn tuen osalta Portugalin viranomaiset toimittivat seuraavat tiedot:
(43)
Viniportugalin Portugalissa, muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteuttamat menekinedistämis- ja mainontatoimet ovat luonteeltaan yleisiä, eivät liity mihinkään erityiseen tavaramerkkiin, eikä niiden tarkoituksena ole suosia määrättyä yritystä tai yksittäistä tuottajaa.
(44)
Näiden kampanjoiden tarkoituksena ei ole antaa negatiivista kuvaa muiden jäsenvaltioiden viinialan tuotteista tai estää kuluttajia ostamasta muista jäsenvaltioista tulevia viinialan tuotteita, ja ne ovat asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön ja erityisesti elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan lainsäädännön mukaisia. Sen vuoksi Viniportugalin muissa EU: n jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteuttamat mainontatoimet olivat kyseisen tuen täytäntöönpanoajankohtana voimassa olleiden EY: n perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen ja tiettyjen liitteeseen I kuulumattomien tuotteiden mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen (11), jäljempänä ’mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevat suuntaviivat’, 18-30 kohdassa mainittujen negatiivisten edellytysten mukaisia.
(45)
Kyseiset toimet täyttävät myös mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien suuntaviivojen 31 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa mainitut positiiviset edellytykset. Toimenpiteiden tavoitteena oli portugalilaisten viinien tekeminen tunnetuiksi muiden jäsenvaltioiden kuluttajien keskuudessa edistämällä Portugalin viinialan toiminnan kehitystä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti.
(46)
Viniportugalin muualla kuin Portugalissa toteuttamien kampanjoiden tarkoituksena oli portugalilaisen viinin yleisten ominaisuuksien tunnetuksi tekeminen kannustamalla muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden kuluttajia kokeilemaan näitä heille uusia tuotteita. Mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien suuntaviivojen mukaisesti niihin ei sisältynyt minkäänlaista alkuperään perustuvaa subjektiivista viestiä tuotteiden laadusta.
(47)
Sen vuoksi Portugalin viranomaiset katsovat, että Viniportugalin EU: n muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteuttamia mainontatoimia on pidettävä sisämarkkinoille soveltuvina SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien suuntaviivojen mukaisesti.
(48)
Portugalin viranomaiset toimittivat huomautustensa tueksi esimerkkejä ja näytteitä ulkomaisessa viinialan lehdistössä julkaistuista mainoskampanjoista.
3. Muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteutettujen portugalilaisen viinin menekinedistämis- ja mainoskampanjoiden rahoitus
(49)
Muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteutettujen portugalilaisen viinin menekinedistämis- ja mainoskampanjoiden rahoitukseen liittyvien komission epäilyjen osalta Portugalin viranomaiset korostavat, että vuosien 1997 ja 2005 välisenä aikana muista jäsenvaltioista peräisin olevista tuotteista peritystä maksusta saatujen tulojen osuus oli vain 15 % kyseisen maksun kokonaistuotosta.
Viinin menekinedistämismaksusta saadut vuositulot (Vuotuinen keskiarvo 1998-2005) (12)
Alkuperä
Määrä
(euroa)
%
Portugalilaiset viinit ja viinialan tuotteet
7 327 957
85 %
Muista jäsenvaltioista ja yhteisön ulkopuolisista maista peräisin olevat viinit ja viinialan tuotteet
1 293 169
15 %
Keskimääräiset vuositulot yhteensä (1998-2005)
8 621 126
100 %
(50)
Tältä osin Portugalin viranomaiset katsovat, että tuontituotteista perityllä maksulla rahoitetaan vain osa Portugalissa toteutettavasta viinin ja viinialan tuotteiden yleisestä menekinedistämisestä, josta kuitenkin koituu yhtäläinen etu sekä Portugalista että muista jäsenvaltioista peräisin oleville tuotteille. Portugalin viranomaisten mukaan loput yleisen menekinedistämisen kustannuksista rahoitetaan portugalilaisista tuotteista perityllä maksulla, josta koituvista eduista nämä tuotteet pääsevät osallisiksi samassa määrin. Lisäksi Portugalin viranomaiset täsmentävät, että viinin ja viinialan tuotteiden yleisen menekinedistämisen keskimääräiset kustannukset ovat huomattavasti korkeammat kuin muiden jäsenvaltioiden tuotteista peritystä menekinedistämismaksusta Viniportugalille myönnetty osuus. Viranomaisten mukaan Viniportugalille kyseisen ajanjakson aikana vuosittain myönnetyn tuen osuus oli 25-45 % viinin menekinedistämismaksun tuotosta (vrt. 15 kappale). Tästä määrästä vain 15 % oli peräisin muista jäsenvaltioista tuoduista tuotteista peritystä maksusta; loput 85 % oli peräisin portugalilaisista tuotteista peritystä maksusta saadusta tuotosta (13). Näin ollen Viniportugalin toiminta rahoitetaan ennen kaikkea portugalilaisista tuotteista perityn maksun tuotosta.
(51)
Portugalin viranomaiset lisäävät, että samalla ajanjaksolla Viniportugalille viinin yleisistä menekinedistämistoimista Portugalissa aiheutuneet menot olivat keskimäärin 32 % yhdistyksen kokonaiskustannuksista.
Viniportugalin menot (vuotuinen keskiarvo 1998-2005) (14)
Toimet
Määrä
(euroa)
%
Menekinedistämis- ja markkinointi toimet muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa
1 119 293
68 %
Yleiset menekinedistämistoimet Portugalissa
525 698
32 %
Keskimääräiset vuotuiset menot (1998-2005)
1 644 991
100 %
(52)
Koska muiden jäsenvaltion tuotteiden osuus Viniportugalin toiminnan rahoituksesta oli vain 15 % yhdistyksen menekinedistämismaksusta saamasta kokonaistulosta, Portugalin viranomaiset päättelevät, että kyseisten tuotteiden kautta rahoitettiin ainoastaan osa Viniportugalin Portugalissa toteuttamista yleisistä menekinedistämistoimista.
(53)
Nämä toimet, jotka Portugalin viranomaisten mukaan hyödyttävät yhtäläisesti sekä portugalilaisia että muista jäsenvaltioista tuotuja tuotteita, rahoitettiin toisaalta muiden jäsenvaltioiden tuotteista ja toisaalta portugalilaisista tuotteista perityn maksun avulla.
(54)
Loput Viniportugalin toimintaa varten portugalilaisista tuotteista kerätystä maksusta oli tarkoitettu käytettäväksi kaikkien muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteutettavien portugalilaisten viinien menekinedistämis- ja mainontatoimien rahoittamiseen, ja se oli kyseisten toimien ainoa rahoituslähde.
(55)
Portugalin viranomaiset toteavat lopuksi, ettei ole kyse syrjinnästä portugalilaisten ja muista jäsenvaltioista peräisin olevien viinien ja viinialan tuotteiden välillä, koska (i) molemmat myötävaikuttavat viinin ja viinialan tuotteiden yleisten menekinedistämistoimien rahoittamiseen ja kyseisistä toimista koituu yhtäläinen hyöty sekä portugalilaisille että muista jäsenvaltioista tuoduille tuotteille; (ii) Viniportugalin muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa ainoastaan portugalilaisen viinin hyväksi toteuttamat menekinedistämis- ja mainontatoimet rahoitetaan yksinomaan portugalilaisista viinistä ja viinialan tuotteista peritystä maksusta saaduista tuloista.
(56)
Portugalin viranomaisten mukaan kyseisten tukien rahoitusmekanismia on sen vuoksi pidettävä SEUT-sopimuksen 107 ja 110 artiklan mukaisena.
IV ARVIOINTI
1. SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen olemassaolo
(57)
SEUT-sopimuksen 107, 108 ja 109 artiklaa sovelletaan viinialan tuotteiden tuottamiseen ja kauppaan viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 (15) 71 artiklan nojalla.
(58)
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään, lukuun ottamatta mainitussa sopimuksessa määrättyjä poikkeuksia, että jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(59)
Jotta toimenpide kuuluisi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, seuraavien neljän edellytyksen on täytyttävä: 1) toimenpide on rahoitettava valtion toimesta tai valtion varoista, 2) sen on koskettava valikoivasti tiettyjä yrityksiä tai tuotannonaloja, 3) siihen on sisällyttävä taloudellista etua tuensaajayrityksille, 4) sillä on oltava vaikutusta yhteisön sisäiseen kauppaan ja sen on vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua.
(60)
Päätöksessään muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta komissio ilmaisi epäilynsä seuraavien seikkojen osalta: 1) muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla toteutettujen menekinedistämistoimien yhteensopivuus SEUT-sopimuksen 107 artiklan kanssa; 2) IVV: n järjestämien koulutustoimien yhteensopivuus SEUT-sopimuksen 107 artiklan kanssa; 3) muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla toteutettujen menekinedistämistoimien veronluonteisen maksun avulla tapahtuvan rahoituksen yhteensopivuus SEUT-sopimuksen 110 artiklan kanssa. Sen vuoksi komissio rajoittui tarkastelemaan ainoastaan näitä seikkoja.
1.1 Valtion varat
(61)
Tutkintamenettelyn kohteena olevat tuet rahoitettiin viinin menekinedistämiseen tarkoitetun veronluonteisen maksun avulla.
(62)
Kun tarkastellaan, voidaanko veronluonteisista maksuista saadut tulot katsoa valtion varoiksi, olisi osoitettava, että valtion varojen osalta ei voida tehdä minkäänlaista eroa niiden tapausten välillä, joissa tuen myöntää suoraan valtio, ja toisaalta sellaisten tapausten välillä, joissa se myönnetään valtion nimeämien tai perustamien julkisten tai yksityisten elinten kautta (16).
(63)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin totesi 15 päivänä heinäkuuta 2004 asiassa C-345702 (Pearle) (17) antamassaan tuomiossa, että jonkin toimialan kaikille yrityksille pakollisesta maksusta saatavia tuloja, jotka kerää julkinen välittävä elin, ei voida katsoa valtion varoiksi, jos seuraavat neljä edellytystä täyttyvät:
a)
asianomainen toimialajärjestö, joka edustaa alan yrityksiä ja työntekijöitä eikä toimi valtion määrittelemän politiikan täytäntöönpanon välineenä, määrittelee kyseiset toimet;
b)
näin määriteltyjen toimien rahoitus on kokonaan peräisin alan yrityksiltä perityistä maksuista;
c)
maksun rahoitustavasta sekä prosenttiosuudesta ja/tai määrästä päättävät toimialajärjestön työnantajien ja työntekijöiden edustajat, ilman että valtio puuttuu mitenkään asiaan;
d)
maksut on osoitettava toimenpiteen rahoittamiseen, eikä valtio voi puuttua varojen käyttöön.
(64)
Ilmoitettu toimenpide ei vaikuta täyttävän kaikkia näitä edellytyksiä. Portugalin hallituksen määrittelemän politiikan - toisin sanoen viinin menekinedistämisen - täytäntöönpanovälineenä toimivat Portugalin viranomaiset vahvistavat viinin menekinedistämismaksun säädöksellä (vrt. 11 kappale). Lainsäätäjänä Portugalin viranomaisilla on lisäksi mahdollisuus puuttua toimenpiteen rahoitusjärjestelyjen ja maksun käyttöedellytysten määrittelemiseen. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa Portugalin valtion osallistuminen käy selvästi ilmi 14 päivänä kesäkuuta 1995 ja 15 päivänä toukokuuta 1997 annetuista säädöksistä nro 137/95 ja 119/97.
(65)
Koska Pearle-tuomion a, c ja d edellytykset eivät täyty, viinin menekinedistämismaksusta saatuja tuloja on pidettävä valtion varoina.
1.2 Tuen valikoivuus
(66)
Seuraavaksi olisi tutkittava, vääristääkö tai uhkaako tarkasteltavana oleva tukiväline vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa. Tuen olemassaolo on todettava viinin menekinedistämistoimien ja niiden rahoituksen mahdollisten edunsaajien tasolla.
(67)
Jotta kyseessä olisi 107 artiklassa tarkoitettu tuki, valtion varoista myönnetystä korvauksesta on koiduttava valikoivaa taloudellista etua, jota tuensaaja ei olisi voinut saada tavanomaisissa markkinaolosuhteissa. Valikoivuusedellytys täyttyy, mikäli etu on varattu ainoastaan tietyille yrityksille tai tietylle toimialalle. Edellytys täyttyy tarkasteltavana olevassa tapauksessa, koska edunsaajana ovat selkeästi viiniala ja sen tuotteet.
(68)
Aloittaessaan muodollisen tutkintamenettelyn komissio totesi edunsaajiksi IVV: n ja Viniportugalin tarjoamia palveluja käyttävät taloudelliset toimijat. Sen ohella, onko IVV: n toiminnan rahoitus sen eduksi myönnettyä valtiontukea, nousee esiin myös kysymys siitä, voidaanko IVV: n viinialalle tarjoamia palveluja pitää SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena. Kyseisen alan toimijat (tuottajat, jalostajat, varastoijat, vähittäiskauppiaat jne.) ovat epäilemättä taloudellista toimintaa harjoittavia yrityksiä.
(69)
Tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan tukena pidetään toimenpiteitä, jotka eivät ole avustuksia sanan suppeassa merkityksessä, mutta jotka eri tavoin alentavat yritysten vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia ja ovat siten sekä luonteeltaan että vaikutuksiltaan avustusten kaltaisia (18).
(70)
Sen vuoksi onkin tarpeen selvittää, aiheutuuko näistä valtion varoista rahoitetuista toimista, toisin sanoen IVV: n alalle tarjoamista palveluista ja Viniportugalin toteuttamista menekinedistämiskampanjoista, taloudellista etua alan toimijoille ja missä laajuudessa.
(71)
IVV:n palvelujen osalta on tarpeen selvittää, olisiko - ja missä määrin - Portugalin viinialan taloudellisille toimijoille ilman IVV: n palveluja aiheutunut vastaaviin palveluihin liittyviä kustannuksia, ja ovatko tällaiset palvelut yritysten vastattaviksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia. Tämä edellyttää, että tarkastellaan erikseen kolmentyyppisiä palveluja:
1.2.1 IVV:n tarjoamat alan yleiset koordinointipalvelut
(72)
Komissio katsoo, että IVV: n palvelut ja toiminta viinialan yleisenä koordinaattorina ja erityisesti valvontaan, seurantaan, sertifiointiin, tarkastukseen ja markkinamekanismien hallintaan liittyvät toimet johtuvat yhteisön ja Portugalin lainsäädännöissä vahvistettujen vaatimusten soveltamisesta, jolloin ne eivät ole yrityksen talousarvioon normaalisti vaikuttavaa toimintaa vaan kuuluvat valtion ensisijaisiin tehtäviin.
1.2.2 Koulutuspalvelut
(73)
Alan taloudellisille toimijoille suunnatun koulutuksen rahoituksen osalta vaikuttaa kuitenkin selvältä, että on kyseessä näille koituva etu, koska koulutus on toimintaa, jonka kustannuksista vastaavat tavallisesti yritykset.
(74)
Portugalin viranomaisten menettelyn aloittamisen yhteydessä toimittamien tietojen mukaan kaikki IVV: n järjestämä koulutustoiminta yhteisrahoitettiin Euroopan sosiaalirahastosta, lukuun ottamatta viinialan yleisen edun mukaista koulutusohjelmaa ”Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000”, jonka kokonaiskustannukset olivat 367,12 euroa; näin ollen rahoitukseen ei käytetty veronluonteisesta maksusta saatuja tuloja. Tästä syystä kyseiset koulutustoimet eivät kuulu tämän tutkintamenettelyn piiriin.
(75)
Ainoan viinin menekinedistämismaksusta saaduista tuloista rahoitetun koulutuksen, toisin sanoen viinialan yleisen edun mukaisen koulutusohjelman ”Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000”, osalta komissio toteaa, että uusien tietojen perusteella sitä ei voida pitää valtiontukena. Kyseinen koulutus oli suunnattu yksinomaan maatalousministeriön alueyksiköiden (Direcções Regionais da Agricultura) ja alueellisten viinien aitouden ja laadun varmistamisesta vastaavien alueellisten organisaatioiden (Comissões Vitivinícolas Regionais) henkilöstölle. Näiden tietojen perusteella ei ole kyseessä IVV: n tarjoamien palvelujen kohderyhmälle tarkoitettu tukitoimenpide vaan julkishallinnon sisäinen koulutustoimi.
(76)
Sen vuoksi tämä koulutus ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
1.2.3 Menekinedistämiskampanjoiden toteuttamiseen liittyvät palvelut
(77)
Viniportugalin välityksellä toteutetuista viinin ja viinituotteiden menekinedistämiskampanjoista voidaan todeta, että niistä aiheutuu tosiasiallista taloudellista etua viinialan taloudellisille toimijoille erityisesti Portugalissa. Viinituotteiden menekinedistäminen on tehtävä, jonka kustannuksista vastaa tavallisesti asianomainen yritys.
(78)
Tämän perusteella komissio päättelee, että menekinedistämiskampanjoiden toteuttamiseen liittyvät palvelut merkitsevät valtion varoista rahoitettua valikoivaa etua Portugalin viinialan taloudellisille toimijoille.
1.3 Vaikutukset kauppaan ja kilpailun vääristyminen
(79)
Sen toteamiseksi, kuuluvatko kyseiset tuet SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, on lopuksi tarpeen selvittää, voivatko ne vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristävätkö tai uhkaavatko ne vääristää kilpailua suosimalla tiettyjä yrityksiä tai tuotannonaloja.
(80)
Tuomioistuin on todennut, että aina kun jäsenvaltion myöntämä etu vahvistaa yrityksen asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin, kilpaileviin yrityksiin nähden, sen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (19).
(81)
Kyseiset tuet ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan siltä osin, kun niillä suositaan kansallisia tuotteita muiden jäsenvaltioiden tuotteiden kustannuksella. Viiniala on yhteisön tasolla erittäin avoin kilpailulle ja sen vuoksi hyvin herkkä kaikille jonkin tietyn jäsenvaltion tuotantoa suosiville toimenpiteille.
(82)
Viinialan yhteinen markkinajärjestely on osoitus siitä, että viinialan tuotteilla käydään jäsenvaltioiden välistä kauppaa.
(83)
Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään tietoja näiden tuotteiden yhteisön sisäisestä kaupasta vuosina 1999-2004 (20).
1 000 hl
Vuosi
EU:n tuonti
EU:n vienti
1999 (EU 15)
35 595
40 921
2000 (EU 15)
-
-
2001 (EU 15)
32 699
35 558,4
2002 (EU 15)
31 810,3
35 002,9
2003 (EU 15)
33 024,7
35 343
2004 (EU 25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Kun tarkastellaan viinin ja viinialan tuotteiden menekinedistämis- ja mainontatoimien osittaisesta rahoittamisesta menekinedistämismaksusta saaduilla tuloilla, komissio vahvistaa esittämänsä kannan, jonka mukaan on kyseessä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu viinialan taloudellisten toimijoiden hyväksi myönnetty valtiontuki.
1.4 Päätelmät SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen luonteesta
(85)
Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, että toimenpiteet viinialan taloudellisten toimijoiden hyväksi antavat näille toimijoille edun, joka rahoitetaan valtion varoista ja josta muut toimijat eivät pääse osallisiksi. Tämä etu vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla joitakin yrityksiä tai tuotannonaloja, ja saattaa sen vuoksi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Komissio toteaa tämän vuoksi, että kyseiset toimenpiteet kuuluvat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
2. Menekinedistämiseen ja mainontaan myönnetyn tuen sääntöjenmukaisuus
(86)
Portugalin viranomaiset eivät ilmoittaneet komissiolle SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti säännöksistä, joilla edellä tarkoitettu veronluonteinen maksu otettiin käyttöön, tai viinialan hyväksi toteutettavien toimien rahoituksesta.
3. Arviointi menekinedistämiseen ja mainontaan myönnetyn tuen soveltuvuudesta sisämarkkinoille
(87)
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa kielletään sisämarkkinoille soveltumaton tuki. Tästä periaatteesta myönnetään kuitenkin poikkeuksia.
(88)
Erityisesti SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätään, että yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
(89)
Valtiontuen sääntöjenvastaisuuden arvioinnissa sovellettavien sääntöjen määräytymisestä annetun komission tiedonannon mukaisesti asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f alakohdassa tarkoitettuja sääntöjenvastaisesti myönnettyjä tukia on arvioitava niiden myöntämisajankohtana voimassa olleiden sääntöjen mukaisesti.
(90)
Näin ollen ennen 1 päivää tammikuuta 2002 myönnettyjen tukien soveltuvuutta on arvioitava maataloustuotteiden ja tiettyjen muiden ETY: n perustamissopimuksen liitteeseen II kuulumattomien tuotteiden mainonnan kansallisesta tukijärjestelmästä annetun puiteasiakirjan (21) mukaisesti. Edellä mainitun päivämäärän jälkeen myönnettyjä tukia arvioidaan aiemmin mainittujen mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien suuntaviivojen mukaisesti. Tämä ei kuitenkaan rajoita kyseisissä suuntaviivoissa vahvistettujen ajallista soveltamista koskevien erityissääntöjen soveltamista.
(91)
Vuoden 1987 puiteasiakirja ja edellä mainitut suuntaviivat perustuvat kuitenkin pääosin samoihin periaatteisiin. Niissä vahvistetaan negatiiviset ja positiiviset edellytykset, joita on noudatettava kaikkien kansallisten tukijärjestelmien yhteydessä. Kyseiset mainontatoimet eivät saa olla perustamissopimuksen 28 artiklan (nykyinen SEUT-sopimuksen artikla 34) tai yhteisön johdetun oikeuden säännösten vastaisia, eivätkä ne saa olla suunnattuja tietyille yrityksille.
3.1 Yleiset menekinedistämiskampanjat Portugalissa
(92)
Portugalin viranomaisten toimittamien tietojen mukaan voidaan päätellä, että kyseiset toimet täyttävät edellä mainituissa asiakirjoissa vahvistetut positiiviset edellytykset, koska niiden tavoitteena on pienten ja keskisuurten yritysten sekä tiettyjen alueiden kehittäminen tai eräissä tapauksissa myös korkealaatuisten ja terveellisten tuotteiden tuotannon edistäminen.
(93)
Portugalin viranomaiset selittivät lisäksi, että menekinedistämis- ja mainontatoimien välittämät viestit ovat yleisluonteisia. Toimet koostuvat pääasiassa näyttelyiden järjestämisestä, osallistumisesta messuille sekä tuoteluetteloiden ja muun materiaalin julkaisemisesta, eikä niiden tavoitteena ei ole estää kuluttajia ostamasta muista jäsenvaltioista peräisin olevia tuotteita tai antaa negatiivista kuvaa kyseisistä tuotteista, eivätkä ne myöskään suosi tietyn yrityksen tai yksittäisen tuottajan tavaramerkkejä.
(94)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamispäätöksessä (108 kohta) komissio katsoi, että tarkasteltavana olevassa tapauksessa menekinedistämistoimien rahoittamiseen 1 päivään tammikuuta 2002 asti myönnetyt julkiset tuet täyttivät asiaa koskevissa yhteisön säännöissä vahvistetut edellytykset.
(95)
Tammikuun 1 päivästä 2002 alkaen EY: n perustamissopimuksen liitteeseen I kuuluvien tuotteiden sekä tiettyjen muiden liitteeseen I kuulumattomien tuotteiden mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen 8 kohdassa todetaan, että mainonnaksi ei katsota menekinedistämistoimia, kuten tieteellisen tiedon levittämistä, messujen ja näyttelyiden järjestämistä ja tällaisiin tapahtumiin osallistumista tai vastaavanlaisia PR-aloitteita, mielipidemittaukset ja markkinatutkimukset mukaan luettuina. Menekinedistämistoimintaan laajemmassa merkityksessä myönnettävää valtiontukea käsitellään maatalousalan valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen 13 ja 14 kohdassa.
(96)
Maatalousalan valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen 13.2 kohdassa todetaan, että tukea voidaan myöntää konsulttipalveluihin ja niiden kaltaiseen apuun, mukaan lukien tekniset tutkimukset, toteutettavuuteen ja suunnitteluun liittyvät tutkimukset sekä markkinatutkimukset, jotka liittyvät laadukkaiden maataloustuotteiden kehittämiseen. Suuntaviivojen 14 kohdassa sallitaan lisäksi tuen myöntäminen tekniseen apuun maatalousalalla. Erityisesti uuden teknologian levittämiseen tarkoitettu tuki hyväksytään.
(97)
Edellä kuvatut tuet voivat kuulua johonkin näistä luokista edellyttäen, että niiden perimmäisenä tarkoituksena on tarjota teknistä tukea kyseiselle tuotannonalalle edistämällä laadukkaiden maataloustuotteiden kaupan pitämistä ja niiden ominaisuuksia koskevan yleisen tiedon levittämistä.
(98)
Näissä tapauksissa tuki saa olla enimmillään 100 % kustannuksista. Jotta voidaan välttää suurien tukien myöntäminen suurille yrityksille, näiden kahden kohdan mukaisen tuen kokonaismäärä saa olla enintään 100 000 euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana tai - kun on kyse komission määritelmän mukaisille pk-yrityksille myönnetystä tuesta - 50 % tukikelpoisista kustannuksista riippuen siitä, kumpi näistä määristä on korkeampi. Tuen määrää laskettaessa tuensaajaksi katsotaan palvelun vastaanottaja.
(99)
Portugalin viranomaiset selittivät, että koska on kyse yleisistä ja yleisluonteisista toimista, joista saatava tosiasiallinen etu jakaantuu kaikkien viinialan toimijoiden kesken, tuen määrä tuensaajaa kohti on aina alle 100 000 euroa kolmen vuoden aikana.
(100)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamispäätöksessä (114 kohta) komissio katsoi, että kyseisten menekinedistämistoimien rahoittamiseen 1 päivän tammikuuta 2002 jälkeen myönnetyt julkiset tuet täyttävät ilmeisesti asiaa koskevissa yhteisön säännöissä vahvistetut edellytykset.
(101)
Portugalin viranomaisten asian tarkastelun eri vaiheissa toimittamien tietojen perusteella ja kolmansilta osapuolilta muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen saatujen vastakkaisten huomautusten puuttuessa komissio vahvistaa menettelyn aloittamisen yhteydessä vahvistamansa kannan (22). Se katsoo, että Viniportugalin Portugalissa toteuttamat viinin yleiset menekinedistämiskampanjat ovat yhteensopivia sovellettavien yhteisön sääntöjen kanssa.
-
Komissio ottaa kannassaan huomioon erityisesti Portugalin viranomaisten antamat takeet, jotka liittyvät tukitoimenpiteen tavoitteisiin: pienten ja keskisuurten yritysten kehittäminen, tiettyjen alueiden kehittäminen, laadukkaiden tuotteiden ja terveellisten elintarvikkeiden tuotannon edistäminen (mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien suuntaviivojen 32 kohta);
-
kampanjoiden luonteeseen: menekinedistämis- ja mainontatoimien välittämät viestit ovat yleisluonteisia ja koostuvat pääasiassa näyttelyiden järjestämisestä, osallistumisesta messuille sekä tuoteluetteloiden ja muun materiaalin julkaisemisesta, eikä niiden tavoitteena ei ole estää kuluttajia ostamasta muista jäsenvaltioista peräisin olevia tuotteita tai antaa negatiivista kuvaa kyseisistä tuotteista; ne eivät myöskään suosi tietyn yrityksen tai yksittäisen tuottajan tavaramerkkejä (mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien suuntaviivojen 20 kohta);
-
tuen määrän rajoittamiseen: toimet rahoitetaan kokonaan veronluonteisilla maksuilla, ja alan toimijoiden osuudeksi on määritelty 50 % kampanjoiden kustannuksista. Koska on lisäksi kyse yleisistä ja yleisluonteisista toimista, joista saatava tosiasiallinen etu jakaantuu kaikkien viinialan toimijoiden kesken, tuen määrä tuensaajaa kohti on aina alle 100 000 euroa kolmen vuoden aikana.
3.2 Muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla toteutettavat portugalilaisen viinin menekinedistämis- ja mainontakampanjat
(102)
Kun tarkastellaan Viniportugalin muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla erityisesti 1 päivän tammikuuta 2002 jälkeen toteuttamia portugalilaisen viinin menekinedistämis- ja mainontakampanjoita, komissio epäili kyseisten toimien yhteensopivuutta mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien suuntaviivojen määräysten kanssa.
(103)
Kyseisten suuntaviivojen 4.1 kohdan mukaisesti hyväksyttäviä ovat jäsenvaltion toisen jäsenvaltion markkinoilla suorasti tai epäsuorasti järjestämät mainoskampanjat, jotka on tarkoitettu tietyn jäsenvaltion tai alueen maataloustuotteiden tai tietyn jäsenvaltion kokonaisen tuoteryhmän esittelemiseksi kuluttajille. Näissä kampanjoissa on kuitenkin keskityttävä välittämään tietoa kyseisten tuotteiden objektiivisesta erityisluonteesta, eikä niihin saa sisältyä yksinomaan alkuperään perustuvia subjektiivisia väitteitä tuotteen laadusta.
(104)
Menettelyä aloittaessaan komissiolla ei ollut riittävää tietoa sen päättelemiseksi, välitettiinkö kyseisissä kampanjoissa, joissa tosin mainittiin viinien alkuperä, ainoastaan tietoa kyseisten tuotteiden objektiivisesta erityisluonteesta vai sisältyikö niihin myös yksinomaan alkuperään perustuvia subjektiivisia väitteitä tuotteiden laadusta. Sen vuoksi se pyysi Portugalin viranomaisia osoittamaan, että mahdolliset viittaukset tuotteiden alkuperään täyttivät nämä edellytykset.
(105)
Komissio ottaa huomioon Portugalin viranomaisten antamat takeet, jotka liittyvät (i) Viniportugalin toteuttamien menekinedistämiskampanjoiden yleisluonteisuuteen (vrt. 37 kappale); (ii) siihen, että Viniportugalin Portugalissa sekä muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteuttamissa menekinedistämis- ja mainontatoimissa ei viitattu erityisiin tavaramerkkeihin, eikä niillä pyritty suosimaan tiettyjä yrityksiä tai yksittäisiä tuottajia (vrt. 37 kappale); (iii) siihen, ettei kyseisten kampanjoiden tavoitteena ollut negatiivisen kuvan antaminen muiden jäsenvaltioiden viinialan tuotteista tai estää kuluttajia ostamasta kyseisiä tuotteita, ja että ne olivat elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisia (vrt. 38 kappale); (iv) siihen, että toimien tarkoituksena oli portugalilaisten viinien esitteleminen muiden jäsenvaltioiden kuluttajille ja sitä kautta Portugalin viinialan toiminnan edistäminen SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti (vrt. 39 kappale); sekä (v) siihen, että Viniportugalin Portugalin ulkopuolella toteuttamien kampanjoiden tarkoituksena oli portugalilaisen viinin perusominaisuuksien tunnetuksi tekeminen kannustamalla muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden kuluttajia kokeilemaan kyseisiä, heille uusia tuotteita, eikä niihin sisältynyt subjektiivisia, yksinomaan alkuperään perustuvia viittauksia tuotteiden laatuun (vrt. 40 kappale).
(106)
Portugalin viranomaisten toimittamien lisätietojen perusteella ja kolmansilta osapuolilta muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen saatujen vastakkaisten huomautusten puuttuessa komissio voi päätellä, että sen menettelyn aloittamisen yhteydessä esittämät epäilykset muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla toteutettujen menekinedistämis- ja mainontakampanjoiden puolueettomuudesta ovat poistuneet.
(107)
Edellä sanotun perusteella komissio katsoo, että viinin yleiseen menekinedistämiseen Portugalissa sekä portugalilaisen viinin menekinedistämiseen ja mainontaan muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla myönnetyt tuet täyttävät mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevissa suuntaviivoissa vahvistetut positiiviset ja negatiiviset edellytykset.
4. Tuen rahoitus
(108)
Koska on kyseessä veronluonteisella maksulla rahoitettu valtiontuki, komission on tarkasteltava tuella rahoitettuja toimia ja itse tuen rahoitusta. Valtiontuen rahoituksen mahdollinen soveltumattomuus sisämarkkinoille tekee myös vastavasta tuesta sisämarkkinoille soveltumattoman, vaikka tuki olisi myönnetty kilpailusääntöjen mukaisesti.
(109)
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan verot eivät kuulu perustamissopimuksen valtiontukia koskevien määräysten soveltamisalaan lukuun ottamatta tilannetta, jossa veroilla rahoitetaan tukitoimenpide siten, että ne ovat erottamaton osa kyseistä toimenpidettä (23). Jotta veron tai veron osan voidaan katsoa olevan erottamaton osa tukitoimenpidettä, veron ja tuen välillä on ehdottomasti oltava sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä säädetty varojen käyttötarkoitusta koskeva sitova yhteys, jonka mukaisesti veron tuotto on käytettävä väistämättä tuen rahoittamiseen (24). Mikäli tällainen yhteys on olemassa, veron tuotolla vaikutetaan suoraan tuen suuruuteen (25) ja tämän seurauksena arviointiin tuen soveltuvuudesta sisämarkkinoille (26).
(110)
Sen vuoksi olisi tutkittava, täyttääkö viinin menekinedistämismaksu edellä mainitut edellytykset.
4.1 Viinin menekinedistämismaksu menekinedistämistuen erottamattomana osana
(111)
Aluksi on selvitettävä, onko maksun tuotto käytettävä tuen rahoittamiseen. Tässä yhteydessä olisi todettava, että sekä säädöksen nro 137/95 että siitä poikkeamisesta annetun säädöksen nro 119/97 mukaan ”maatalous-, maaseudun kehittämis- ja kalastusministeriö vahvistaa vuosittain prosentuaalisen osuuden (vähintään 25 %) perityn menekinedistämismaksun tuotosta käytettäväksi viinin ja viinialan tuotteiden yleisiin menekinedistämistoimiin” (säädöksen nro 119/97 11 §:n 2 momentti). Näin ollen osa maksun tuotosta on asiaa koskevan kansallisen lainsäädännön nojalla käytettävä tuen kohteena olevien menekinedistämistoimien rahoittamiseen.
(112)
Säädöksen 119/97 1 §:n 1 momentissa, jossa määritellään maksun soveltamispuitteet, säädetään, että ”viineihin ja viinialan tuotteisiin sovelletaan menekinedistämismaksua vastineena IVV: n (Instituto da Vinha e do Vinho) tarjoamista yleiseen menekinedistämiseen ja alan yleiseen koordinointiin liittyvistä palveluista”. Seuraavaksi olisi selvitettävä, vaikuttaako maksun tuotto suoraan tuen määrään. Menekinedistämismaksu on tarkasteltavana olevan menekinedistämiseen ja mainontaan myönnettävän tuen ainoa rahoituslähde, jolloin maksun tuoton aleneminen johtaisi myös menekinedistämistoimien rahoituksen vähenemiseen.
(113)
Sen vuoksi komissio katsoo, että tarkasteltavana olevassa tapauksessa maksun tuotto on käytettävä tuen rahoittamiseen, ja se vaikuttaa suoraan tuen määrään. Lopuksi on pääteltävä tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti, että asiaa koskevan kansallisen lainsäädännön nojalla maksun ja tuen välillä on erottamaton yhteys ja että viinin menekinedistämismaksu on tarkasteltavana olevan tukitoimenpiteen erottamaton osa. Sen vuoksi komission on tarkasteltava myös toimien rahoitusta maksun avulla.
4.2 Maksun periminen vientituotteista
(114)
Edellä olevan 9 kappaleen mukaisesti maksu peritään sekä paikalliseen kulutukseen että vientiin tarkoitetuista portugalilaisista tuotteista.
(115)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamispäätöksessä (143 kohta) komissio toteaa kuitenkin, ettei kansallisille markkinoille tarkoitettujen portugalilaisten tuotteiden ja Portugalin ulkopuolella toteutettavien menekinedistämis- ja mainontakampanjoiden puitteissa vientiin tarkoitettujen tuotteiden välillä vaikuta esiintyvän syrjintää.
(116)
Sen selvittämiseksi, missä määrin vientiin tarkoitetut tuotteet hyötyvät samalla tavoin Portugalissa toteutettavista yleisistä menekinedistämistoimista, komissio päättelee Portugalin viranomaisten tutkintamenettelyn kuluessa toimittamien tietojen perusteella ja kolmansilta osapuolilta muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen saatujen vastakkaisten huomautusten puuttuessa, että tähän kyseiseen ryhmään kuuluvat tuotteet pääsevät suurelta osin osallisiksi kaikista maksusta koituvista eduista ja hyötyvät toisaalta merkittävässä määrin myös muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteutettavista menekinedistämistoimista.
4.3 Maksun periminen tuontituotteista
(117)
Tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan (27) komissio katsoo tavallisesti, että tuen rahoittaminen pakollisilla maksuilla voi tarjota tuelle suojaavan vaikutuksen, joka on laajempi kuin varsinaisella tuella. Tässä tapauksessa on kyseessä pakollinen maksu. Saman oikeuskäytännön mukaan komissio katsoo, että kotimaisille tuottajille myönnettävä tuki voidaan rahoittaa ainoastaan veronluonteisilla maksuilla, jotka peritään myös muiden jäsenvaltioiden tuottajien vastaavan tuotteen tuonnista, mikäli voidaan esittää takeet siitä, että kyseiset tuottajat voivat kansallisten tuottajien lailla hyötyä kaikista tuesta aiheutuvista eduista.
(118)
Muodollista tutkintamenettelyä aloittaessaan komissio huomautti, että mikäli kyseinen maksu oli perittävä myös muista jäsenvaltioista tulevista tuotteista, Portugalin viranomaisten oli vielä osoitettava, että kansallisten tuotteiden ja tuontituotteiden välillä ei ollut syrjintää ja että siten muista jäsenvaltioista tulevat tuotteet, joista niin ikään oli perittävä kyseinen maksu, pääsivät samalla tavoin ja samassa määrin kuin kansalliset tuotteet osallisiksi kaikista tuesta aiheutuvista eduista (28).
(119)
On jo aiemmin todettu, että Viniportugalin toteuttamat viinin ja viinialan tuotteiden menekinedistämis- ja mainontakampanjat rahoitetaan osaksi viinin menekinedistämismaksusta saaduilla tuloilla.
(120)
Portugalin viranomaiset vakuuttavat huomautuksissaan ja toimittamissaan lisätiedoissa, että tuontituotteista peritystä maksusta saatuja tuloja käytettiin yksinomaan Viniportugalin Portugalissa toteuttamien yleisten menekinedistämistoimien kustannusten osittaiseen rahoittamiseen. Ne lisäävät, että muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla toteutettavat portugalilaisten viinien ja viinialan tuotteiden menekinedistämis- ja mainontakampanjat rahoitetaan yksinomaan kansallisista tuotteista peritystä maksusta saaduilla tuloilla.
(121)
Portugalin viranomaisten toimittamista tiedoista käy ilmi, että Portugalissa toteutetut yleiset menekinedistämiskampanjat saavat suhteellista hyötyä peritystä maksusta. Kuten 16 ja 17 kappaleessa todetaan, kansallisten mainoskampanjoiden päätavoitteena on ohjata nuoret aikuiset kuluttajat nauttimaan terveellisesti viiniä oluen tai muiden alkoholijuomien asemesta. Portugalin viranomaiset toimittivat myös esimerkkejä maksun avulla rahoitetuista mainontakampanjoista ja tiedotushankkeista. Siltä osin kun menekinedistämiskampanjoiden tavoitteena on viinin kulutuksen edistäminen yleisellä tasolla, tuontituotteet hyötyvät samassa määrin kyseisistä toimista.
(122)
Toimitetut tiedot eivät kuitenkaan riitä osoittamaan, ettei tuontituotteista peritystä maksusta saatuja tuloja ole käytetty muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla yksinomaan portugalilaisen viinin hyväksi toteutettujen menekinedistämis- ja mainontakampanjoiden rahoittamiseen. Portugalin viranomaisten toimittamista numerotiedoista ilmenee erityisesti, että vuosien 1998 ja 2005 välisenä aikana tuontituotteista peritystä maksusta saadut keskimääräiset tulot olivat 1 293 169 euroa. Samana aikana Viniportugal käytti Portugalissa toteutettuihin yleisiin menekinedistämistoimiin vuodessa keskimäärin 525 698 euroa (vrt. 36 ja 38 kappale).
(123)
Vaikka Portugalin lainsäädännön mukaan vähintään 25 % maksun tuotosta on varattava viinin ja viinialan tuotteiden yleisiin menekinedistämistoimiin, näistä kahdesta maksun tuotosta ei ole olemassa erillistä kirjanpitoa. Portugalin viranomaiset pystyivät esittämään ainoastaan arvioita siitä tuontituotteista perityn maksun osasta, joka oli varattu yleiseen menekinedistämiseen.
(124)
Edellä 116 kappaleessa mainitun oikeuskäytännön perusteella, ja ottaen huomioon, että maksun avulla rahoitetut toimenpiteet ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitettua valtiontukea ja koska kyseinen maksu on luonteeltaan syrjivä ja siten SEUT-sopimuksen 110 artiklan vastainen siltä osin kuin se peritään myös muista jäsenvaltioista tulevista tuotteista, ilman että ne kuitenkaan hyötyvät maksusta aiheutuvista eduista, komissio katsoo, että muista jäsenvaltioista tuoduista tuotteista perityn maksun tuotto, joka on tarkoitettu Viniportugalin muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla toteuttamien menekinedistämistoimien rahoittamiseen, on tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevien sääntöjen vastaiseen tukeen myönnettyä rahoitusta. Tämän vuoksi tällä tavalla rahoitettu valtiontuki on ristiriidassa myös perussopimuksen määräysten kanssa.
(125)
Komissio voi Portugalin viranomaisten toimittamien tietojen perusteella (vrt. tämän päätöksen 104 kappale) täydellä syyllä päätellä, että muiden jäsenvaltioiden tuottajat ja kauppiaat pääsivät samassa määrin kuin portugalilaiset tuottajat osallisiksi Portugalissa toteutettuun yleiseen menekinedistämiseen sovelletuista tukitoimenpiteistä.
(126)
Toisaalta Portugalin viranomaiset eivät kiistä sitä, etteivät muiden jäsenvaltioiden tuottajat voi hyötyä Portugalin ulkopuolella tapahtuvaan yksinomaan portugalilaisten viinien menekinedistämiseen ja mainontaan sovelletuista tukitoimenpiteistä.
(127)
Tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tilanne, jossa kotimaisista ja maahantuoduista tuotteista samalla perusteella perityn veron tuotto on tarkoitettu sellaisten toimien rahoittamiseen, jotka hyödyttävät erityisesti veronalaisia kotimaisia tuotteita, voi johtaa siihen, että samalla perusteella peritty vero onkin syrjivä siinä tapauksessa, että kotimaisten tuotteiden verorasitus neutralisoituu niiden etujen vuoksi, joita verolla tai maksulla rahoitetaan, kun taas tuontituotteisiin kohdistuva verorasitus on täysimääräinen (29).
(128)
Sen vuoksi käsiteltävänä olevassa tapauksessa ei voida sulkea pois tuontituotteisiin kohdistuneen syrjinnän mahdollisuutta. Portugalin viranomaisten toimittamista tiedoista ilmenee, että maksua sovellettiin tuontituotteisiin samalla tavalla kuin kotimaisiin tuotteisiin, mutta ne eivät päässeet osallisiksi maksulla rahoitetuista eduista samassa määrin kuin kotimaiset tuotteet. Edellä olevan 122 kappaleen mukaisesti Portugalin viranomaisten toimittamista numerotiedoista ilmenee erityisesti, että vuosien 1998 ja 2005 välisenä aikana tuontituotteista peritystä maksusta saadut keskimääräiset tulot olivat 1 293 169 euroa. Samana aikana Viniportugal käytti Portugalissa toteutettuihin yleisiin menekinedistämistoimiin vuodessa keskimäärin 525 698 euroa. Ei ole olemassa erillistä kirjanpitoa, jolla voitaisiin varmistua siitä, että tuontituotteista perityn maksun tuotto käytetään yksinomaan Portugalissa toteutettuun yleiseen menekinedistämiseen. Näin ollen veronluonteiset maksut ja niiden tuotto ovat SEUT-sopimuksen 110 artiklan vastaisia.
(129)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen saamiensa tietojen perusteella komissio ei voi päätellä, etteikö tukea portugalilaisten viinien ja viinialan tuotteiden menekinedistämiseen muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla olisi ainakin osittain rahoitettu tuontituotteista peritystä viinin menekinedistämismaksusta saaduilla tuloilla. Komissio ei luonnollisesti voi selvittää järjestelmällisesti, mitkä kaikki tiedot sille olisi voitu esittää, mutta sen on toisaalta otettava huomioon kaikki tarvittavat näkökohdat ja tukeuduttava päätöksentekopäivänä käytettävissä oleviin tietoihin (30). Komissio päättelee, että kyseisten tukitoimenpiteiden rahoitusta on pidettävä sisämarkkinoille soveltumattomana.
(130)
Lopuksi on todettava, että jos valtiontuen rahoitusta pidetään perussopimuksen asiaa koskevien sääntöjen vastaisena, komission on katsottava, ettei myöskään näin rahoitettu tuki sovellu sisämarkkinoille siltä osin, kuin se rahoitetaan sääntöjenvastaisesti, koska valtiontuen rahoittamisen sääntöjenmukaisuus on itse asiassa välttämätön edellytys sille, että tuen voidaan ilmoittaa olevan sisämarkkinoille soveltuva (31).
V PÄÄTELMÄT
(131)
Komissio pahoittelee sitä, että Portugali on pannut täytäntöön edellä tarkoitetut toimenpiteet SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti.
(132)
Komissio toteaa, että:
-
Portugali rahoitti sääntöjenvastaisesti yleisiä viinin menekinedistämiskampanjoita kotimaisista ja muista jäsenvaltioista peräisin olevista tuotteista perityllä, SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisella veronluonteisella maksulla.
-
Ainoastaan veronluonteisesta maksusta saatujen tulojen avulla rahoitetut koulutustoimet eivät ole tukea.
-
Viniportugalin Portugalissa toteuttamaan viinin ja viinialan tuotteiden yleiseen menekinedistämiseen ja mainontaan myönnetyt tuet voidaan todeta sisämarkkinoille soveltuviksi.
-
Portugalilaisten viinien ja viinialan tuotteiden menekinedistämiseen ja mainontaan muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa myönnettävät tuet, jotka rahoitetaan tuotannosta perityllä maksulla, jota sovelletaan myös muista jäsenvaltioista peräisin oleviin tuotteisiin, olivat edunsaajiin sovellettavien yhteisön sääntöjen mukaisia. Tuen rahoituksen osalta komissio voi todeta, että kyseessä on SEUT-sopimuksen 110 artiklan rikkominen. Tästä syystä komissio ei voi todeta kyseisen tukijärjestelmän soveltuvan sisämarkkinoille, koska siihen sisältyy syrjintää tuontituotteiden ja kotimaisten tuotteiden välillä.
(133)
Tässä päätöksessä rajoitutaan tarkastelemaan veronluonteisen maksun soveltamista sen voimaantulopäivästä 31 päivään joulukuuta 2006, jolloin tulivat voimaan maa- ja metsätalousalan valtiontukia koskevat uudet yhteisön suuntaviivat kaudelle 2007-2013, ilman että tämä vaikuttaa komission kantaan menekinedistämismaksun soveltamiseen kyseisen päivämäärän jälkeen.
(134)
Komissio katsoo aiheelliseksi käyttää neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 7 artiklan 4 kohdassa säädettyä mahdollisuutta ja hyväksyä tarkasteltavana olevassa tapauksessa ehdollisen päätöksen; kyseisen asetuksen mukaisesti komissio voi asettaa myönteiselle päätökselle ehtoja, joiden täytyttyä se voi katsoa tuen soveltuvan sisämarkkinoille, sekä velvoitteita, joiden avulla se voi valvoa päätöksen noudattamista.
(135)
Korjatakseen 110 artiklan rikkomisen ja poistaakseen tällä tavoin taannehtivasti syrjinnän Portugalin on komission vahvistamia määräaikaa ja edellytyksiä noudattaen maksettava takaisin se osa maksusta, joka on peritty muista jäsenvaltioista tulevista tuotteista. Tämän rikkomisen korjaamisen ansiosta kyseiset tuet muuttuisivat yhteensopiviksi SEUT-sopimuksen 107 artiklan kanssa.
(136)
Komissio vahvistaa edellytykset, joita mainitun takaisinmaksun yhteydessä on noudatettava. Portugalin on siten maksettava maksuvelvollisille takaisin se osuus maksusta, joka oli peritty muista jäsenvaltioista tulleista tuotteista maksun soveltamisen alkamispäivän ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä aikana, seuraavia edellytyksiä noudattaen:
-
jos maksuvelvolliset voivat esittää todisteet tuontituotteista peritystä maksusta, ne voivat vaatia kansallisen oikeuden mukaisen ja joka tapauksessa vähintään kuuden kuukauden mittaisen määräajan kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta, että se osuus maksun tuotosta, joka oli tarkoitettu yksinomaan kotimaisten tuotteiden hyväksi toteutettuihin menekinedistämistoimiin, maksetaan niille takaisin;
-
Portugalin on vahvistettava tuontituotteisiin kohdistuneen mahdollisen syrjinnän laajuus. Tätä varten Portugalin on selvitettävä viitejakson aikana kansallisilla markkinoilla kaupan pidettäviltä kansallisilta tuotteilta asianomaisen maksun puitteissa perittävien kokonaismäärien ja yksinomaan näille tuotteille koituvien etujen taloudellinen vastaavuus;
-
korvaus on suoritettava viimeistään kuuden kuukauden kuluttua hakemuksen jättämisestä;
-
korvattavat määrät on diskontattava ottaen huomioon korot, jotka lasketaan niiden kertymispäivästä tosiasialliseen takaisinmaksupäivään. Korot lasketaan viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmää käyttämällä saadun komission viitemäärän mukaan (32);
-
Portugalin viranomaisten on hyväksyttävä kaikki maksuvelvollisten toimittamat kohtuulliset todisteet, joista käy ilmi muista jäsenvaltioista tulevista tuotteista perityn maksun osuus;
-
korvausoikeuteen ei voida soveltaa muita edellytyksiä, kuten maksun eteenpäin siirtämättä jättämistä koskevaa edellytystä;
-
jos maksuvelvollinen ei ole vielä suorittanut maksua, Portugalin viranomaisten on luovuttava muodollisesti sen sekä siihen liittyvien mahdollisten viivästyskorkojen perimisestä;
-
Portugalin viranomaisten on sitouduttava toimittamaan komissiolle tämän pyynnöstä täydellinen raportti, jolla todistetaan takaisinmaksutoimenpiteiden asianmukainen toteuttaminen;
-
jos toisessa jäsenvaltiossa on peritty maksu samoista tuotteista, joista on jo peritty viinin menekinedistämismaksu Portugalissa, Portugalin viranomaisten on sitouduttava maksamaan takaisin maksuvelvollisille se osuus maksusta, joka liittyi kyseisestä jäsenvaltiosta tuleviin tuotteisiin;
-
Portugali sitoutuu antamaan tiedoksi tämän päätöksen kaikille mahdollisille maksuvelvollisille,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Ainoastaan veronluonteisesta maksusta saatujen tulojen avulla rahoitetut koulutustoimet, joiden arvo on 367,12 euroa, eivät ole tukea.
2 artikla
Valtiontuki, jonka Portugali pani SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti täytäntöön 14 päivänä heinäkuuta 1995 annetulla säädöksellä nro 137/95 käyttöön otetun veronluonteisen maksun avulla viinin ja viinialan tuotteiden yleisen menekinedistämisen hyväksi Portugalin alueella, soveltuu sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti siltä osin kuin on kyse tukitoimenpiteen voimaantulon ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisestä ajanjaksosta.
3 artikla
1. Valtiontuki, jonka Portugali pani SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti täytäntöön 14 päivänä heinäkuuta 1995 annetulla säädöksellä nro 137/95 käyttöön otetun veronluonteisen maksun avulla portugalilaisten viinien ja viinialan tuotteiden menekinedistämisen ja mainonnan hyväksi muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden alueella, soveltuu yhteismarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti siltä osin kuin on kyse tukitoimenpiteen voimaantulon ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisestä ajanjaksosta, edellyttäen että Portugali noudattaa tämän artiklan 2 kohdassa säädettyjä edellytyksiä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan soveltamista.
2. Portugalin on maksettava maksuvelvollisille takaisin se osuus maksusta, joka oli peritty muista jäsenvaltioista tulleista tuotteista maksun soveltamisen alkamispäivän ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä aikana, seuraavia edellytyksiä noudattaen:
-
jos maksuvelvolliset voivat esittää todisteet tuontituotteista peritystä maksusta, ne voivat vaatia kansallisen oikeuden mukaisen ja joka tapauksessa vähintään kuuden kuukauden mittaisen määräajan kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta, että se osuus maksun tuotosta, joka oli tarkoitettu yksinomaan kotimaisten tuotteiden hyväksi toteutettuihin menekinedistämistoimiin, maksetaan niille takaisin;
-
Portugalin on vahvistettava tuontituotteisiin kohdistuneen mahdollisen syrjinnän laajuus. Tätä varten Portugalin on selvitettävä viitejakson aikana kansallisilla markkinoilla kaupan pidettäviltä kansallisilta tuotteilta asianomaisen maksun puitteissa perittävien kokonaismäärien ja yksinomaan näille tuotteille koituvien etujen taloudellinen vastaavuus;
-
korvaus on suoritettava viimeistään kuuden kuukauden kuluttua hakemuksen jättämisestä;
-
korvattavat määrät on diskontattava ottaen huomioon korot, jotka lasketaan niiden kertymispäivästä tosiasialliseen takaisinmaksupäivään. Korot lasketaan viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmää käyttämällä saadun komission viitemäärän mukaan (33);
-
Portugalin viranomaisten on hyväksyttävä kaikki maksuvelvollisten toimittamat kohtuulliset todisteet, joista käy ilmi muista jäsenvaltioista tulevista tuotteista perityn maksun osuus;
-
korvausoikeuteen ei voida soveltaa muita edellytyksiä, kuten maksun eteenpäin siirtämättä jättämistä koskevaa edellytystä;
-
jos maksuvelvollinen ei ole vielä suorittanut maksua, Portugalin viranomaisten on luovuttava muodollisesti sen sekä siihen liittyvien mahdollisten viivästyskorkojen perimisestä;
-
Portugalin viranomaisten on sitouduttava toimittamaan komissiolle tämän pyynnöstä täydellinen raportti, jolla todistetaan takaisinmaksutoimenpiteiden asianmukainen toteuttaminen;
-
jos toisessa jäsenvaltiossa on peritty maksu samoista tuotteista, joista on jo peritty viinin menekinedistämismaksu Portugalissa, Portugalin viranomaisten on sitouduttava maksamaan takaisin maksuvelvollisille se osuus maksusta, joka liittyi kyseisestä jäsenvaltiosta tuleviin tuotteisiin;
-
Portugali sitoutuu antamaan tiedoksi tämän päätöksen kaikille mahdollisille maksuvelvollisille.
4 artikla
Portugalin on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta niistä toimenpiteistä, jotka se on toteuttanut päätöksen noudattamiseksi.
5 artikla
Tämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle.
Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 2010.