RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 904/2010
af 7. oktober 2010
om administrativt samarbejde og bekæmpelse af svig vedrørende merværdiafgift
(omarbejdning)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 113,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter en særlig lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF) nr. 1798/2003 af 7. oktober 2003 om administrativt samarbejde vedrørende merværdiafgift (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør forordningen af hensyn til klarheden omarbejdes.
(2)
Instrumenterne til bekæmpelse af svig på vedrørende merværdiafgift (i det følgende benævnt »moms«) i forordning (EF) nr. 1798/2003 bør forbedres og suppleres efter Rådets konklusioner af 7. oktober 2008, Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om en samordnet strategi til forbedring af bekæmpelsen af momssvig i Den Europæiske Union og rapport fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1798/2003 om administrativt samarbejde vedrørende merværdiafgift (i det følgende benævnt »Kommissionens rapport«). Der er desuden behov for redaktionelle eller praktiske præciseringer af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1798/2003.
(3)
Svig og skatteunddragelse på tværs af grænserne mellem medlemsstaterne fører til budgettab og brud på princippet om skattemæssig retfærdighed. De kan ligeledes bevirke fordrejninger i kapitalbevægelserne og konkurrencevilkårene. Det berører således det indre markeds funktion.
(4)
Bekæmpelsen af momssvig kræver et nært samarbejde mellem de kompetente myndigheder, som i hver medlemsstat er ansvarlige for at gennemføre de bestemmelser, der er fastsat på området.
(5)
Foranstaltninger med henblik på afgiftsharmonisering, som træffes for at fuldføre det indre marked, bør omfatte indførelse af en fælles ordning for samarbejde mellem medlemsstaterne, særlig vedrørende udveksling af oplysninger, hvorved medlemsstaternes kompetente myndigheder skal yde hinanden gensidig bistand og samarbejde med Kommissionen med henblik på at sikre en korrekt anvendelse af moms på leveringer af varer og tjenesteydelser, på erhvervelse inden for Fællesskabet af varer og på import af varer.
(6)
Det administrative samarbejde bør ikke medføre en unødvendig forskydning af de administrative byrder mellem medlemsstaterne.
(7)
Med henblik på opkrævningen af det skyldige afgiftsbeløb bør medlemsstaterne samarbejde om at hjælpe til at sikre en korrekt momsansættelse. De skal derfor ikke alene sikre en korrekt anvendelse af afgiftsbeløb, der er skyldige på deres eget område, men bør også yde bistand til andre medlemsstater for at sikre en korrekt anvendelse af afgiftsbeløb, som er knyttet til en aktivitet, der udføres på deres eget område, men som er skyldige i en anden medlemsstat.
(8)
Kontrollen af, om momsen anvendes korrekt i forbindelse med grænseoverskridende transaktioner, der er afgiftspligtige i en anden medlemsstat end den, hvor leverandøren er etableret, afhænger i mange sager af oplysninger, som etableringsmedlemsstaten råder over eller som langt lettere kan indhentes af denne medlemsstat. Effektiv kontrol af sådanne transaktioner er derfor afhængig af, at etableringsmedlemsstaten indsamler eller er i stand til at indsamle nævnte oplysninger.
(9)
Med henblik på at indføre en one-stop-shop-ordning, som omhandlet i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (4), og med henblik på at anvende tilbagebetalingsproceduren for afgiftspligtige, der ikke er etableret i tilbagebetalingsmedlemsstaten, som omhandlet i Rådets direktiv 2008/9/EF af 12. februar 2008 om detaljerede regler for tilbagebetaling af moms i henhold til direktiv 2006/112/EF til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i tilbagebetalingsmedlemsstaten, men i en anden medlemsstater (5) er der behov for regler for udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og for opbevaring af disse oplysninger.
(10)
I grænseoverskridende situationer er det vigtigt at præcisere hver enkelt medlemsstats forpligtelser med henblik på at sikre en effektiv kontrol af afgifterne i den medlemsstat, hvor de er skyldige.
(11)
Elektronisk lagring og transmission af visse data med henblik på momskontrol er nødvendigt, for at momssystemet skal kunne fungere korrekt. Disse muliggør hurtig udveksling af og automatiseret adgang til oplysninger, hvilket styrker bekæmpelsen af svig. Dette kan opnås gennem en styrkelse af databaserne vedrørende de momspligtige og deres transaktioner inden for Fællesskabet, ved at databaserne udvides til at omfatte en række oplysninger om de afgiftspligtige og deres transaktioner.
(12)
Medlemsstaterne bør gennemføre passende kontrolprocedurer for at sikre, at oplysningerne er ajourførte, sammenlignelige og af god kvalitet, hvorved de bliver mere pålidelige. Vilkårene for medlemsstaternes udveksling af og automatiserede adgang til elektronisk lagrede data bør fastlægges tydeligt.
(13)
Med henblik på at bekæmpe svig effektivt er det nødvendigt, at udveksling af oplysninger kan foregå uden forudgående anmodning. For at lette udvekslingen af oplysninger bør det fastlægges, for hvilke kategorier det er nødvendigt at indføre en automatisk udveksling.
(14)
Som angivet i Kommissionens rapport er tilbagemelding en hensigtsmæssig måde til at sikre løbende forbedring af kvaliteten af de udvekslede oplysninger. Der bør derfor fastlægges en ramme for tilbagemelding.
(15)
Med henblik på effektiv momskontrol i forbindelse med grænseoverskridende transaktioner er det nødvendigt at fastsætte, at medlemsstaterne har mulighed for samtidig kontrol, og at embedsmænd fra én medlemsstat kan være til stede på en anden medlemsstats område inden for rammerne af det administrative samarbejde.
(16)
Bekræftelsen af momsregistreringsnumrenes gyldighed via internettet er et redskab, som de erhvervsdrivende i stigende grad gør brug af. Systemet med bekræftelse af momsregistreringsnumrenes gyldighed bør stille automatiseret bekræftelse af de relevante oplysninger til rådighed for de erhvervsdrivende.
(17)
Visse afgiftspligtige kan være underlagt specifikke forpligtelser, som er forskellige fra dem, der gælder i den medlemsstat, hvor de er etableret, navnlig i forbindelse med fakturering, når de leverer varer eller tjenesteydelser til kunder, som er etableret på en anden medlemsstats område. Der bør indføres en mekanisme der gør oplysninger om de pågældende forpligtelser lettilgængelige for disse afgiftspligtige.
(18)
Den seneste praktiske erfaring med anvendelsen af forordning (EF) nr. 1798/2003 i forbindelse med bekæmpelse af karruselsvig har vist, at indførelsen af en mekanisme med langt hurtigere udveksling af oplysninger, som omfatter betydeligt flere og bedre målrettede oplysninger, i visse tilfælde er afgørende for at bekæmpe svig effektivt. I overensstemmelse med Rådets konklusioner af 7. oktober 2008 bør der etableres et decentraliseret net uden status som juridisk person kaldet Eurofisc inden for rammerne af denne forordning for alle medlemsstater for at fremme og lette multilateralt og decentraliseret samarbejde, der tillader en målrettet og hurtig indsats for at bekæmpe specifikke former for svig.
(19)
Forbrugsmedlemsstaten bærer hovedansvaret for at sikre, at ikkeetablerede leverandører overholder deres forpligtelser. Med henblik herpå, for at kunne anvende den midlertidige særordning for elektronisk leverede tjenesteydelser i henhold til afsnit XII, kapitel 6, i direktiv 2006/112/EF, er det nødvendigt, at der fastlægges regler om videregivelse af oplysninger og overførsel af penge mellem identifikationsmedlemsstaten og forbrugsmedlemsstaten.
(20)
Oplysninger, som modtages af en medlemsstat fra tredjelande kan være særdeles nyttige for andre medlemsstater. På samme måde kan oplysninger modtaget af en medlemsstat fra andre medlemsstater være særdeles nyttige for tredjelande. Betingelserne for udveksling af sådanne oplysninger bør derfor fastlægges.
(21)
De nationale regler, der gælder for bankhemmelighed, bør ikke være til hinder for anvendelsen af denne forordning.
(22)
Denne forordning bør ikke berøre andre foranstaltninger, der er vedtaget på EU-plan med henblik på bekæmpelse af momssvig.
(23)
Af hensyn til effektiviteten, hurtigheden og omkostningerne er det vigtigt, at de oplysninger, der meddeles i henhold til denne forordning, så vidt muligt sendes elektronisk.
(24)
For at muliggøre en hurtigere behandling af anmodninger om oplysninger er det i betragtning af visse anmodningers repetitive karakter og den sproglige mangfoldighed i Unionen vigtigt, at man fremmer brugen af standardformularer i forbindelse med udvekslingen af oplysninger.
(25)
De frister, der er fastlagt i denne forordning med henblik på meddelelse af oplysninger, skal forstås som maksimumsfrister, der ikke må overskrides, idet princippet er, at oplysninger, der allerede er til rådighed for den bistandssøgte medlemsstat, skal meddeles straks, for at samarbejdet kan være effektivt.
(26)
Med henblik på anvendelsen af denne forordning bør det overvejes at begrænse visse rettigheder og forpligtelser, der er fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (6), for at beskytte de interesser, der er nævnt i artikel 13, stk. 1, litra e), i nævnte direktiv. Sådanne begrænsninger er nødvendige og forholdsmæssige i betragtning af medlemsstaternes potentielle indtægtstab og den afgørende betydning, som de oplysninger, der er omfattet af denne forordning, har for effektiviteten af bekæmpelsen af svig.
(27)
Da de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre denne forordning, er generelle foranstaltninger efter artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (7), bør de vedtages efter forskriftsproceduren i afgørelsens artikel 5 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
1. Ved denne forordning fastsættes de vilkår, hvorunder de kompetente myndigheder, der i medlemsstaterne er ansvarlige for anvendelsen af momslovgivningen, skal samarbejde med de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater og med Kommissionen for at sikre overholdelsen af denne lovgivning.
Med henblik herpå fastsættes der regler og procedurer, som giver medlemsstaternes kompetente myndigheder mulighed for at samarbejde og udveksle alle nødvendige oplysninger indbyrdes med henblik på at foretage en korrekt momsansættelse, kontrollere, at momsen anvendes korrekt, navnlig i forbindelse med transaktioner inden for Fællesskabet, og bekæmpe momssvig. Der fastsættes især regler og procedurer, som giver medlemsstaterne mulighed for at indsamle og udveksle de nævnte oplysninger elektronisk.
2. Denne forordning fastlægger betingelserne for, hvordan de i stk. 1 omhandlede myndigheder skal bistå ved beskyttelsen af momsindtægterne i samtlige medlemsstater.
3. Denne forordning berører ikke anvendelsen i medlemsstaterne af reglerne for gensidig retshjælp i straffesager.
4. I denne forordning fastsættes der også regler og procedurer for den elektroniske udveksling af oplysninger om moms i forbindelse med elektronisk leverede tjenesteydelser i overensstemmelse med særordningerne i afsnit XII, kapitel 6, i direktiv 2006/112/EF og også for eventuel efterfølgende informationsudveksling samt for så vidt angår tjenesteydelser, der er omfattet af disse særordninger, for pengeoverførsel mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder.
Artikel 2
1. I denne forordning forstås ved:
a) »centralt forbindelseskontor«: det kontor, der er udpeget i henhold til artikel 4, stk. 1, som særlig ansvarligt for kontakterne til de øvrige medlemsstater med henblik på det administrative samarbejde
b) »forbindelseskontor«: ethvert kontor, som ikke er det centrale forbindelseskontor, og som er udpeget som forbindelseskontor af den kompetente myndighed i henhold til artikel 4, stk. 2, til direkte at udveksle oplysninger på grundlag af denne forordning
c) »kompetent embedsmand«: enhver embedsmand, der direkte kan udveksle oplysninger på grundlag af denne forordning, som han er beføjet til i medfør af artikel 4, stk. 3
d) »bistandssøgende myndighed«: det centrale forbindelseskontor, et forbindelseskontor eller enhver kompetent embedsmand i en medlemsstat, som fremsætter en anmodning om bistand på den kompetente myndigheds vegne
e) »bistandssøgte myndighed«: det centrale forbindelseskontor, et forbindelseskontor eller enhver kompetent embedsmand i en medlemsstat, som modtager en anmodning om bistand på den kompetente myndigheds vegne
f) »transaktioner inden for Fællesskabet«: levering af varer og tjenesteydelser inden for Fællesskabet
g) »levering af varer inden for Fællesskabet«: en levering af varer, som skal angives i den oversigt, der er omhandlet i artikel 262 i direktiv 2006/112/EF
h) »levering af tjenesteydelser inden for Fællesskabet«: levering af tjenesteydelser, som skal angives i den oversigt, der er omhandlet i artikel 262 i direktiv 2006/112/EF
i) »erhvervelse af varer inden for Fællesskabet«: erhvervelse af retten til som ejer at råde over løsøre som omhandlet i artikel 20 i direktiv 2006/112/EF
j) »momsregistreringsnummer«: det nummer, der er omhandlet i artikel 214, 215 og 216 i direktiv 2006/112/EF
k) »administrativ undersøgelse«: alle former for kontrol, efterprøvning og andre foranstaltninger, som foretages af medlemsstater i forbindelse med udførelsen af deres opgaver med henblik på at sikre en korrekt anvendelse af momslovgivningen
l) »automatisk udveksling af oplysninger«: systematisk meddelelse til en anden medlemsstat, uden forudgående anmodning, af oplysninger, som er defineret på forhånd
m) »spontan udveksling«: ikkesystematisk kommunikation på et hvilket som helst tidspunkt, uden forudgående anmodning, af oplysninger til en anden medlemsstat
n) »person«:
i)
en fysisk person
ii)
en juridisk person
iii)
når der i henhold til gældende lovgivning er mulighed for det, en sammenslutning af personer, der kan udføre retshandler, men som ikke har en juridisk persons retsstilling
iv)
ethvert andet retligt arrangement uanset art og form, med eller uden status som juridisk person, og som gennemfører transaktioner, hvoraf der skal svares moms
o) »automatiseret adgang«: mulighed for straks at have adgang til et elektronisk system for at konsultere visse oplysninger indeholdt deri
p) »elektronisk«: ved hjælp af elektronisk dataudstyr til behandling (herunder digital kompression) og lagring af data og under anvendelse af tråd, radio, optiske midler eller andre elektromagnetiske midler
q) »CCN/CSI-netværk«: den fælles platform, der er baseret på the Common Communication Network (i det følgende benævnt »CCN«) og Common System Interface (i det følgende benævnt »CSI«), og som er udviklet af Unionen for at sikre alle elektroniske transmissioner mellem de kompetente myndigheder på told- og skatteområdet
r) »samtidig kontrol«: samordnet kontrol af den skattemæssige situation vedrørende en eller flere indbyrdes forbundne afgiftspligtige, organiseret af mindst to deltagende medlemsstater, som har fælles eller komplementære interesser.
2. Fra den 1. januar 2015 finder definitionerne i artikel 358, 358a og 369a i direktiv 2006/112/EF også anvendelse med henblik på denne forordning.
Artikel 3
De kompetente myndigheder er de myndigheder, i hvis navn denne forordning anvendes, hvad enten det sker direkte eller efter bemyndigelse.
Hver medlemsstat giver senest den 1. december 2010 Kommissionen meddelelse om, hvem der er dens kompetente myndighed med henblik på denne forordning, og giver efterfølgende straks Kommissionen meddelelse om eventuelle ændringer heraf.
Kommissionen stiller en oversigt over alle medlemsstaternes kompetente myndigheder til rådighed for de øvrige medlemsstater og offentliggør disse oplysninger i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 4
1. Hver medlemsstat udpeger et centralt forbindelseskontor som særlig ansvarligt, efter bemyndigelse, for kontakterne til de øvrige medlemsstater med henblik på det administrative samarbejde. Den underretter Kommissionen og de andre medlemsstater herom. Det centrale forbindelseskontor kan også udpeges som ansvarligt for kontakt til Kommissionen.
2. Den kompetente myndighed i hver medlemsstat kan udpege forbindelseskontorer. Det centrale forbindelseskontor er ansvarligt for at ajourføre listen over disse kontorer og gøre den tilgængelig for de centrale forbindelseskontorer i de andre berørte medlemsstater.
3. Den kompetente myndighed i hver medlemsstat kan desuden på de af denne fastsatte betingelser udpege kompetente embedsmænd, der direkte kan udveksle oplysninger på grundlag af denne forordning. Ved en sådan udpegelse kan den begrænse omfanget af de uddelegerede beføjelser. Det centrale forbindelseskontor er ansvarligt for at ajourføre listen over de pågældende embedsmænd og gøre den tilgængelig for de centrale forbindelseskontorer i de andre berørte medlemsstater.
4. De embedsmænd, der udveksler oplysninger i medfør af artikel 28, 29 og 30, anses under alle omstændigheder for at være kompetente til dette formål i overensstemmelse med de betingelser, de kompetente myndigheder fastlægger.
Artikel 5
Når et forbindelseskontor eller en kompetent embedsmand sender eller modtager en anmodning om bistand eller svar på en sådan anmodning, underretter det/han det centrale forbindelseskontor i dets/sin medlemsstat på de af denne fastlagte betingelser.
Artikel 6
Hvis et forbindelseskontor eller en kompetent embedsmand modtager en anmodning om bistand, der kræver foranstaltninger uden for dets/hans territoriale område eller ansvarsområde, sender det/han straks en sådan anmodning til det centrale forbindelseskontor i dets/sin medlemsstat og underretter den bistandssøgende myndighed herom. I dette tilfælde begynder perioden i artikel 10 dagen efter, at anmodningen om bistand er blevet fremsendt til det centrale forbindelseskontor.
KAPITEL II
UDVEKSLING AF OPLYSNINGER EFTER ANMODNING
AFDELING 1
Anmodning om oplysninger og om administrative undersøgelser
Artikel 7
1. På anmodning af den bistandssøgende myndighed meddeler den bistandssøgte myndighed de i artikel 1 omhandlede oplysninger, herunder også oplysninger vedrørende et eller flere konkrete tilfælde.
2. Med henblik på den i stk. 1 omhandlede meddelelse lader den bistandssøgte myndighed om nødvendigt foretage den nødvendige administrative undersøgelse for at indhente disse oplysninger.
3. Indtil den 31. december 2014 kan den i stk. 1 omhandlede anmodning indeholde en begrundet anmodning om en administrativ undersøgelse. Hvis den bistandssøgte myndighed finder, at det ikke er nødvendigt med en administrativ undersøgelse, underretter den straks den bistandssøgende myndighed om grundene hertil.
4. Fra den 1. januar 2015 kan den i stk. 1 omhandlede anmodning indeholde en begrundet anmodning om en specifik administrativ undersøgelse. Hvis den bistandssøgte myndighed finder, at det ikke er nødvendigt med en administrativ undersøgelse, underretter den straks den bistandssøgende myndighed om grundene hertil.
Uanset første afsnit kan en undersøgelse vedrørende de beløb, der er angivet af en afgiftspligtig person i forbindelse med levering af varer eller tjenesteydelser som omhandlet i bilag I, der foretages af en afgiftspligtig person etableret i den bistandssøgte myndigheds medlemsstat og som er afgiftspligtige i den bistandssøgende myndigheds medlemsstat, imidlertid kun afvises
a)
af de grunde, der fremgår af artikel 54, stk. 1, vurderet af den bistandssøgte myndighed i overensstemmelse med en erklæring om bedste praksis vedrørende interaktionen mellem dette stykke og artikel 54, stk. 1, der skal vedtages efter proceduren i artikel 58, stk. 2,
b)
af de grunde, der fremgår af artikel 54, stk. 2, 3, og 4, eller
c)
på grundlag af, at den bistandssøgte myndighed allerede har givet den bistandssøgende myndighed oplysninger om samme afgiftspligtige person i forbindelse med en administrativ undersøgelse, der er gennemført mindre end to år forinden.
Når en administrativ undersøgelse som omhandlet i andet afsnit, nægtes af den bistandssøgte myndighed af de grunde, der er omhandlet i litra a) eller b) skal den dog give den bistandssøgende myndighed datoerne for og værdierne af alle relevante leverancer, som den afgiftspligtige person i de to seneste år har gennemført i den bistandssøgende myndigheds medlemsstat.
5. For at fremskaffe de ønskede oplysninger eller at foretage den ønskede administrative undersøgelse forholder den bistandssøgte myndighed eller den administrative myndighed, som førstnævnte forelægger sagen for, sig på samme måde, som hvis den handlede på egne vegne eller efter anmodning fra en anden myndighed i sit hjemland.
Artikel 8
Anmodninger om oplysninger og om administrative undersøgelser i henhold til artikel 7 indgives ved hjælp af en standardformular, som vedtages efter proceduren i artikel 58, stk. 2, undtagen i de i artikel 50 omhandlede tilfælde eller i undtagelsestilfælde, hvor anmodningen indeholder grundene til at den bistandssøgende myndighed finder, at det ikke er hensigtsmæssigt at anvende standardformularen.
Artikel 9
1. På anmodning af den bistandssøgende myndighed meddeler den bistandssøgte myndighed denne alle de relevante oplysninger, den råder over eller fremskaffer, samt resultaterne af administrative undersøgelser i form af rapporter, attester og alle andre dokumenter eller bekræftede genparter eller uddrag af sådanne dokumenter.
2. Originaldokumenter fremsendes dog kun, for så vidt som de gældende bestemmelser i den medlemsstat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende, ikke er til hinder herfor.
AFDELING 2
Frist for meddelelse af oplysninger
Artikel 10
Den bistandssøgte myndighed meddeler de i artikel 7 og 9 omhandlede oplysninger hurtigst muligt og senest tre måneder efter datoen for modtagelsen af anmodningen.
I tilfælde, hvor de pågældende oplysninger allerede er til den bistandssøgte myndigheds rådighed, nedsættes fristen til højst en måned.
Artikel 11
For særlige kategorier af tilfælde kan den bistandssøgte og den bistandssøgende myndighed aftale andre frister end dem, der er fastsat i artikel 10.
Artikel 12
Når den bistandssøgte myndighed ikke er i stand til at besvare anmodningen inden for den fastsatte frist, underretter den omgående skriftligt den bistandssøgende myndighed om årsagerne til, at fristen ikke kan overholdes, og om, hvornår den mener, den rimeligvis vil kunne besvare anmodningen.
KAPITEL III
UDVEKSLING AF OPLYSNINGER UDEN FORUDGÅENDE ANMODNING
Artikel 13
1. Den kompetente myndighed i hver medlemsstat fremsender uden forudgående anmodning de i artikel 1 omhandlede oplysninger til den kompetente myndighed i enhver anden medlemsstat, som berøres heraf, i følgende situationer:
a)
hvor afgiftsfastsættelsen skønnes at finde sted i bestemmelsesmedlemsstaten, og oplysningerne fra oprindelsesmedlemsstaten er nødvendige for effektiviteten af bestemmelsesmedlemsstatens kontrolsystem
b)
hvor en medlemsstat har grunde til at tro, at der er eller kan være begået en overtrædelse af momslovgivningen i den anden medlemsstat
c)
hvor der er risiko for tab af skatteindtægter i den anden medlemsstat.
2. Udvekslingen af oplysninger uden forudgående anmodning sker enten automatisk i overensstemmelse med artikel 14 eller spontant i overensstemmelse med artikel 15.
3. Oplysningerne sendes via de standardformularer, der er vedtaget efter proceduren i artikel 58, stk. 2.
Artikel 14
1. Følgende fastsættes efter proceduren i artikel 58, stk. 2:
a)
nøjagtigt hvilke kategorier af oplysninger, der skal udveksles automatisk
b)
hvor hyppigt den automatiske udveksling af hver kategori af oplysninger, skal foregå, og
c)
de praktiske ordninger for den automatiske udveksling af oplysninger.
En medlemsstat kan undlade at deltage i den automatiske udveksling af oplysninger for så vidt angår en eller flere kategorier, hvis indsamlingen af oplysninger til en sådan udveksling ville kræve, at momspligtige personer blev pålagt nye forpligtelser, eller ville pålægge medlemsstaten en uforholdsmæssigt stor administrativ byrde.
Resultaterne af denne automatiske udveksling af oplysninger af de enkelte kategorier gennemgås en gang om året af det udvalg, der er omhandlet i artikel 58, stk. 1, for at sikre, at denne form for udveksling kun finder sted, hvis det er den mest effektive metode til udveksling af oplysninger.
2. Fra den 1. januar 2015 udveksler den kompetente myndighed i hver medlemsstat navnlig oplysninger automatisk for at sætte hver forbrugsmedlemsstat i stand til at fastslå, om de afgiftspligtige personer, der ikke er etableret på dens område, korrekt angiver og betaler skyldig moms i forbindelse med teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester og elektronisk leverede tjenesteydelser, uanset om den afgiftspligtige person gør brug af særordningen i afsnit XII, kapitel 6, afdeling 3, i direktiv 2006/112/EF. Etableringsmedlemsstaten underretter forbrugsmedlemsstaten om eventuelle afvigelser, der konstateres.
Artikel 15
Medlemsstaternes kompetente myndigheder meddeler spontant de andre medlemsstaters kompetente myndigheder de i artikel 13, stk. 1, omhandlede oplysninger, som ikke er blevet meddelt dem som led i den automatiske udveksling, der er omhandlet i artikel 14, som de har kendskab til, og som de anser for at kunne være nyttige for disse kompetente myndigheder.
KAPITEL IV
FEEDBACK
Artikel 16
Når en kompetent myndighed giver oplysninger i henhold til artikel 7 eller 15, kan den anmode den kompetente myndighed, der har modtaget oplysningerne, om at sende feedback derom. Hvis en sådan anmodning foretages, skal den kompetente myndighed, der modtager oplysningerne, med forbehold af de regler om fortrolighed med hensyn til skatteforhold og databeskyttelse, der gælder i dens medlemsstat, sende denne feedback til den kompetente myndighed, der har leveret oplysninger, så hurtigt som muligt, såfremt det ikke indebærer en uforholdsmæssigt stor administrativ byrde for den. De praktiske ordninger fastsættes efter proceduren i artikel 58, stk. 2.
KAPITEL V
LAGRING OG UDVEKSLING AF SPECIFIKKE OPLYSNINGER
Artikel 17
1. Hver medlemsstat skal i et elektronisk system lagre følgende oplysninger:
a)
oplysninger, der indsamles i henhold til afsnit XI, kapitel 6, i direktiv 2006/112/EF
b)
data, der indsamles i henhold til artikel 213 i direktiv 2006/112/EF, om den identitet, virksomhed, juridiske form og adresse, der er knyttet til de personer, til hvem den har tildelt et momsregistreringsnummer, samt datoen for tildelingen af dette nummer
c)
data vedrørende momsregistreringsnumre, den har tildelt, og som er blevet ugyldige, samt datoerne, hvor disse numre blev ugyldige, og
d)
oplysninger, der indsamles i henhold til artikel 360, 361, 364 og 365 i direktiv 2006/112/EF, såvel som, fra den 1. januar 2015, oplysninger, som den indhenter i henhold til artikel 369c, 369f og 369g i nævnte direktiv.
2. De tekniske detaljer i forbindelse med den automatiserede undersøgelse af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, litra b), c), og d), vedtages efter proceduren i artikel 58, stk. 2.
Artikel 18
For at de i artikel 17 omhandlede oplysninger kan anvendes i de procedurer, der er fastlagt ved denne forordning, skal de være tilgængelige i mindst fem år regnet fra udgangen af det første kalenderår, hvor der skal gives adgang til oplysningerne.
Artikel 19
Medlemsstaterne skal sikre, at de oplysninger, der er tilgængelige i deres elektroniske system som omhandlet i artikel 17, er ajourførte, fuldstændige og nøjagtige.
Der fastlægges efter proceduren i artikel 58, stk. 2, i nævnte procedure kriterier for, hvilke ændringer der ikke er relevante, væsentlige eller nyttige, og som derfor ikke behøver at blive foretaget.
Artikel 20
1. De i artikel 17 omhandlede oplysninger indlæses straks i det elektroniske system.
2. Uanset stk. 1 indlæses de i artikel 17, stk. 1, litra a), omhandlede oplysninger i nævnte elektroniske system senest en måned efter udløbet af den periode, oplysningerne vedrører.
3. Uanset stk. 1 og 2 skal de oplysninger, som rettes eller tilføjes i henhold til artikel 19, indlæses i det elektroniske system senest en måned efter den periode, hvor de er indsamlet.
Artikel 21
1. Hver medlemsstat giver de øvrige medlemsstaters kompetente myndigheder automatisk adgang til de oplysninger, der er lagret i henhold til i artikel 17.
2. Hvad angår de oplysninger, der er omhandlet i artikel 17, stk. 1, litra a), skal der mindst være adgang til følgende detaljerede oplysninger:
a)
de momsregistreringsnumre, som er tildelt af den medlemsstat, der modtager oplysningerne
b)
den samlede værdi af alle leveringer af varer inden for Fællesskabet og den samlede værdi af alle leveringer af tjenesteydelser inden for Fællesskabet til personer, der har fået tildelt et momsregistreringsnummer, jf. litra a), fra alle virksomheder, der er momsregistreret i den medlemsstat, der stiller oplysningerne til rådighed
c)
momsregistreringsnummeret for alle personer, der har foretaget de i litra b) omhandlede leveringer af varer og tjenesteydelser
d)
den samlede værdi af de i litra b) omhandlede leveringer af varer og tjenesteydelser, der er foretaget af hver enkelt af de i litra c) omhandlede personer til hver enkelt af de personer, som er blevet tildelt et momsregistreringsnummer, jf. litra a)
e)
den samlede værdi af de i litra b) omhandlede leveringer af varer og tjenesteydelser, der er foretaget af hver enkelt af de i litra c) omhandlede personer til hver enkelt af de personer, som er blevet tildelt et momsregistreringsnummer af en anden medlemsstat, på følgende betingelser:
i)
adgangen gives i forbindelse med efterforskning af mistanke om svig
ii)
adgangen gives via en Eurofiscforbindelsesembedsmand, som nævnt i artikel 36, stk. 1, der har en personlig brugeridentifikation til det elektroniske system, der giver adgang til oplysningerne, og
iii)
adgangen kan kun ske i den almindelige arbejdstid.
De i litra b), d) og e), omhandlede værdier skal angives i valutaen i den medlemsstat, der stiller oplysningerne til rådighed, og skal vedrøre de perioder for indgivelse af oversigterne, der er fastsat for den enkelte afgiftspligtige person, jf. artikel 263 i direktiv 2006/112/EF.
Artikel 22
1. For at garantere et rimeligt sikkerhedsniveau over for skattemyndighederne med hensyn til kvaliteten og pålideligheden af de oplysninger, der er tilgængelige via det elektroniske system, som omhandlet i artikel 17, vedtager medlemsstaterne de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at de oplysninger, der gives af afgiftspligtige personer og af ikkeafgiftspligtige juridiske personer med henblik på deres identificering til brug for momsregistrering i overensstemmelse med artikel 214 i direktiv 2006/112/EF, efter deres vurdering er fuldstændige og nøjagtige.
Medlemsstaterne gennemfører procedurer til kontrol af disse data, som følge af resultaterne af deres risikovurderinger. Kontrollen gennemføres i princippet forud for momsregistreringen, eller, hvis der kun er foretaget foreløbig kontrol forud for en sådan registrering, senest seks måneder efter en sådan registrering.
2. Medlemsstaterne underretter det i artikel 58 omhandlede udvalg om de foranstaltninger, der på nationalt plan er iværksat for at sikre kvaliteten og pålideligheden af oplysningerne i overensstemmelse med stk. 1.
Artikel 23
Medlemsstaterne sikrer, at momsregistreringsnummeret omhandlet i artikel 214 i direktiv 2006/112/EF mindst i følgende situationer vises som ugyldigt i det i artikel 17 omhandlede elektroniske system:
a)
når de momsregistrerede personer, der har erklæret, at de har indstillet deres økonomiske virksomhed, jf. artikel 9 i direktiv 2006/112/EF, eller når den kompetente skattemyndighed anser at de har indstillet deres økonomiske virksomhed. En skattemyndighed kan navnlig antage, at en person har indstillet sin økonomiske virksomhed, når denne trods anmodninger herom ikke har forelagt momsangivelser og oversigter i et år efter udløbet af fristen for indgivelse af den første ikkeforelagte momsangivelse eller oversigt. Personen skal dog have ret til at bevise sin økonomiske virksomhed på anden vis
b)
når personer, der med henblik på at blive momsregistreret har afgivet falske oplysninger eller har undladt at meddele ændringer i deres oplysninger, og hvor den pågældende ikke ville være blevet registreret eller ikke kunne have opretholdt registreringen, hvis skattemyndighederne var blevet underrettet.
Artikel 24
Når medlemsstaternes kompetente myndigheder med henblik på anvendelsen af artikel 17-21 udveksler oplysninger elektronisk, skal de træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre overholdelsen af artikel 55.
Medlemsstaterne er ansvarlige for enhver udvikling af deres systemer, der er nødvendig for at udveksle disse oplysninger ved hjælp af CCN/CSI-netværket.
KAPITEL VI
ANMODNING OM ADMINISTRATIV MEDDELELSE
Artikel 25
På anmodning af den bistandssøgende myndighed meddeler den bistandssøgte myndighed i overensstemmelse med retsregler, der gælder for meddelelse af tilsvarende akter i den medlemsstat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende, modtageren alle akter og afgørelser fra de kompetente myndigheder vedrørende anvendelsen af momslovgivningen i den medlemsstat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende.
Artikel 26
Anmodningen om meddelelse skal indeholde en angivelse af formålet med den akt eller afgørelse, der skal meddeles, samt en angivelse af navn, adresse og andre oplysninger til identifikation af modtageren.
Artikel 27
Den bistandssøgte myndighed underretter omgående den bistandssøgende myndighed om, hvordan anmodningen om meddelelse er blevet fulgt op, og navnlig om den dato, hvor afgørelsen eller retsakten er blevet meddelt modtageren.
KAPITEL VII
TILSTEDEVÆRELSE I ADMINISTRATIVE KONTORER OG DELTAGELSE I ADMINISTRATIVE UNDERSØGELSER
Artikel 28
1. Efter aftale mellem den bistandssøgende og den bistandssøgte myndighed og ifølge bestemmelser, som sidstnævnte har fastsat, kan embedsmænd der er bemyndiget af den bistandssøgende myndighed, med henblik på at udveksle de i artikel 1 omhandlede oplysninger være til stede i de kontorer eller ethvert andet sted, hvor de administrative myndigheder i den medlemsstat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende, udfører deres opgaver. Hvis de ønskede oplysninger er indeholdt i dokumentation, hvortil den bistandssøgte myndigheds embedsmænd har adgang, vil embedsmændene fra den bistandssøgende myndighed få udleveret genparter heraf.
2. Efter aftale mellem den bistandssøgende og den bistandssøgte myndighed og ifølge bestemmelser, som sidstnævnte har fastsat, kan embedsmænd, der er bemyndiget af den bistandssøgende myndighed, med henblik på at udveksle de i artikel 1 omhandlede oplysninger være til stede under de administrative undersøgelser, der udføres på den bistandssøgte medlemsstats område. Sådanne administrative undersøgelser ledes udelukkende af den bistandssøgte myndigheds embedsmænd. Den bistandssøgende myndigheds embedsmænd gør ikke brug af de kontrolbeføjelser, der er tillagt den bistandssøgte myndigheds embedsmænd. De kan imidlertid få adgang til de samme lokaler og dokumenter, som sidstnævnte har adgang til, ved den bistandssøgte myndigheds embedsmænds mellemkomst og udelukkende til brug i forbindelse med gennemførelsen af den administrative undersøgelse.
3. Embedsmænd fra den bistandssøgende myndighed, som er til stede i en anden medlemsstat i medfør af stk. 1 og 2, skal til enhver tid kunne fremvise en skriftlig fuldmagt med angivelse af deres identitet og deres officielle adkomst til at medvirke i sagen.
KAPITEL VIII
SAMTIDIG KONTROL
Artikel 29
Medlemsstaterne kan gå med til at gennemføre samtidig kontrol, hver gang de mener, at en sådan kontrol er mere effektiv end kontrol udført af kun en enkelt medlemsstat.
Artikel 30
1. En medlemsstat udpeger uafhængigt de afgiftspligtige personer, den har til hensigt at indstille til samtidig kontrol. Den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat underretter den kompetente myndighed i de andre berørte medlemsstater om de tilfælde, den foreslår med henblik på samtidig kontrol. Den begrunder sit valg, så vidt det er muligt, ved at fremlægge de oplysninger, der har ført til dette valg. Den angiver under alle omstændigheder, inden for hvilken periode kontrollen skal finde sted.
2. Medlemsstatens kompetente myndighed, der modtager forslaget om samtidig kontrol, bekræfter over for den anden medlemsstats myndighed, at den accepterer, eller giver et begrundet afslag på at foretage denne kontrol i princippet inden to uger efter modtagelsen af forslaget, men senest inden en måned.
3. Hver kompetent myndighed i de berørte medlemsstater udpeger en repræsentant, som har ansvaret for at lede og koordinere kontrollen.
KAPITEL IX
UNDERRETNING AF DE AFGIFTSPLIGTIGE PERSONER
Artikel 31
1. De kompetente myndigheder i hver medlemsstat sikrer, at personer, der er involveret i leveringer af varer eller tjenesteydelser inden for Fællesskabet, og ikkeetablerede afgiftspligtige personer, der leverer teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester og elektronisk leverede tjenesteydelser, navnlig dem, der er omhandlet i bilag II til direktiv 2006/112/EF, har mulighed for til brug for denne type aktiviteter elektronisk at få bekræftet gyldigheden af et momsregistreringsnummer for en bestemt person samt vedkommendes navn og adresse. Disse oplysninger skal svare til de data, der er omhandlet i artikel 17.
2. Hver medlemsstat bekræfter ad elektronisk vej navn og adresse på den person, som har fået tildelt momsnummeret, i overensstemmelse med dens nationale databeskyttelsesregler.
3. I den periode, der er fastlagt i artikel 357 i direktiv 2006/112/EF, finder denne artikels stk. 1 ikke anvendelse på ikkeetablerede afgiftspligtige personer, der leverer teleydelser og radio- og tv-spredningstjenester.
Artikel 32
1. Kommissionen offentliggør på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne på sit websted detaljerne i de bestemmelser, som hver medlemsstat har godkendt til gennemførelse af afsnit XI, kapitel 3, i direktiv 2006/112/EF.
2. De nærmere bestemmelser om og formatet for de oplysninger, der skal meddeles, vedtages efter proceduren i artikel 58, stk. 2.
KAPITEL X
EUROFISC
Artikel 33
1. Med henblik på at fremme og lette det multilaterale samarbejde om at bekæmpe momssvig oprettes der ved dette kapitel et netværk for hurtig udveksling af målrettede oplysninger mellem medlemsstaterne (i det følgende benævnt »Eurofisc«).
2. Medlemsstaterne skal inden for rammerne af Eurofisc:
a)
indføre en multilateral tidlig varslingsmekanisme til bekæmpelse af momssvig
b)
koordinere den hurtige multilaterale udveksling af målrettede oplysninger inden for de emneområder, som Eurofisc arbejder på (i det følgende benævnt »Eurofiscarbejdsområder«)
c)
koordinere arbejdet for de deltagende medlemsstaters Eurofiscforbindelsesembedsmænd med hensyn til reaktion på de modtagne varslinger.
Artikel 34
1. Medlemsstaterne kan frit vælge, hvilke Eurofiscarbejdsområder de vil deltage i og kan også beslutte at indstille deres deltagelse deri.
2. Medlemsstater, der har valgt at deltage i et Eurofiscarbejdsområde, skal deltage aktivt i den multilaterale udveksling af målrettede oplysninger mellem alle de deltagende medlemsstater.
3. De udvekslede oplysninger er fortrolige, jf. artikel 55.
Artikel 35
Eurofisc modtager teknisk og logistisk støtte fra Kommissionen. Kommissionen har ikke adgang til de i artikel 1 omhandlede oplysninger, som måtte blive udvekslet via Eurofisc.
Artikel 36
1. Hver enkelt medlemsstats kompetente myndighed udpeger mindst en Eurofiscforbindelsesembedsmand. Eurofiscforbindelsesembedsmændene er kompetente embedsmænd i henhold til artikel 2, stk. 1, litra c), og udfører de i artikel 33, stk. 2, omhandlede aktiviteter. De er kun underlagt deres nationale administrationer.
2. Forbindelsesembedsmændene fra de medlemsstater, der deltager i et bestemt Eurofiscarbejdsområde (i det følgende benævnt »deltagende Eurofiscforbindelsesembedsmænd«), udpeger en koordinator (i det følgende benævnt »Eurofiscarbejdsområdekoordinatorer«) blandt de deltagende forbindelsesembedsmænd for et begrænset tidsrum. Eurofiscarbejdsområdekoordinatorerne skal:
a)
indsamle de oplysninger, der modtages fra de deltagende Eurofiscforbindelsesembedsmænd, og stille samtlige oplysninger til rådighed for de øvrige deltagende Eurofiscforbindelsesembedsmænd. Oplysningerne udveksles elektronisk
b)
sikre at de oplysninger, der modtages fra de deltagende Eurofiscforbindelsesembedsmænd, behandles som aftalt af deltagerne i arbejdsområdet, og stille resultatet til rådighed for de deltagende Eurofiscforbindelsesembedsmænd
c)
give feedback til de deltagende forbindelsesembedsmænd.
Artikel 37
Eurofiscarbejdsområdekoordinatorerne forelægger en årsrapport om aktiviteterne på samtlige arbejdsområder for det udvalg, der er omhandlet i artikel 58, stk. 1.
KAPITEL XI
BESTEMMELSER VEDRØRENDE SÆRORDNINGERNE I AFSNIT XII, KAPITEL 6, I DIREKTIV 2006/112/EF
AFDELING 1
Bestemmelser gældende indtil den 31. december 2014
Artikel 38
Følgende bestemmelser finder anvendelse på særordningerne i afsnit XII, kapitel 6, i direktiv 2006/112/EF. Definitionerne i artikel 358 i nævnte direktiv finder også anvendelse med henblik på dette kapitel.
Artikel 39
1. De oplysninger, som den afgiftspligtige person, der ikke er etableret i Fællesskabet, sender til identifikationsmedlemsstaten, når hans afgiftspligtige virksomhed påbegyndes, jf. artikel 361 i direktiv 2006/112/EF, skal forelægges elektronisk. De tekniske detaljer, herunder en ensartet elektronisk meddelelse, fastsættes efter proceduren i artikel 58, stk. 2, i denne forordning.
2. Identifikationsmedlemsstaten fremsender disse oplysninger elektronisk til de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater senest ti dage efter udgangen af den måned, hvor oplysningerne blev modtaget fra den ikkeetablerede afgiftspligtige person. På samme måde skal de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater underrettes om det tildelte identifikationsnummer. De tekniske detaljer, herunder en ensartet elektronisk meddelelse, hvormed disse oplysninger skal fremsendes, fastsættes efter proceduren i artikel 58, stk. 2.
3. Identifikationsmedlemsstaten skal elektronisk omgående underrette de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater, hvis en ikkeetableret afgiftspligtig person udelukkes fra identifikationsregisteret.
Artikel 40
1. Momsangivelsen med de nærmere enkeltheder i artikel 365 i direktiv 2006/112/EF indsendes elektronisk. De tekniske detaljer, herunder en ensartet elektronisk meddelelse, fastsættes efter proceduren i artikel 58, stk. 2, i denne forordning.
2. Identifikationsmedlemsstaten fremsender disse oplysninger elektronisk til den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat senest ti dage efter udgangen af den måned, hvor angivelsen blev modtaget. Medlemsstater, der har krævet, at afgiftsangivelsen udarbejdes i en anden national valuta end euro, omregner beløbene til euro under anvendelse af kursen på den sidste dag i indberetningsperioden. Omregningen skal ske til de valutakurser, som Den Europæiske Centralbank har offentliggjort for den pågældende dag, eller, hvis der ikke har været nogen offentliggørelse den dag, den næste offentliggørelsesdag. De tekniske detaljer for fremsendelse af disse oplysninger fastsættes efter proceduren i artikel 58, stk. 2.
3. Identifikationsmedlemsstaten fremsender elektronisk de oplysninger til forbrugsmedlemsstaten, der er nødvendige for at kunne knytte den enkelte indbetaling sammen med den relevante kvartalsafgiftsangivelse.
Artikel 41
1. Identifikationsmedlemsstaten skal sikre, at det beløb, som den ikkeetablerede afgiftspligtige person har betalt, overføres til den bankkonto denomineret i euro, som den forbrugsmedlemsstat, som skal modtage betalingen, har udpeget hertil. Medlemsstater, der har krævet indbetaling i en anden national valuta end euro, omregner beløbene til euro under anvendelse af kursen på den sidste dag i indberetningsperioden. Omregningen skal ske til de valutakurser, som Den Europæiske Centralbank har offentliggjort for den pågældende dag, eller, hvis der ikke har været nogen offentliggørelse den dag, den næste offentliggørelsesdag. Overførslen skal finde sted senest ti dage efter udgangen af den måned, hvor betalingen blev modtaget.
2. Hvis den ikkeetablerede afgiftspligtige person ikke betaler hele det skyldige afgiftsbeløb, sikrer identifikationsmedlemsstaten, at betalingen overføres til forbrugsmedlemsstaten i forhold til den afgift, der skal betales i hver medlemsstat. Identifikationsmedlemsstaten underretter elektronisk de kompetente myndigheder i forbrugsmedlemsstaten herom.
Artikel 42
Medlemsstaterne underretter elektronisk de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater om de bankkontonumre, som indbetalinger skal foretages til, jf. artikel 41.
Medlemsstaterne underretter omgående elektronisk de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater og Kommissionen om ændringer i standardafgiftssatsen.
AFDELING 2
Bestemmelser gældende fra den 1. januar 2015
Artikel 43
Følgende bestemmelser finder anvendelse på særordningerne i afsnit XII, kapitel 6, i direktiv 2006/112/EF.
Artikel 44
1. De oplysninger, som den afgiftspligtige person, der ikke er etableret i Fællesskabet, sender til identifikationsmedlemsstaten, når hans afgiftspligtige virksomhed påbegyndes, jf. artikel 361 i direktiv 2006/112/EF, skal forelægges elektronisk. De tekniske detaljer, herunder en ensartet elektronisk meddelelse, fastsættes efter proceduren i artikel 58, stk. 2, i denne forordning.
2. Identifikationsmedlemsstaten fremsender disse oplysninger elektronisk til de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater senest ti dage efter udgangen af den måned, hvor oplysningerne blev modtaget fra den afgiftspligtige person, der ikke er etableret i Fællesskabet. Tilsvarende oplysninger med henblik på identifikation af den afgiftspligtige person, der anvender særordningen i artikel 369b i direktiv 2006/112/EF, skal sendes til de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater senest ti dage efter udgangen af den måned, hvor den afgiftspligtige person anmeldte, at hans afgiftspligtige virksomhed i henhold til særordningen blev påbegyndt. På samme måde skal de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater underrettes om det tildelte identifikationsnummer.
De tekniske detaljer, herunder en ensartet elektronisk meddelelse, hvormed disse oplysninger skal fremsendes, fastlægges efter proceduren i artikel 58, stk. 2, i denne forordning.
3. Identifikationsmedlemsstaten underretter omgående elektronisk de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater, hvis en afgiftspligtig person, der ikke er etableret i Fællesskabet eller i forbrugsmedlemsstaten, udelukkes fra særordningen.
Artikel 45
1. Momsangivelsen med de nærmere enkeltheder i artikel 365 og 369g i direktiv 2006/112/EF indsendes elektronisk. De tekniske detaljer, herunder en ensartet elektronisk meddelelse, fastsættes efter proceduren i artikel 58, stk. 2, i denne forordning.
2. Identifikationsmedlemsstaten fremsender disse oplysninger elektronisk til den kompetente myndighed i den pågældende forbrugsmedlemsstat senest ti dage efter udgangen af den måned, hvor angivelsen blev modtaget. De i artikel 369g, stk. 2, i direktiv 2006/112/EF nævnte oplysninger skal også stiles til den kompetente myndighed i den pågældende etableringsmedlemsstat. Medlemsstater, der har krævet, at afgiftsangivelsen udarbejdes i en anden national valuta end euro, omregner beløbene til euro under anvendelse af kursen på den sidste dag i indberetningsperioden. Omregningen skal ske til de valutakurser, som Den Europæiske Centralbank har offentliggjort for den pågældende dag, eller, hvis der ikke har været nogen offentliggørelse den dag, den næste offentliggørelsesdag. De tekniske detaljer for fremsendelse af disse oplysninger fastsættes efter proceduren i artikel 58, stk. 2, i denne forordning.
3. Identifikationsmedlemsstaten fremsender elektronisk de oplysninger til forbrugsmedlemsstaten, der er nødvendige for at kunne knytte den enkelte indbetaling sammen med den relevante kvartalsafgiftsangivelse.
Artikel 46
1. Identifikationsmedlemsstaten skal sikre, at det beløb, som den ikkeetablerede afgiftspligtige person har betalt, overføres til den bankkonto denomineret i euro, som den forbrugsmedlemsstat, som skal modtage betalingen, har udpeget hertil. Medlemsstater, der har krævet indbetaling i en anden national valuta end euro, omregner beløbene til euro under anvendelse af kursen på den sidste dag i indberetningsperioden. Omregningen skal ske til de valutakurser, som Den Europæiske Centralbank har offentliggjort for den pågældende dag, eller, hvis der ikke har været nogen offentliggørelse den dag, den næste offentliggørelsesdag. Overførslen skal finde sted senest ti dage efter udgangen af den måned, hvor betalingen blev modtaget.
2. Hvis den ikkeetablerede afgiftspligtige person ikke betaler hele det skyldige afgiftsbeløb, sikrer identifikationsmedlemsstaten, at betalingen overføres til forbrugsmedlemsstaten i forhold til den afgift, der skal betales i hver medlemsstat. Identifikationsmedlemsstaten underretter elektronisk de kompetente myndigheder i forbrugsmedlemsstaten herom.
3. For så vidt angår de betalinger, der skal overføres til forbrugsmedlemsstaten i overensstemmelse med særordningen i afsnit XII, kapitel 6, afdeling 3, i direktiv 2006/112/EF, beholder identifikationsmedlemsstaten følgende procentsatser af de beløb, der er nævnt i denne artikels stk. 1 og 2:
a)
fra 1. januar 2015 til 31. december 2016: 30 %
b)
fra 1. januar 2017 til 31. december 2018: 15 %
c)
fra 1. januar 2019: 0 %.
Artikel 47
Medlemsstaterne underretter elektronisk de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater om de bankkontonumre, som indbetalinger skal foretages til, jf. artikel 46.
Medlemsstaterne underretter omgående elektronisk de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater og Kommissionen om ændringer i den afgiftssats, der gælder for levering af teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester og elektronisk leverede tjenesteydelser.
KAPITEL XII
UDVEKSLING OG OPBEVARING AF OPLYSNINGER I FORBINDELSE MED PROCEDUREN FOR TILBAGEBETALING AF MOMS TIL AFGIFTSPLIGTIGE PERSONER, DER IKKE ER ETABLERET I TILBAGEBETALINGSMEDLEMSSTATEN, MEN I EN ANDEN MEDLEMSSTAT
Artikel 48
1. Når etableringsmedlemsstatens kompetente myndighed modtager en anmodning om tilbagebetaling af moms i henhold til artikel 5 i direktiv 2008/9/EF, og artikel 18 i nævnte direktiv ikke finder anvendelse, sender den inden for 15 kalenderdage efter modtagelsen heraf anmodningen elektronisk til de kompetente myndigheder i hver berørt tilbagebetalingsmedlemsstat og bekræfter således, at ansøgeren i henhold til artikel 2, nr. 5), i direktiv 2008/9/EF er momspligtig, og at det af denne person oplyste momsregistreringsnummer eller skatteregistreringsnummer er gyldigt i tilbagebetalingsperioden.
2. Tilbagebetalingsmedlemsstaternes kompetente myndigheder meddeler elektronisk de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater alle de oplysninger, de kræver i medfør af artikel 9, stk. 2, i direktiv 2008/9/EF. De tekniske detaljer, herunder en ensartet elektronisk meddelelse, hvormed disse oplysninger skal fremsendes, fastlægges efter proceduren i artikel 58, stk. 2, i denne forordning.
3. Tilbagebetalingsmedlemsstaternes kompetente myndigheder meddeler elektronisk de øvrige medlemsstaters kompetente myndigheder, om de ønsker at benytte sig af muligheden for i henhold til artikel 11 i direktiv 2008/9/EF at kræve, at ansøgeren forelægger en beskrivelse af sin erhvervsaktivitet ved hjælp af de harmoniserede koder.
De i første afsnit nævnte harmoniserede koder fastlægges efter proceduren i artikel 58, stk. 2, i denne forordning på grundlag af NACE-nomenklaturen, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1893/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter NACE rev. 2 (8).
KAPITEL XIII
FORBINDELSERNE MED KOMMISSIONEN
Artikel 49
1. Medlemsstaterne og Kommissionen undersøger og vurderer, hvordan den ordning vedrørende administrativt samarbejde, der er fastsat ved denne forordning, fungerer. Kommissionen samler medlemsstaternes erfaringer med henblik på at forbedre denne ordnings funktion.
2. Medlemsstaterne sender Kommissionen alle disponible oplysninger, der er af betydning for deres anvendelse af denne forordning.
3. Der opstilles en liste over statistiske oplysninger, der er af betydning for vurderingen af denne forordning, efter proceduren i artikel 58, stk. 2. Medlemsstaterne sender disse oplysninger til Kommissionen, i det omfang de er tilgængelige, og meddelelsen ikke vil medføre ubegrundede administrative byrder.
4. Med henblik på en evaluering af, om denne ordning for administrativt samarbejde er effektiv til bekæmpelse af svig og afgiftsunddragelse, kan medlemsstaterne meddele Kommissionen alle andre oplysninger som omhandlet i artikel 1.
5. Kommissionen meddeler de i stk. 2, 3 og 4 omhandlede oplysninger til de andre berørte medlemsstater.
6. Som supplement til hvad der kræves efter bestemmelserne i denne forordning meddeler Kommissionen, når det er nødvendigt, de enkelte medlemsstaters kompetente myndigheder alle oplysninger, der kan gøre det muligt for dem at bekæmpe momssvig, så snart den råder over disse oplysninger.
7. Kommissionen kan på anmodning fra en medlemsstat stille sin ekspertise, tekniske eller logistiske bistand eller enhver anden form for støtte til rådighed med henblik på at nå denne forordnings mål.
KAPITEL XIV
FORBINDELSERNE MED TREDJELANDE
Artikel 50
1. Når et tredjeland sender oplysninger til den kompetente myndighed i en medlemsstat, kan denne myndighed sende dem til de kompetente myndigheder i medlemsstater, som må formodes at være interesseret i disse oplysninger, og under alle omstændigheder til dem, der anmoder herom, i det omfang det er tilladt i henhold til bistandsordninger med det pågældende tredjeland.
2. De kompetente myndigheder kan under overholdelse af deres nationale bestemmelser om videregivelse af personoplysninger til tredjelande sende oplysninger, der er indhentet i overensstemmelse med denne forordning, til et tredjeland, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
den kompetente myndighed i den medlemsstat, som oplysningerne hidrører fra, har givet sit samtykke til fremsendelsen, og
b)
det pågældende tredjeland har forpligtet sig til at samarbejde i fornødent omfang om at indsamle bevismateriale for uregelmæssigheder i forbindelse med transaktioner, som synes at være i strid med momslovgivningen.
KAPITEL XV
BETINGELSER FOR UDVEKSLING AF OPLYSNINGER
Artikel 51
1. Meddelelser, som foretages i henhold til denne forordning, sendes så vidt muligt elektronisk efter nærmere bestemmelser, der vedtages efter proceduren i artikel 58, stk. 2.
2. Hvor anmodningen ikke er indgivet fuldstændigt via det i stk. 1 nævnte elektroniske system, skal den bistandssøgte myndighed straks og under alle omstændigheder senest fem arbejdsdage efter modtagelsen bekræfte modtagelsen af anmodningen elektronisk.
Hvor en myndighed har modtaget en anmodning eller oplysninger, som den ikke er den tiltænkte modtager af, skal den straks og under alle omstændigheder senest fem arbejdsdage efter modtagelsen sende en meddelelse elektronisk til afsenderen.
Artikel 52
Anmodninger om bistand, herunder anmodninger om meddelelse og bilag dertil, kan fremsættes på ethvert sprog, der aftales mellem den bistandssøgte og den bistandssøgende myndighed. Anmodningerne skal ledsages af en oversættelse til det eller et af de officielle sprog i den medlemsstat, hvor den bistandssøgte myndighed er hjemmehørende i tilfælde, hvor den bistandssøgte myndighed begrunder sin anmodning om en sådan oversættelse.
Artikel 53
Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at de bestående eller nye kommunikations- og informationssystemer, der er nødvendige for udvekslingen af de i denne forordning omhandlede oplysninger, fungerer. En aftale om serviceniveauet, der sikrer den tekniske kvalitet og kvantitet af de ydelser, som Kommissionen og medlemsstaterne skal levere med henblik på driften af disse kommunikations- og informationssystemer, vedtages efter proceduren i artikel 58, stk. 2. Kommissionen er ansvarlig for enhver udvikling af CCN/CSI-netværket, der er nødvendig for at sikre udvekslingen af oplysninger mellem medlemsstaterne. Medlemsstaterne er ansvarlige for enhver udvikling af deres systemer, der er nødvendig for at sikre, at disse oplysninger kan udveksles under anvendelse af CCN/CSI-netværket.
Medlemsstaterne afstår fra alle krav om godtgørelse af udgifter, der påløber i forbindelse med anvendelsen af denne forordning, undtagen eventuelt udgifter til eksperthonorar.
Artikel 54
1. Den bistandssøgte myndighed i en medlemsstat skal give den bistandssøgende myndighed i en anden medlemsstat de oplysninger, der er nævnt i artikel 1, på betingelse af, at:
a)
antallet og arten af den bistandssøgende myndigheds anmodninger om oplysninger inden for en vis periode ikke udgør en uforholdsmæssig tung administrativ byrde for den bistandssøgte myndighed
b)
den bistandssøgende myndighed har udtømt de sædvanlige informationskilder, som den alt efter omstændighederne kunne have brugt til at få de ønskede oplysninger uden fare for, at det tilstræbte resultat ikke blev nået.
2. Ved denne forordning indføres der ingen forpligtelse til at foretage undersøgelser eller til at videregive oplysninger om et bestemt tilfælde, hvis lovgivningen eller den administrative praksis i den medlemsstat, som skulle levere oplysningerne, ikke tillader medlemsstaten at foretage sådanne undersøgelser eller at indsamle eller anvende sådanne oplysninger til den pågældende medlemsstats eget brug.
3. En bistandssøgt medlemsstats kompetente myndighed kan afslå at videregive oplysninger, når den bistandssøgende medlemsstat af retlige grunde ikke er i stand til at stille tilsvarende oplysninger til rådighed. Den bistandssøgte medlemsstat underretter Kommissionen om grunden til, at det er blevet afslået at videregive oplysningerne.
4. Videregivelse af oplysninger kan afslås i de tilfælde, hvor det vil føre til offentliggørelse af en erhvervsmæssig, industriel eller faglig hemmelighed, en fremstillingsmetode eller en oplysning, hvis offentliggørelse vil stride mod almene interesser.
5. Stk. 2, 3 og 4 kan under ingen omstændigheder fortolkes således, at de gør det muligt for en bistandssøgt myndighed i en medlemsstat at afslå at levere oplysninger om en afgiftspligtig person, der er momsregistreret i den bistandssøgende myndigheds medlemsstat, udelukkende fordi oplysningerne skal indhentes hos en bank, en anden finansieringsinstitution, en forvalter eller en person, der handler som repræsentant eller betroet person, eller fordi oplysningerne vedrører en persons ejerskabsinteresser.
6. Den bistandssøgte myndighed underretter den bistandssøgende myndighed om grunden til, at anmodningen om bistand ikke kan imødekommes.
7. Der kan fastsættes et mindstebeløb, som kan give anledning til en anmodning om bistand, efter proceduren i artikel 58, stk. 2.
Artikel 55
1. Oplysninger, der under en eller anden form videregives eller indsamles i medfør af denne forordning, herunder enhver oplysning, som en embedsmand har haft adgang til under de omstændigheder, der er fastlagt i kapitel VII, VIII og X, samt de tilfælde, der er nævnt i stk. 2, er omfattet af tavshedspligt og nyder samme beskyttelse som den, der gælder for tilsvarende oplysninger i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, der modtager dem, og i henhold til de tilsvarende bestemmelser for Unionens instanser. Sådanne oplysninger må kun anvendes under de omstændigheder, der er fastlagt i denne forordning.
Sådanne oplysninger kan anvendes med henblik på fastsættelse af afgiftsgrundlaget, til opkrævning eller til administrativ kontrol af skatter og afgifter for at sikre afgiftsfastsættelse.
Oplysningerne kan også anvendes ved ansættelse af andre skatter, told og afgifter, der er omfattet af artikel 2 i Rådets direktiv 2008/55/EF af 26. maj 2008 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med visse bidrag, afgifter, skatter og andre foranstaltninger (9).
Endvidere kan de anvendes i forbindelse med retslige procedurer, som kan medføre anvendelse af sanktioner, og som indledes på grund af overtrædelse af skattelovgivningen, med forbehold af generelle regler og lovbestemmelser om sagsøgtes og vidners rettigheder i sådanne procedurer.
2. Personer, der er behørigt sikkerhedsgodkendt af Kommissionens sikkerhedsgodkendelsesmyndighed, kan udelukkende få adgang til disse oplysninger, hvis det er nødvendigt med henblik på drift, vedligeholdelse og udvikling af CCN/CSI-netværket.
3. Uanset stk. 1 skal de kompetente myndigheder i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne, tillade, at de benyttes til andre formål i den bistandssøgende medlemsstat, såfremt oplysningerne i henhold til den bistandssøgte medlemsstats lovgivning kunne benyttes til de samme formål i den bistandssøgte medlemsstat.
4. Når den bistandssøgende myndighed finder, at oplysninger, den har modtaget fra den bistandssøgte myndighed, kan være til nytte for en kompetent myndighed i en tredje medlemsstat, kan den videregive dem til denne. Den underretter på forhånd den bistandssøgte myndighed herom. Den bistandssøgte myndighed kan gøre videregivelsen af oplysninger til en tredjepart betinget af sit forudgående samtykke.
5. Enhver form for lagring eller udveksling af oplysninger i henhold til denne forordning er underlagt gennemførelsesbestemmelserne til direktiv 95/46/EF. Medlemsstaterne begrænser dog med henblik på den korrekte anvendelse af denne forordning rækkevidden af de forpligtelser og rettigheder, der er fastsat i artikel 10, artikel 11, stk. 1, og artikel 12 og 21 i direktiv 95/46/EF i det omfang, det er nødvendigt for at beskytte de interesser, der er nævnt i artikel 13, stk. 1, litra e), i nævnte direktiv.
Artikel 56
Rapporter, attester og alle andre dokumenter eller bekræftede genparter eller uddrag af sådanne dokumenter, der er indhentet af repræsentanter for den bistandssøgte myndighed og videresendt til den bistandssøgende myndighed i tilfælde af bistand i henhold til denne forordning, kan påberåbes som bevismateriale af de kompetente instanser i den bistandssøgende medlemsstat på samme måde som tilsvarende dokumenter, der er fremsendt af en anden myndighed i den medlemsstat, hvor den bistandssøgende myndighed er hjemmehørende.
Artikel 57
1. Med henblik på anvendelse af denne forordning tager medlemsstaterne de nødvendige skridt til at:
a)
sikre en effektiv indenlandsk koordination mellem de kompetente myndigheder
b)
etablere et direkte samarbejde mellem de myndigheder, der har særlige beføjelser med henblik på denne koordination
c)
sikre, at den ved denne forordning fastsatte informationsudveksling fungerer efter hensigten.
2. Kommissionen meddeler hurtigst muligt hver medlemsstat de oplysninger, den modtager og kan videregive.
KAPITEL XVI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 58
1. Kommissionen bistås af det stående udvalg vedrørende administrativt samarbejde.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.
Artikel 59
1. Senest den 1. november 2013 og derefter hvert femte år forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af denne forordning.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af denne forordning.
Artikel 60
1. Denne forordning berører ikke opfyldelsen af videregående forpligtelser med hensyn til gensidig bistand på grundlag af andre retsakter, herunder også eventuelle bilaterale og multilaterale aftaler.
2. Når medlemsstaterne aftaler bilaterale ordninger om spørgsmål, som omfattes af denne forordning, navnlig i henhold til artikel 11, og disse ordninger ikke berører individuelle tilfælde, underretter de straks Kommissionen herom. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater.
Artikel 61
Forordning (EF) nr. 1798/2003 ophæves med virkning fra 1. januar 2012. Dog skal virkningerne af artikel 2, stk. 1, i nævnte forordning opretholdes indtil den dato, hvor Kommissionen offentliggør den oversigt over kompetente myndigheder, der er omhandlet i denne forordnings artikel 3.
Kapitel V, med undtagelse af artikel 27, stk. 4, finder fortsat anvendelse indtil den 31. december 2012.
Henvisninger til den ophævede forordning læses som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 62
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. januar 2012.
Dog finder artikel 33-37 anvendelse fra 1. november 2010.
Kapitel V, med undtagelse af artikel 22 og 23 finder anvendelse fra den 1. januar 2013,
-
artikel 38-42 finder anvendelse fra den 1. januar 2012 til den 31. december 2014, og
-
artikel 43-47 finder anvendelse fra den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 7. oktober 2010.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 904/2010,
annettu 7 päivänä lokakuuta 2010,
hallinnollisesta yhteistyöstä ja petosten torjunnasta arvonlisäverotuksen alalla
(uudelleenlaadittu)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla 7 päivänä lokakuuta 2003 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1798/2003 (3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Koska siihen on tehtävä uusia muutoksia, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.
(2)
Asetukseen 1798/2003 sisältyviä petosten torjuntaa arvonlisäverotuksen alalla koskevia välineitä olisi parannettava ja täydennettävä 7 päivänä lokakuuta 2008 annetuissa neuvoston päätelmissä todetun mukaisesti, ottamalla huomioon komission koordinoidusta strategiasta alv-petosten torjunnan tehostamiseksi Euroopan unionissa neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle antaman tiedonannon ja komission neuvostolle ja Euroopan parlamentille antaman kertomuksen arvonlisäverotuksen alalla tehtävää hallinnollista yhteistyötä koskevan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1798/2003 soveltamisesta, jäljempänä ’komission kertomus’. Asetuksen säännöksiin tarvitaan myös sanamuotoon liittyviä tai käytännön tarpeista aiheutuvia selvennyksiä.
(3)
Jäsenvaltioiden rajojen yli ulottuva veronkierto ja veron välttäminen johtavat verotulojen menetyksiin ja ovat vastoin oikeudenmukaisen verotuksen periaatetta. Lisäksi ne saattavat aiheuttaa vääristymiä pääomien liikkeisiin ja kilpailuolosuhteisiin. Ne vaikuttavat siten sisämarkkinoiden toimintaan.
(4)
Arvonlisäveron kierron torjunta edellyttää alan säännösten täytäntöönpanosta kussakin jäsenvaltiossa vastaavien toimivaltaisten viranomaisten tiivistä yhteistyötä.
(5)
Sisämarkkinoiden toteuttamiseksi suoritettuihin verotuksen yhdenmukaistamistoimenpiteisiin olisi sen vuoksi sisällyttävä yhteisen järjestelmän luominen erityisesti tietojenvaihtoa koskevaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä varten, jonka mukaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on autettava toisiaan ja toimittava komission kanssa yhteistyössä tavaroiden ja palvelujen myynnistä, tavaroiden yhteisöhankinnasta sekä tavaroiden maahantuonnista kannettavan arvonlisäveron moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi.
(6)
Hallinnollinen yhteistyö ei saisi johtaa aiheettomaan hallinnollisen rasituksen siirtoon jäsenvaltioiden välillä.
(7)
Maksettavan veron kantamiseksi jäsenvaltioiden olisi oltava yhteistyössä sen varmistamiseksi, että arvonlisäverotus toimitetaan oikein. Sen vuoksi niiden on paitsi valvottava, että niiden alueella toimitettava veronkanto suoritetaan oikein, myös tarjottava apua muille jäsenvaltioille sen varmistamiseksi, että niiden omalla alueella suoritettavaan toimintaan liittyvä mutta toisessa jäsenvaltiossa kannettavaa veroa sovelletaan moitteettomasti.
(8)
Muussa jäsenvaltiossa kuin palvelun suorittajan tai tavaran luovuttajan sijoittautumisjäsenvaltiossa verollisia rajatylittäviä liiketoimia koskevan arvonlisäveron moitteettoman soveltamisen valvonta riippuu tiedoista, jotka ovat sijoittautumisjäsenvaltion hallussa tai jotka tämä jäsenvaltio voi saada helpommin. Tällaisten liiketoimien tehokas valvonta riippuu siten siitä, että sijoittautumisjäsenvaltio kerää tai pystyy keräämään kyseiset tiedot.
(9)
Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetussa neuvoston direktiivissä 2006/112/EY (4) säädetyn yhden yhteyspisteen järjestelmän perustamiseksi ja yksityiskohtaisista säännöistä direktiivissä 2006/112/EY säädetyn arvonlisäveron palauttamiseksi palautusjäsenvaltioon sijoittautumattomille mutta toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille verovelvollisille 12 päivänä helmikuuta 2008 annetussa direktiivissä 2008/9/EY (5) säädetyn arvonlisäveron palauttamista palautusjäsenvaltioon sijoittautumattomille verovelvollisille koskevan menettelyn soveltamiseksi on laadittava säännöt jäsenvaltioiden välisestä tietojenvaihdosta ja tietojen säilyttämisestä.
(10)
Rajatylittävissä tilanteissa on tärkeää täsmentää kunkin jäsenvaltion velvoitteet, jotta veroa voidaan valvoa tehokkaasti siinä jäsenvaltiossa, jossa se on kannettava.
(11)
Tiettyjen arvonlisäveron valvontatarkoituksiin tarvittavien tietojen sähköinen tallettaminen ja siirtäminen on välttämätöntä arvonlisäverojärjestelmän moitteettoman toiminnan kannalta. Ne mahdollistavat nopean tietojenvaihdon ja automatisoidun pääsyn tietoihin, mikä tehostaa petosten torjuntaa. Tämä on mahdollista, jos arvonlisäverovelvollisia ja niiden yhteisönsisäisiä liiketoimia koskevia tietokantoja laajennetaan lisäämällä niihin tiettyjä tietoja verovelvollisista ja näiden liiketoimista.
(12)
Jäsenvaltioiden olisi pantava täytäntöön asianmukaiset tarkistusmenettelyt, joilla varmistetaan tietojen ajantasaisuus, vertailukelpoisuus ja laatu, mikä lisää niiden luotettavuutta. Olisi määriteltävä selkeästi ehdot sähköisesti talletettujen tietojen vaihdolle ja jäsenvaltioiden automatisoidulle pääsylle näihin tietoihin.
(13)
Petosten tehokkaan torjumisen kannalta on tarpeen säätää tietojen vaihdosta ilman edeltävää pyyntöä. Tietojen vaihdon helpottamiseksi olisi määritettävä tietoluokat, joiden osalta on tarpeen siirtyä automaattiseen tietojenvaihtoon.
(14)
Kuten komission kertomuksessa todetaan, annettava palaute on asianmukainen keino varmistaa vaihdettavien tietojen laadun jatkuva paraneminen. Sen vuoksi olisi säädettävä puitteet palauteperiaatteen soveltamiselle.
(15)
Rajatylittäviä liiketoimia koskevan tehokkaan arvonlisäverovalvonnan kannalta on tarpeen säätää mahdollisuudesta, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat suorittaa samanaikaisesti tarkastuksia ja jäsenvaltion virkamiesten voivat olla läsnä toisen jäsenvaltion alueella hallinnollisen yhteistyön puitteissa.
(16)
Toimijat käyttävät yhä enemmän hyväkseen mahdollisuutta saada internetissä vahvistus arvonlisäverotunnisteiden pätevyydestä. Toimijoiden olisi saatava arvonlisäverotunnisteiden pätevyyden vahvistusjärjestelmästä automatisoitu vahvistus asiaankuuluville tiedoille.
(17)
Eräisiin verovelvollisiin sovelletaan erityisesti laskutuksen osalta erityisiä velvoitteita, jotka poikkeavat niiden sijoittautumisjäsenvaltiossa voimassa olevista velvoitteista, kun ne luovuttavat tavaroita tai suorittavat palveluja toisen jäsenvaltion alueelle sijoittautuneille asiakkaille. Olisi perustettava järjestelmä, josta nämä verovelvolliset voivat saada helposti tietoja tällaisista velvoitteista.
(18)
Asetuksen (EY) N:o 1798/2003 soveltamisesta karusellipetosten torjuntaan viime aikoina saatu käytännön kokemus osoittaa, että tehokas petosten torjunta edellyttää eräissä tapauksissa ehdottomasti huomattavasti nopeampaa tietojenvaihtojärjestelmää, jossa käsiteltävät tiedot ovat huomattavasti laajempia ja kohdennetumpia. Neuvoston 7 päivänä lokakuuta 2008 annettujen päätelmien mukaisesti olisi tämän asetuksen puitteissa perustettava monenvälisen ja hajautetun yhteistyön edistämiseksi ja helpottamiseksi kohdennetuin ja nopein toimin tiettyjen petostyyppien torjumiseksi kaikki jäsenvaltiot käsittävä hajautettu Eurofisc-verkosto, joka ei olisi oikeushenkilö.
(19)
Kulutusjäsenvaltio on ensisijaisesti vastuussa siitä, että sijoittautumattomat toimittajat noudattavat velvoitteitaan. Tätä varten direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädetyn sähköisesti tuotettavia palveluja koskevan tilapäisen erityisjärjestelmän soveltaminen edellyttää tunnistamisjäsenvaltion ja kulutusjäsenvaltion välistä tietojen toimittamista ja rahansiirtoa koskevien sääntöjen määrittelemistä.
(20)
Jäsenvaltion kolmansilta mailta saadut tiedot voivat olla erittäin hyödyllisiä muille jäsenvaltioille. Jäsenvaltiolta saadut tiedot voivat samoin olla erittäin hyödyllisiä kolmansille maille. Siksi olisi määritettävä tällaisen tietojenvaihdon edellytykset.
(21)
Pankkisalaisuutta koskevat kansalliset säännöt eivät saisi estää tämän asetuksen soveltamista.
(22)
Tällä asetuksella ei saisi olla vaikutusta muihin unionin tasolla hyväksyttyihin toimenpiteisiin, jotka edistävät arvonlisäveropetosten torjuntaa.
(23)
Tehokkuuden ja nopeuden vuoksi ja kustannussyistä on välttämätöntä, että tämän asetuksen mukaisesti toimitettavat tiedot lähetetään mahdollisuuksien mukaan sähköisesti.
(24)
Kun otetaan huomioon tiettyjen pyyntöjen toistuvuus ja unionin kielellinen monimuotoisuus, on tärkeää edistää tietojenvaihdossa käytettävien vakiolomakkeiden käyttöä, jotta tietopyynnöt voidaan käsitellä nopeammin.
(25)
Tässä asetuksessa tietojen toimittamiselle asetetut määräajat on ymmärrettävä enimmäismääräaikoina, joita ei saa ylittää, ja tehokkaan yhteistyön varmistamiseksi olisi noudatettava periaatetta, jonka mukaan pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion jo käytettävissä olevat tiedot toimitetaan viipymättä.
(26)
Tämän asetuksen soveltamiseksi olisi harkittava yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (6) säädettyjen tiettyjen oikeuksien ja velvollisuuksien rajoittamista mainitun direktiivin 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen intressien turvaamiseksi. Tällaiset rajoitukset ovat tarpeellisia ja oikeasuhteisia, kun otetaan huomioon jäsenvaltioille mahdollisesti aiheutuvat tulonmenetykset ja se, kuinka tärkeitä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat tiedot ovat petosten tehokkaan torjunnan kannalta.
(27)
Koska tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (7) 2 artiklassa tarkoitettuja laajakantoisia toimenpiteitä, ne on hyväksyttävä mainitun päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen.
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
1. Tällä asetuksella vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti arvonlisäverolainsäädännön soveltamisesta vastaavien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on määrä toimia yhteistyössä keskenään sekä komission kanssa tämän lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi.
Tätä varten tässä asetuksessa määritellään säännöt ja menettelyt, joiden ansiosta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat toimia yhteistyössä ja vaihtaa keskenään tietoja, joiden avulla arvonlisäverotus voidaan toimittaa oikein, arvonlisäveron moitteetonta soveltamista valvoa erityisesti yhteisöliiketoimien osalta ja arvonlisäveropetoksia torjua. Siinä määritellään erityisesti säännöt ja menettelyt, joita noudattaen jäsenvaltiot voivat kerätä ja vaihtaa kyseisiä tietoja sähköisesti.
2. Tässä asetuksessa määritetään ehdot, joita noudattaen 1 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten on avustettava arvonlisäverotulojen suojaamisessa kaikissa jäsenvaltioissa.
3. Tällä asetuksella ei ole vaikutusta keskinäistä apua rikosoikeuden alalla koskevien sääntöjen soveltamiseen jäsenvaltioissa.
4. Tässä asetuksessa säädetään myös säännöistä ja menettelyistä, joita sovelletaan direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa tarkoitetun erityisjärjestelmän mukaiseen sähköisesti suoritettavia palveluja koskevien arvonlisäverotietojen vaihtoon sähköisesti ja myös myöhempään tietojen vaihtoon sekä, siltä osin kuin kyseessä ovat tuon erityisjärjestelmän piiriin kuuluvat palvelut, rahansiirtoon jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä.
2 artikla
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
’keskusyhteystoimistolla’ 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimettyä virastoa, joka pääasiallisesti vastaa yhteydenpidosta muihin jäsenvaltioihin hallinnollisen yhteistyön alalla;
b)
’yhteysviranomaisella’ virastoa, joka ei ole keskusyhteystoimisto ja jonka toimivaltainen viranomainen on nimennyt yhteysviranomaiseksi 4 artiklan 2 kohdan nojalla vaihtamaan suoraan tietoja tämän asetuksen perusteella;
c)
’toimivaltaisella virkamiehellä’ virkamiestä, joka on 4 artiklan 3 kohdan nojalla nimetty vaihtamaan suoraan tietoja tämän asetuksen perusteella;
d)
’pyynnön esittävällä viranomaisella’ toimivaltaisen viranomaisen puolesta avunpyynnön esittävää jäsenvaltion keskusyhteystoimistoa, yhteysviranomaista tai toimivaltaista virkamiestä;
e)
’pyynnön vastaanottavalla viranomaisella’ toimivaltaisen viranomaisen puolesta avunpyynnön vastaanottavaa jäsenvaltion keskusyhteystoimistoa, yhteysviranomaista tai toimivaltaista virkamiestä;
f)
’yhteisöliiketoimilla’ yhteisönsisäisiä tavaroiden luovutuksia ja palvelujen suorituksia;
g)
’yhteisönsisäisellä tavaroiden luovutuksella’ tavaroiden luovutusta, joka on ilmoitettava direktiivin 2006/112/EY 262 artiklassa säädetyssä yhteenvetoilmoituksessa;
h)
’yhteisönsisäisellä palvelujen suorituksella’ palvelujen suoritusta, joka on ilmoitettava direktiivin 2006/112/EY 262 artiklassa säädetyssä yhteenvetoilmoituksessa;
i)
’tavaroiden yhteisöhankinnalla’ omistajan määräämisvallan saamista irtaimeen aineelliseen omaisuuteen direktiivin 2006/112/EY 20 artiklan mukaisesti;
j)
’arvonlisäverotunnisteella’ direktiivin 2006/112/EY 214, 215 ja 216 artiklassa säädettyä numeroa;
k)
’hallinnollisella tutkimuksella’ kaikkia tarkastuksia, tarkistuksia ja muita toimia, joita jäsenvaltiot suorittavat hoitaessaan arvonlisäverolainsäädännön moitteettomaan soveltamisen varmistamiseen tähtääviä tehtäviään;
l)
’automaattisella tietojenvaihdolla’ ilman edeltävää pyyntöä järjestelmällisesti suoritettua ennalta määriteltyjen tietojen välittämistä toiselle jäsenvaltiolle;
m)
’oma-aloitteisella tietojenvaihdolla’ milloin tahansa ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvaa satunnaista tietojen ilmoittamista toiselle jäsenvaltiolle;
n)
’henkilöllä’
i)
luonnollista henkilöä,
ii)
oikeushenkilöä,
iii)
jos voimassa olevassa lainsäädännössä sitä edellytetään, oikeustoimikelpoiseksi tunnustettua henkilöiden yhteenliittymää, jolla ei kuitenkaan ole oikeushenkilön oikeudellista asemaa,
iv)
muuta minkä tahansa luonteista tai muotoista oikeudellista järjestelyä, siitä riippumatta, onko se oikeushenkilö, jonka puitteissa suoritetaan liiketoimia, joista kannetaan arvonlisäveroa;
o)
’automatisoidulla pääsyllä’ mahdollisuutta päästä viivytyksettä sähköiseen järjestelmään tiettyihin siellä oleviin tietoihin tutustumiseksi;
p)
’sähköisesti’ tietojen käsittelyyn (mukaan lukien tietojen digitaalinen pakkaaminen) ja tallentamiseen tarkoitetun sähköisen välineistön käyttämistä johtojen välityksellä, radioteitse, optisesti tai muulla sähkömagneettisella menetelmällä;
q)
’CCN/CSI-verkolla’ unionin toimivaltaisten tulli- ja veroviranomaisten välisen kaiken sähköisen tiedonsiirron varmistamiseksi kehittämään yhteiseen tietoliikenneverkkoon, jäljempänä ’CCN’ ja yhteiseen järjestelmien rajapintaan, jäljempänä ’CSI’, perustuvaa yhteistä ympäristöä;
r)
’samanaikaisella tarkastuksella’ yhden tai useamman toisiinsa sidoksissa olevan verovelvollisen verotuksellisen tilanteen yhteen sovitettua tarkastamista, jonka toteuttaa vähintään kaksi yhteisen tai toisiaan täydentävän edun omaavaa osallistuvaa jäsenvaltiota.
2. Direktiivin 2006/112/EY 358, 358 a ja 369 a artiklassa olevia määritelmiä sovelletaan myös tätä asetusta sovellettaessa 1 päivästä tammikuuta 2015.
3 artikla
Toimivaltaisia viranomaisia ovat ne viranomaiset, joiden nimissä tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan joko suoraan tai toimivallan siirron kautta.
Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä joulukuuta 2010 toimivaltainen viranomaisensa, joka huolehtii tämän direktiivin soveltamisesta, ja ilmoitettava komissiolle sen jälkeen viipymättä kaikista mahdollisista sitä koskevista muutoksista.
Komissio saattaa kaikkien toimivaltaisten viranomaisten luettelon jäsenvaltioiden saataville ja julkaisee nämä tiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä yksi keskusyhteystoimisto, jolle siirretään pääasiallinen vastuu yhteydenpidosta muihin jäsenvaltioihin hallinnollisen yhteistyön alalla. Sen on ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Keskusyhteystoimisto voidaan myös nimetä vastaamaan yhteydenpidosta komissioon.
2. Kunkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi nimetä yhteysviranomaisia. Keskusyhteystoimiston tehtävänä on pitää näitä yhteysviranomaisia koskeva luettelo ajan tasalla ja asettaa se muiden asianomaisten jäsenvaltioiden keskusyhteystoimistojen saataville.
3. Kunkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi lisäksi määrittelemiensä edellytysten mukaisesti nimetä toimivaltaisia virkamiehiä, jotka voivat suoraan vaihtaa tietoja tämän asetuksen perusteella. Näin tehdessään se voi rajoittaa tällaisen valtuutuksen alaa. Keskusyhteystoimiston tehtävänä on pitää näitä virkamiehiä koskeva luettelo ajan tasalla ja asettaa se muiden asianomaisten jäsenvaltioiden keskusyhteystoimistojen saataville.
4. Virkamiehiä, jotka vaihtavat tietoja 28, 29 ja 30 artiklan nojalla, pidetään joka tapauksessa tähän tarkoitukseen toimivaltaisina virkamiehinä toimivaltaisten viranomaisten määrittelemien edellytysten mukaisesti.
5 artikla
Jos yhteysviranomainen tai toimivaltainen virkamies esittää tai vastaanottaa avunpyynnön tai saa vastauksen avunpyyntöön, sen tai hänen on ilmoitettava tästä oman jäsenvaltionsa keskusyhteystoimistolle tämän määrittelemien edellytysten mukaisesti.
6 artikla
Jos yhteysviranomainen tai toimivaltainen virkamies saa avunpyynnön, joka edellyttää toimia yhteysviranomaisen tai toimivaltaisen virkamiehen maantieteellisen tai toiminnallisen alueen ulkopuolella, sen tai hänen on välitettävä tällainen pyyntö viipymättä oman jäsenvaltionsa keskusyhteystoimistolle ja ilmoitettava tästä pyynnön esittäneelle viranomaiselle. Tässä tapauksessa 10 artiklassa säädetty määräaika alkaa avunpyynnön keskusyhteystoimistolle välittämistä seuraavana päivänä.
II LUKU
PYYNTÖÖN PERUSTUVA TIETOJEN VAIHTO
1 JAKSO
Tietoja ja hallinnollisia tutkimuksia koskeva pyyntö
7 artikla
1. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava pyynnön esittävälle viranomaiselle tämän pyynnöstä 1 artiklassa tarkoitetut tiedot, myös yhden tai useamman konkreettisen tapauksen osalta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tietojen toimittamista varten pyynnön vastaanottava viranomainen teettää tietojen hankkimiseksi tarvittavat hallinnolliset tutkimukset.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu pyyntö voi 31 päivään joulukuuta 2014 asti sisältää hallinnollista tutkimusta koskevan perustellun pyynnön. Jos pyynnön vastaanottava viranomainen katsoo, että hallinnollista tutkimusta ei tarvita, sen on välittömästi ilmoitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle syyt tähän.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu pyyntö voi 1 päivästä tammikuuta 2015 lukien sisältää tiettyä hallinnollista tutkimusta koskevan perustellun pyynnön. Jos pyynnön vastaanottava viranomainen katsoo, että mitään hallinnollista tutkimusta ei tarvita, sen on välittömästi ilmoitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle syyt tähän.
Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jäsenvaltio voi kieltäytyä suorittamasta tutkimusta, joka koskee verovelvollisen ilmoittamia määriä, jotka liittyvät niiden liitteessä I lueteltuihin tavaroiden luovutuksiin tai palvelujen suorituksiin, jotka pyynnön vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltioon sijoittautunut verovelvollinen on toteuttanut ja jotka verotetaan siinä jäsenvaltiossa, jossa pyynnön esittävä viranomainen on, ainoastaan
a)
54 artiklan 1 kohdassa säädetyillä perusteilla, jotka pyynnön vastaanottava viranomainen on arvioinut 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksyttävän, tämän kohdan ja 54 artiklan 1 kohdan yhteisvaikutuksista annettavan hyviä toimintatapoja koskevan ilmoituksen mukaisesti;
b)
54 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyillä perusteilla; tai
c)
sillä perusteella, että pyynnön vastaanottava viranomainen on jo toimittanut pyynnön esittävälle viranomaiselle asianomaista verovelvollista koskevia tietoja, jotka on saatu alle kaksi vuotta aiemmin suoritetussa hallinnollisessa tutkimuksessa.
Jos pyynnön vastaanottava viranomainen kieltäytyy suorittamasta toisessa alakohdassa tarkoitettua hallinnollista tutkimusta a ja b alakohdassa mainituilla perusteilla, sen on kuitenkin ilmoitettava pyynnön esittävälle viranomaiselle niiden asianomaisten luovutusten ja suoritusten päivämäärät ja arvot, jotka verovelvollinen on toteuttanut kahden edeltävän vuoden aikana pyynnön esittävän viranomaisen jäsenvaltiossa.
5. Pyydettyjen tietojen saamiseksi tai pyydettyjen hallinnollisten tutkimusten tekemiseksi pyynnön vastaanottavan viranomaisen tai hallintoviranomaisen, jonka käsiteltäväksi se on asian saattanut, on toimittava kuin se toimisi omaan lukuunsa tai oman maansa jonkin toisen viranomaisen pyynnöstä.
8 artikla
Edellä olevaan 7 artiklaan perustuvat tietoja ja hallinnollisia tutkimuksia koskevat pyynnöt toimitetaan lomakkeella, jonka malli hyväksytään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, paitsi 50 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa tai poikkeustapauksissa, joissa pyyntöön on liitetty selvitys siitä, miksi pyynnön esittävä viranomainen katsoo, ettei vakiolomake sovellu.
9 artikla
1. Pyynnön vastaanottava viranomainen toimittaa pyynnön esittävälle viranomaiselle tämän pyynnöstä raporttien, todistusten ja muiden mahdollisten asiakirjojen muodossa tai niiden oikeaksi todistettuina jäljennöksinä tai niiden otteina kaikki hankkimansa tai hallussaan olevat asiaankuuluvat tiedot sekä hallinnollisten tutkimusten tulokset.
2. Alkuperäiset asiakirjat toimitetaan ainoastaan, jos se ei ole vastoin siinä jäsenvaltiossa, jossa pyynnön vastaanottava viranomainen sijaitsee, voimassa olevia säännöksiä.
2 JAKSO
Tietojen toimittamisen määräaika
10 artikla
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava 7 ja 9 artiklassa tarkoitetut tiedot mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kolmen kuukauden kuluttua pyynnön vastaanottamispäivästä.
Jos nämä tiedot ovat jo pyynnön vastaanottavan viranomaisen hallussa, määräaika on kuitenkin enintään kuukausi.
11 artikla
Tietyn tyyppisissä erikoistapauksissa pyynnön vastaanottava viranomainen ja pyynnön esittävä viranomainen voivat sopia määräajoista, jotka poikkeavat 10 artiklassa säädetyistä.
12 artikla
Jos pyynnön vastaanottava viranomainen ei kykene vastaamaan pyyntöön määräajassa, sen on ilmoitettava välittömästi pyynnön esittävälle viranomaiselle kirjallisesti, miksi se ei voi noudattaa määräaikaa ja milloin se katsoo voivansa todennäköisesti vastata.
III LUKU
ILMAN EDELTÄVÄÄ PYYNTÖÄ TAPAHTUVA TIETOJEN VAIHTO
13 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilman edeltävää pyyntöä toimitettava minkä tahansa toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 1 artiklassa tarkoitetut tiedot seuraavissa tilanteissa, joissa:
a)
verotuksen on määrä tapahtua määräjäsenvaltiossa ja alkuperäjäsenvaltion toimittamia tietoja tarvitaan määräjäsenvaltion tarkastusjärjestelmän tehokasta toimintaa varten;
b)
jäsenvaltiolla on syytä uskoa, että toisessa jäsenvaltiossa on tapahtunut tai on todennäköisesti tapahtunut arvonlisäverolainsäädännön rikkominen;
c)
toisessa jäsenvaltiossa on verotulojen menetyksen vaara.
2. Ilman edeltävää pyyntöä tapahtuva tietojen vaihto on joko automaattista 14 artiklan mukaisesti tai oma-aloitteista 15 artiklan mukaisesti.
3. Tiedot on toimitettava 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen hyväksyttävillä vakiolomakkeilla.
14 artikla
1. Seuraavat seikat on määriteltävä 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen:
a)
automaattisesti vaihdettavien tietojen täsmälliset luokat;
b)
tietojen vaihdon tiheys kuhunkin automaattisesti vaihdettavien tietojen luokkaan kuuluvien tietojen osalta; ja
c)
automaattisen tietojen vaihdon käytännön järjestelyt.
Jäsenvaltio voi pidättyä osallistumasta yhteen tai useampaan luokkaan kuuluvien tietojen automaattiseen vaihtoon, jos tietojen kerääminen tällaista vaihtoa varten edellyttäisi uusien velvollisuuksien asettamista arvonlisäverovelvollisille tai kohtuutonta hallinnollista rasitusta tuolle jäsenvaltiolle.
Jäljempänä 58 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu komitea tarkastelee kutakin tietoluokkaa koskevan automaattisen tietojen vaihdon tuloksia kerran vuodessa sen varmistamiseksi, että tämäntyyppistä tietojen vaihtoa suoritetaan ainoastaan silloin kun se on tehokkain tapa vaihtaa tietoja.
2. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on 1 päivästä tammikuuta 2015 lukien vaihdettava automaattisesti tietoja, joiden avulla kulutusjäsenvaltiot voivat varmistaa, että niiden alueelle sijoittautumattomat verovelvolliset ilmoittavat ja maksavat asiaankuuluvalla tavalla arvonlisäveron televiestintäpalveluista, radio- ja televisiolähetyspalveluista sekä sähköisesti suoritetuista palveluista riippumatta siitä, käyttävätkö kyseiset verovelvolliset direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 3 jaksossa tarkoitettua erityisjärjestelmää. Sijoittautumisjäsenvaltion on ilmoitettava kaikista tietoonsa tulleista epäselvyyksistä kulutusjäsenvaltiolle.
15 artikla
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava oma-aloitteisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille tiedossaan olevat 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, joita ei ole toimitettu 14 artiklassa tarkoitetun automaattisen tiedonvaihdon puitteissa ja joiden ne katsovat voivan olla hyödyksi näille toimivaltaisille viranomaisille.
IV LUKU
PALAUTE
16 artikla
Jos toimivaltainen viranomainen antaa tietoja 7 tai 15 artiklan mukaisesti, se voi pyytää tiedot saanutta toimivaltaista viranomaista antamaan tätä koskevaa palautetta. Jos tällainen pyyntö esitetään, tiedot saaneen toimivaltaisen viranomaisen on, sanotun vaikuttamatta sen jäsenvaltiossa sovellettaviin verosalaisuutta ja tietosuojaa koskeviin sääntöihin ja edellyttäen, että tästä ei aiheudu kohtuutonta hallinnollista rasitusta, lähetettävä palaute mahdollisimman pian. Käytännön järjestelyt määritetään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
V LUKU
YKSITTÄISTEN TIETOJEN TALLETTAMINEN JA VAIHTO
17 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on talletettava sähköisessä järjestelmässä seuraavat tiedot:
a)
direktiivin 2006/112/EY XI osaston 6 luvun mukaisesti keräämänsä tiedot;
b)
direktiivin 2006/112/EY 213 artiklan mukaisesti kerätyt tiedot sellaisten henkilöiden henkilöllisyydestä, toiminnasta, oikeudellisesta muodosta ja osoitteesta, joille se on antanut arvonlisäverotunnisteen, ja päivä, jona tämä tunniste on myönnetty;
c)
tiedot sen antamista arvonlisäverotunnisteista, joiden voimassaolo on lakannut, ja päivä, jona niiden voimassaolo on lakannut; ja
d)
direktiivin 2006/112/EY 360, 361, 364 ja 365 artiklan mukaisesti keräämänsä tiedot sekä 1 päivästä tammikuuta 2015 tiedot, jotka se kerää mainitun direktiivin 369 c, 369 f ja 369 g artiklan nojalla.
2. Edellä 1 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitettuja tietoja koskevaa automatisoitua pyyntöä koskevat tekniset yksityiskohdat hyväksytään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
18 artikla
Jotta 17 artiklassa tarkoitettuja tietoja voidaan käyttää tässä asetuksessa säädetyissä menettelyissä, niiden on oltava saatavilla vähintään viisi vuotta sen ensimmäisen kalenterivuoden päättymisestä, jona ne on asetettava saataville.
19 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että 17 artiklassa tarkoitetussa sähköisessä järjestelmässä saatavilla olevat tiedot ovat ajan tasalla sekä aukottomia ja täsmällisiä.
Jäljempänä 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistetaan perusteet, joilla määritetään, mitkä muutokset eivät ole asiaankuuluvia, olennaisia tai hyödyllisiä ja joita siten ei tarvitse tehdä.
20 artikla
1. Kaikki 17 artiklassa tarkoitetut tiedot on syötettävä viipymättä sähköiseen järjestelmään.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, 17 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tiedot on syötettävä sähköiseen järjestelmään viimeistään kuukauden kuluttua sen kauden päättymisestä, jota kyseiset tiedot koskevat.
3. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, jos sähköisessä järjestelmässä olevia tietoja on oikaistava tai jos siihen on lisättävä tietoja 19 artiklan mukaisesti, kyseiset tiedot on syötettävä viimeistään kuukauden kuluttua sen kauden päättymisestä, jonka aikana kyseiset tiedot on kerätty.
21 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on myönnettävä toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle automatisoitu pääsy 17 artiklan mukaisesti talletettuihin tietoihin.
2. Edellä 17 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista tiedoista on oltava saatavilla vähintään seuraavat:
a)
arvonlisäverotunnisteet, jotka tiedot vastaanottava jäsenvaltio on antanut;
b)
niiden tavaroiden yhteisönsisäisten luovutusten kokonaisarvo ja niiden palvelujen yhteisönsisäisten suoritusten kokonaisarvo, jotka tiedot antavassa jäsenvaltiossa arvonlisäverotunnisteen saaneet toimijat ovat myyneet a alakohdassa tarkoitetun arvonlisäverotunnisteen haltijoille;
c)
niiden henkilöiden arvonlisäverotunnisteet, jotka ovat toteuttaneet b alakohdassa tarkoitettuja tavaroiden luovutuksia ja palvelujen suorituksia;
d)
kunkin c alakohdassa tarkoitetun henkilön kullekin a alakohdassa tarkoitetun arvonlisäverotunnisteen haltijalle toteuttamien b alakohdassa tarkoitettujen tavaroiden luovutusten ja palvelujen suoritusten kokonaisarvo;
e)
kunkin c alakohdassa tarkoitetun henkilön kullekin jonkin muun jäsenvaltion antaman arvonlisäverotunnisteen haltijalle toteuttamien b alakohdassa tarkoitettujen tavaroiden luovutusten ja palvelujen suoritusten kokonaisarvo seuraavin edellytyksin:
i)
pääsy liittyy epäillyn petoksen tutkintaan;
ii)
pääsy tapahtuu sellaisen 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun Eurofisc-yhteysvirkamiehen välityksellä, jolla on sähköisten järjestelmien henkilökohtainen käyttäjätunnus, joka mahdollistaa pääsyn näihin tietoihin; ja
iii)
pääsy on mahdollinen vain yleisenä virka-aikana.
Edellä b, d ja e alakohdassa tarkoitetut arvot on ilmoitettava tiedot toimittavan jäsenvaltion valuutan määräisinä ja direktiivin 2006/112/EY 263 artiklan mukaisesti kullekin verovelvolliselle vahvistetun yhteenvetoilmoituksen antamista koskevan kauden osalta.
22 artikla
1. Tarjotakseen veroviranomaisille kohtuulliset takeet 17 artiklassa tarkoitetussa sähköisessä järjestelmässä saatavilla olevien tietojen laadusta ja luotettavuudesta jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tiedot, jotka verovelvolliset samoin kuin oikeushenkilöt, jotka eivät ole verovelvollisia, ovat toimittaneet rekisteröityäkseen arvonlisäverotarkoituksiin direktiivin 2006/112/EY 214 artiklan mukaisesti, ovat jäsenvaltioiden arvion mukaan täydelliset ja täsmälliset.
Jäsenvaltioiden on toteutettava riskinarviointinsa tulosten edellyttämät menettelyt näiden tietojen tarkistamiseksi. Tarkistukset on tehtävä pääsääntöisesti ennen arvonlisäverotarkoituksiin rekisteröintiä tai, jos ennen rekisteröintiä tehdään ainoastaan alustavia tarkistuksia, viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tällaisesta rekisteröimisestä.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava 58 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle toimenpiteet, jotka on toteutettu kansallisella tasolla tietojen laatua ja luotettavuutta koskevien tavoitteiden varmistamiseksi 1 kohdan mukaisesti.
23 artikla
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin 2006/211/EY 214 artiklassa tarkoitettu arvonlisäverotunniste on merkitty pätemättömäksi tämän artiklan 17 artiklassa tarkoitettuun sähköiseen järjestelmään ainakin seuraavissa tilanteissa:
a)
arvonlisäverotusta varten rekisteröityneet henkilöt ovat ilmoittaneet lopettaneensa direktiivin 2006/112/EY 9 artiklassa määritellyn liiketoiminnan harjoittamisen tai joiden toimivaltainen veroviranomainen katsoo lopettaneen liiketoiminnan harjoittamisen. Veroviranomainen voi olettaa henkilön lopettaneen liiketoiminnan harjoittamisen erityisesti silloin, kun tämä on pyynnöstä huolimatta jättänyt antamatta arvonlisävero- ja yhteenvetoilmoitukset vuoden ajalta siitä, kun ensimmäisen toimittamatta jääneen ilmoituksen toimittamista koskeva määräaika meni umpeen. Henkilölle on annettava mahdollisuus osoittaa liiketoiminnan harjoittaminen muilla keinoin.
b)
henkilöitä jotka ovat ilmoittaneet vääriä tietoja saadakseen arvonlisäverotunnisteen tai jättäneet ilmoittamatta niitä koskevien tietojen muutokset ja, jos verohallinto olisi tiennyt asiasta, se olisi evännyt arvonlisäverotarkoituksiin rekisteröimisen tai peruuttanut arvonlisäverotunnisteen.
24 artikla
Jos jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset 17-21 artiklaa soveltaessaan vaihtavat tietoja keskenään sähköisessä muodossa, niiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 55 artiklan noudattamisen varmistamiseksi.
Jäsenvaltiot vastaavat kaikilta osin järjestelmiensä kehittämisestä sellaisiksi, että niiden välityksellä voidaan vaihtaa näitä tietoja CCN/CSI-verkkoa käyttäen.
VI LUKU
HALLINNOLLISTA TIEDOKSIANTOA KOSKEVA PYYNTÖ
25 artikla
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on annettava pyynnön esittävän viranomaisen pyynnöstä vastaanottajalle tiedoksi kaikki toimivaltaisten viranomaisten asiakirjat ja päätökset, jotka koskevat arvonlisäverolainsäädännön soveltamista pyynnön esittävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa, noudattaen siinä jäsenvaltiossa, jossa pyynnön vastaanottava viranomainen sijaitsee, voimassa olevia vastaavien asiakirjojen tiedoksi antamista koskevia säännöksiä.
26 artikla
Tiedoksiantamista koskevassa pyynnössä, jossa on mainittava tiedoksi annettavan asiakirjan tai päätöksen aihe, on ilmoitettava vastaanottajan nimi, osoite ja muut mahdollisesti tämän yksilöimiseksi tarvittavat tiedot.
27 artikla
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava viipymättä pyynnön esittävälle viranomaiselle toimistaan tiedoksiantamista koskevan pyynnön suhteen, erityisesti päivä, jona päätös tai asiakirja on annettu tiedoksi vastaanottajalle.
VII LUKU
LÄSNÄOLO VIRASTOISSA JA OSALLISTUMINEN HALLINNOLLISIIN TUTKIMUKSIIN
28 artikla
1. Pyynnön esittävän viranomaisen valtuuttamat toimivaltaiset virkamiehet voivat kyseisen viranomaisen sekä pyynnön vastaanottavan viranomaisen sopimuksesta ja viimeksi mainitun vahvistamien järjestelyjen mukaisesti olla 1 artiklassa tarkoitettujen tietojen vaihtamiseksi läsnä pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion hallintovirkamiesten virastoissa tai muissa paikoissa, joissa nämä viranomaiset suorittavat tehtäviään. Jos pyydetyt tiedot sisältyvät asiakirjoihin, jotka ovat pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiesten saatavilla, pyynnön esittävän viranomaisen virkamiehille on annettava niistä jäljennökset.
2. Pyynnön esittävän viranomaisen nimeämät toimivaltaiset virkamiehet voivat kyseisen viranomaisen sekä pyynnön vastaanottavan viranomaisen sopimuksesta ja viimeksi mainitun vahvistamien järjestelyjen mukaisesti olla läsnä pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion alueella toteutetuissa hallinnollisissa tutkimuksissa 1 artiklassa tarkoitettujen tietojen vaihtamiseksi. Ainoastaan pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiehet suorittavat nämä hallinnolliset tutkimukset. Pyynnön esittävän viranomaisen virkamiehet eivät saa käyttää pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiehille myönnettyjä tarkastusvaltuuksia. Heillä on kuitenkin oikeus päästä samoihin toimitiloihin ja saada käyttöönsä samat asiakirjat kuin pyynnön vastaanottaneen viranomaisen virkamiehet viimeksi mainittujen välityksellä, mutta vain kyseistä hallinnollista tutkimusta varten.
3. Pyynnön esittävän viranomaisen virkamiesten, jotka 1 ja 2 kohdan mukaisesti ovat läsnä toisessa jäsenvaltiossa, on milloin tahansa voitava esittää kirjallinen valtuutus, josta ilmenee heidän henkilöllisyytensä ja virka-asemansa.
VIII LUKU
SAMANAIKAISET TARKASTUKSET
29 artikla
Jäsenvaltiot voivat sopia samanaikaisten tarkastusten suorittamisesta aina, kun ne katsovat, että tällaiset tarkastukset ovat tehokkaampia kuin vain yhden jäsenvaltion suorittamat tarkastukset.
30 artikla
1. Jäsenvaltion on yksilöitävä itsenäisesti verovelvolliset, joiden osalta se aikoo ehdottaa samanaikaista tarkastusta. Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat muiden jäsenvaltioiden, joita asia koskee, toimivaltaisille viranomaisille samanaikaisten tarkastusten kohteiksi ehdotetut tapaukset. Se perustelee valintansa toimittamalla mahdollisuuksien mukaan tiedot, joiden perusteella se päätyi valintaansa. Se ilmoittaa ajanjakson, jona tarkastukset olisi suoritettava.
2. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jolle samanaikaista tarkastusta on ehdotettu, ilmoittaa vastaavalle toisen jäsenvaltion viranomaiselle suostumuksestaan tarkastukseen tai ilmoittaa sille perustellun kieltäytymisensä pääsääntöisesti kahden viikon mutta viimeistään kuukauden kuluessa ehdotuksen vastaanottamisesta.
3. Kukin asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltainen viranomainen nimeää edustajan, jonka tehtävänä on tarkastuksen johto ja yhteensovittaminen.
IX LUKU
TIETOJEN ANTAMINEN VEROVELVOLLISILLE
31 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on huolehdittava siitä, että henkilöillä, joita yhteisönsisäiset tavaroiden luovutukset tai palvelujen suoritukset koskevat, sekä sijoittautumattomilla verovelvollisilla, jotka suorittavat televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja ja sähköisesti suoritettavia palveluja, erityisesti niitä, joita tarkoitetaan direktiivin 2006/112/EY liitteessä II, on oikeus saada tällaisia liiketoimia varten vahvistus sähköisesti kenen tahansa tietyn henkilön arvonlisäverotunnisteen voimassaolosta sekä siihen liittyvästä nimestä ja osoitteesta. Näiden tietojen on oltava yhdenmukaiset 17 artiklassa tarkoitettujen samojen tietojen kanssa.
2. Kunkin jäsenvaltion on kansallisten tietosuojasääntöjensä mukaisesti vahvistettava sähköisesti sen henkilön nimi ja osoite, jolle tunniste on annettu.
3. Direktiivin 2006/112/EY 357 artiklassa säädetyn ajanjakson aikana ei 1 kohtaa sovelleta sijoittautumattomiin verovelvollisiin, jotka suorittavat televiestintäpalveluja tai radio- ja televisiolähetyspalveluja.
32 artikla
1. Komissio julkaisee jäsenvaltioiden ilmoittamien tietojen perusteella internetsivustollaan kussakin jäsenvaltiossa direktiivin 2006/112/EY XI osaston 3 luvun täytäntöönpanemiseksi annetut säännökset yksityiskohtaisina.
2. Toimitettavien tietojen yksityiskohdat sekä muoto, jossa nämä tiedot annetaan, päätetään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
X LUKU
EUROFISC
33 artikla
1. Arvonlisäveropetosten torjumiseksi tehtävän monenvälisen yhteistyön edistämiseksi ja helpottamiseksi tässä luvussa perustetaan kohdennettujen tietojen nopeaan jäsenvaltioiden väliseen vaihtoon tarkoitettu verkosto, jäljempänä ’Eurofisc’.
2. Jäsenvaltioiden on Eurofiscin puitteissa
a)
perustettava monenvälinen varhaisvaroitusjärjestelmä arvonlisäveropetosten torjuntaa varten;
b)
sovitettava yhteen kohdennettujen tietojen nopeaa monenvälistä tietojen vaihtoa aloilla, joilla Eurofisc toimii, jäljempänä ’Eurofiscin työalat’;
c)
sovitettava yhteen osallistuvien jäsenvaltioiden Eurofisc-yhteysvirkamiesten työtä vastaanotettujen varoitusten käsittelemiseksi.
34 artikla
1. Jäsenvaltiot osallistuvat Eurofiscin työaloihin valintansa mukaan ja ne voivat myös päättää lopettaa osallistumisensa;
2. Jäsenvaltioiden, jotka ovat päättäneet osallistua johonkin Eurofiscin työalaan, on osallistuttava aktiivisesti monenväliseen kohdennettujen tietojen vaihtoon kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden välillä;
3. Vaihdettujen tietojen on oltava luottamuksellisia siten kuin 55 artiklassa säädetään.
35 artikla
Komissio antaa Eurofiscille teknistä ja logistista tukea. Komissiolla ei ole pääsyä 1 artiklassa tarkoitettuihin tietoihin, joita voidaan vaihtaa Eurofiscissä.
36 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on nimettävä ainakin yksi Eurofisc-yhteysvirkamies. Eurofisc-yhteysvirkamiehet ovat 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja toimivaltaisia virkamiehiä, jotka suorittavat 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tehtäviä. Yhteysvirkamiehet ovat ainoastaan kansallisen hallintonsa alaisia.
2. Eurofiscin johonkin työalaan osallistuvien jäsenvaltioiden yhteysvirkamiesten, jäljempänä ’osallistuvat Eurofisc-yhteysvirkamiehet’, on nimettävä koordinaattori, jäljempänä ’Eurofiscin työalakoordinaattori’, osallistuvien Eurofisc-yhteysvirkamiesten joukosta rajoitetutuksi kaudeksi. Eurofiscin työalakoordinaattorit:
a)
kokoavat ja lajittelevat osallistuvilta Eurofisc-yhteysvirkamiehiltä saadut tiedot ja asettavat kaikki tiedot muiden osallistuvien Eurofisc-yhteysvirkamiesten saataville. Tiedot vaihdetaan sähköisesti;
b)
varmistavat, että osallistuvilta Eurofisc-yhteysvirkamiehiltä saadut tiedot käsitellään työalaan osallistuvien kesken sovitulla tavalla ja asettavat tulokset osallistuvien Eurofisc-yhteysvirkamiesten saataville;
c)
antavat palautetta osallistuville Eurofisc-yhteysvirkamiehille.
37 artikla
Eurofiscin työalakoordinaattorit toimittavat 58 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle vuosittain kaikkia työaloja koskevan kertomuksen.
XI LUKU
DIREKTIIVIN 2006/112/EY XII OSASTON 6 LUVUN ERITYISJÄRJESTELMIÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET
1 JAKSO
31 päivään joulukuuta 2014 sovellettavat säännökset
38 artikla
Jäljempänä olevia säännöksiä sovelletaan direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädettyjen erityisjärjestelmien osalta. Kyseisen direktiivin 358 artiklan määritelmiä sovelletaan myös tätä lukua sovellettaessa.
39 artikla
1. Tiedot, jotka yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen on toimintaansa aloittaessaan annettava tunnistamisjäsenvaltiolle direktiivin 2006/112/EY 361 artiklan nojalla, on toimitettava sähköisesti. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jona tiedot saatiin yhteisöön sijoittautumattomalta verovelvolliselta. Samoin on muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ilmoitettava annettu tunnistenumero. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien tietojen toimittamisessa käytettävä yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jos yhteisöön sijoittautumaton verovelvollinen poistetaan tunnistamisrekisteristä.
40 artikla
1. Veroilmoitus yhdessä direktiivin 2006/112/EY 365 artiklassa tarkoitettujen tietojen kanssa on toimitettava sähköisesti. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava nämä tiedot sähköisesti asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jonka aikana veroilmoitus vastaanotettiin. Jäsenvaltioiden, jotka ovat edellyttäneet veroilmoituksen tekemistä muuna kansallisena valuuttana kuin euroina, on muunnettava summat euromääräisiksi käyttäen valuuttakurssia, joka on voimassa verokauden viimeisenä päivänä. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu tuona päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. Tekniset yksityiskohdat, joita tietojen toimittamiseen on sovellettava, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava sähköisesti kulutusjäsenvaltiolle tiedot, joita tarvitaan kunkin maksun yhdistämiseksi asiaankuuluvan neljännesvuoden veroilmoitukseen.
41 artikla
1. Tunnistamisjäsenvaltion on varmistettava, että sijoittautumattoman verovelvollisen maksama määrä siirretään sen kulutusjäsenvaltion nimeämälle euromääräiselle pankkitilille, jolle maksu kuuluu. Jäsenvaltioiden, jotka ovat edellyttäneet maksujen suorittamista muuna kansallisena valuuttana kuin euroina, on muunnettava summat euromääräisiksi käyttäen valuuttakurssia, joka on voimassa kertomuskauden viimeisenä päivänä. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu tuona päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. Siirto on tehtävä viimeistään kymmenentenä päivänä sen kuukauden päättymisen jälkeen, jonka aikana maksu vastaanotettiin.
2. Jos sijoittautumaton verovelvollinen ei maksa kannettavaa veroa kokonaisuudessaan, tunnistamisjäsenvaltion on varmistettava, että maksu siirretään kulutusjäsenvaltioille suhteutettuna kussakin jäsenvaltiossa kannettavan veron määrään. Tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava tästä sähköisesti kulutusjäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
42 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille asiaankuuluvat pankkitilien numerot maksujen vastaanottamista varten 41 artiklan mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava yleisen verokannan muutokset viipymättä sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle.
2 JAKSO
1 päivästä tammikuuta 2015 sovellettavat säännökset
43 artikla
Jäljempänä olevia säännöksiä sovelletaan direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädettyjen erityisjärjestelmien osalta.
44 artikla
1. Tiedot, jotka yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen on toimintaansa aloittaessaan annettava tunnistamisjäsenvaltiolle direktiivin 2006/112/EY 361 artiklan nojalla, on toimitettava sähköisesti. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jona tiedot saatiin yhteisöön sijoittautumattomalta verovelvolliselta. Vastaavat tiedot direktiivin 2006/112/EY 369 b artiklan mukaista erityisjärjestelmää käyttävän verovelvollisen tunnistamiseksi on toimitettava 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jona verovelvollinen ilmoitti tämän erityisjärjestelmän mukaisen verollisen toimintansa alkamisesta. Annettu tunnistenumero on samalla tavoin ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien tietojen toimittamisessa käytettävä yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jos yhteisöön sijoittautumaton verovelvollinen tai kulutusjäsenvaltioon sijoittautumaton verovelvollinen poistetaan erityisjärjestelmästä.
45 artikla
1. Veroilmoitus yhdessä direktiivin 2006/112/EY 365 artiklassa ja 369 g artiklassa tarkoitettujen tietojen kanssa on toimitettava sähköisesti. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava nämä tiedot sähköisesti asianomaisen kulutusjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jonka aikana veroilmoitus vastaanotettiin. Direktiivin 2006/112/EY 369 g artiklan toisen kohdan mukaiset tiedot on toimitettava myös asianomaisen sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. Jäsenvaltioiden, jotka ovat edellyttäneet veroilmoituksen tekemistä muuna kansallisena valuuttana kuin euroina, on muunnettava summat euromääräisiksi käyttäen valuuttakurssia, joka on voimassa verokauden viimeisenä päivänä. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu tuona päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. Tekniset yksityiskohdat, joita tietojen toimittamiseen on sovellettava, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava sähköisesti kulutusjäsenvaltiolle tiedot, jotka tarvitaan kunkin maksun yhdistämiseksi asiaankuuluvan neljännesvuoden veroilmoitukseen.
46 artikla
1. Tunnistamisjäsenvaltion on varmistettava, että yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen maksama määrä siirretään sen kulutusjäsenvaltion nimeämälle euromääräiselle pankkitilille, jolle maksu kuuluu. Jäsenvaltioiden, jotka ovat edellyttäneet maksujen suorittamista muuna kansallisena valuuttana kuin euroina, on muunnettava summat euromääräisiksi käyttäen valuuttakurssia, joka on voimassa kertomuskauden viimeisenä päivänä. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu tuona päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. Siirto on tehtävä viimeistään kymmenentenä päivänä sen kuukauden päättymisen jälkeen, jonka aikana maksu vastaanotettiin.
2. Jos yhteisöön sijoittautumaton verovelvollinen ei maksa kannettavaa veroa kokonaisuudessaan, tunnistamisjäsenvaltion on varmistettava, että maksu siirretään kulutusjäsenvaltioille suhteutettuna kussakin jäsenvaltiossa kannettavan veron määrään. Tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava tästä sähköisesti kulutusjäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
3. Niiden maksujen osalta, jotka siirretään kulutusjäsenvaltioon direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 3 jaksossa säädetyn erityisjärjestelmän mukaisesti, tunnistamisjäsenvaltiolla on oikeus pidättää 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista määristä
a)
1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen 31 päivään joulukuuta 2016 saakka 30 prosenttia,
b)
1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen 31 päivään joulukuuta 2018 saakka 15 prosenttia,
c)
1 päivästä tammikuuta 2019 alkaen 0 prosenttia.
47 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille asiaankuuluvat pankkitilien numerot maksujen vastaanottamista varten 46 artiklan mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava viipymättä sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle televiestintä-, radio- ja televisiolähetyspalvelujen sekä sähköisten palvelujen suorittamiseen sovellettavan verokannan muutokset.
XII LUKU
TIETOJEN VAIHTO JA SÄILYTTÄMINEN, KUN SOVELLETAAN ARVONLISÄVERON PALAUTUSMENETTELYÄ VEROVELVOLLISIIN, JOTKA EIVÄT OLE SIJOITTAUTUNEET PALAUTUSJÄSENVALTIOON VAAN MUUHUN JÄSENVALTIOON
48 artikla
1. Kun sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen vastaanottaa direktiivin 2008/9/EY 5 artiklan mukaisen arvonlisäveron palautushakemuksen ja jos kyseisen direktiivin 18 artiklaa ei sovelleta, sen on 15 kalenteripäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta toimitettava se sähköisesti kunkin asianomaisen palautusjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ja vahvistettava, että direktiivin 2008/9/EY 2 artiklan 5 alakohdan määritelmän mukainen hakija on arvonlisäverovelvollinen ja että tämän henkilön antama arvonlisäverotunniste tai verorekisterinumero on voimassa palautusajanjaksolla.
2. Kunkin palautusjäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille kaikki direktiivin 2008/9/EY 9 artiklan 2 kohdan nojalla vaatimansa tiedot. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien tietojen toimittamisessa käytettävä yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Kunkin palautusjäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jos se haluaa käyttää direktiivin 2008/9/EY 11 artiklan mukaista mahdollisuutta vaatia hakijaa toimittamaan kuvauksen liiketoiminnastaan yhdenmukaistettuja koodeja käyttäen.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut yhdenmukaistetut koodit määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen ja tilastollisen toimialaluokituksen NACE Rev. 2 vahvistamisesta 20 päivänä joulukuuta 2006 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1893/2006 (8) vahvistetun NACE-luokituksen pohjalta.
XIII LUKU
SUHTEET KOMISSIOON
49 artikla
1. Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelevat ja arvioivat tässä asetuksessa säädettyjen hallinnollista yhteistyötä koskevien järjestelyjen toimivuutta. Komissio kokoaa yhteen jäsenvaltioiden kokemukset parantaakseen näiden järjestelyjen toimivuutta.
2. Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle kaikki käytettävissä olevat tiedot, joilla on merkitystä niiden soveltaessa tätä asetusta.
3. Tämän asetuksen arvioimiseen tarvittavien tilastotietojen luettelo määritellään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Jäsenvaltiot toimittavat kyseiset tiedot komissiolle siltä osin kuin niitä on saatavilla ja kuin tästä ei todennäköisesti aiheudu kohtuutonta hallinnollista rasitetta.
4. Tämän hallinnollisen yhteistyön järjestelmän tehokkuuden arvioimiseksi veronkierron ja veron välttämisen torjunnassa jäsenvaltiot voivat toimittaa komissiolle kaikkia muita 1 artiklassa tarkoitettuja tietoja.
5. Komissio ilmoittaa 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tiedot muille jäsenvaltioille, joita asia koskee.
6. Sen lisäksi, mitä muissa tämän asetuksen säännöksissä edellytetään, komissio toimittaa tarvittaessa jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille kaikki mahdolliset tiedot, joiden avulla nämä viranomaiset voisivat torjua arvonlisäpetoksia heti, kun se on saanut sellaiset tiedot haltuunsa.
7. Komissio voi antaa jäsenvaltion pyynnöstä asiantuntija-apuaan, teknistä tai logistista apua, tai mitä tahansa muuta tukea tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi.
XIV LUKU
SUHTEET KOLMANSIIN MAIHIN
50 artikla
1. Kun jokin kolmas maa ilmoittaa tietoja jonkin jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, tämä voi toimittaa ne sellaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joille nämä tiedot saattavat olla kiinnostavia, ja joka tapauksessa tätä pyytävien jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, mikäli virka-apujärjestelyt kyseisen kolmannen maan kanssa sallivat sen.
2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat kansallisia henkilötietojen toimittamista kolmansille maille koskevia säännöksiään noudattaen toimittaa tämän asetuksen mukaisesti saadut tiedot kolmannelle maalle edellyttäen, että seuraavat ehdot täyttyvät:
a)
jäsenvaltion, josta tiedot ovat peräisin, toimivaltaiset viranomaiset ovat suostuneet tietojen toimittamiseen; ja
b)
kyseinen kolmas maa on sitoutunut yhteistyöhön, joka on tarpeen näytön keräämiseksi arvonlisäverolainsäädännön vastaisiksi epäiltyjen liiketoimien lainvastaisuudesta.
XV LUKU
TIETOJENVAIHDON EDELLYTYKSET
51 artikla
1. Tämän asetuksen nojalla annettavat tiedot toimitetaan mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksyttävien järjestelyjen mukaisesti.
2. Jos pyyntöä ei ole kokonaisuudessaan tehty sähköistä järjestelmää käyttäen, pyynnön vastaanottavan viranomaisen on lähetettävä sähköinen vahvistus pyynnön vastaanottamisesta viipymättä ja joka tapauksessa viimeistään viiden työpäivän kuluttua vastaanottamisesta.
Jos viranomainen on vastaanottanut pyynnön tai tietoja, joita ei ole tarkoitettu sille, sen on lähetettävä lähettäjälle sähköisesti varoitusviesti viipymättä ja joka tapauksessa viimeistään viiden työpäivän kuluttua vastaanottamisesta.
52 artikla
Avunpyynnöt, mukaan lukien pyynnöt tiedoksi antamisesta, ja niihin liitetyt asiakirjat voidaan laatia millä tahansa pyynnön vastaanottavan ja sen esittävän viranomaisen kesken sovitulla kielellä. Mainittuihin pyyntöihin on liitettävä käännös pyynnön vastaanottavan viranomaisen kotipaikkajäsenvaltion viralliselle kielelle tai yhdelle sen virallisista kielistä ainoastaan erityistapauksissa, kun pyynnön vastaanottanut viranomainen perustelee tällaista käännöstä koskevan pyyntönsä.
53 artikla
Komission ja jäsenvaltioiden on varmistettava, että käytettävissä ovat sellaiset nykyiset tai uudet viestintä- ja tiedonvaihtojärjestelmät, joita tässä asetuksessa esitetty tietojenvaihto edellyttää. Palvelutasosopimuksesta, jolla varmistetaan komission ja jäsenvaltioiden näiden viestintä- ja tiedonvaihtojärjestelmien toimintaa varten toimittamien palvelujen tekninen laatu ja määrä, päätetään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Komissio vastaa tämän jäsenvaltioiden välisen tietojenvaihdon edellyttämän CCN/CSI-verkon kehittämisestä. Jäsenvaltiot vastaavat järjestelmiensä kehittämisestä siten, että tämä tietojen vaihto on mahdollista CCN/CSI-verkkoa käyttäen.
Jäsenvaltioiden on luovuttava kaikista tämän asetuksen soveltamisesta johtuvia kustannuksia koskevista korvausvaatimuksista lukuun ottamatta niitä, jotka koskevat asiantuntijoille tarvittaessa maksettuja palkkioita.
54 artikla
1. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisen on toimitettava pyynnön esittävälle toisen jäsenvaltion viranomaiselle 1 artiklassa tarkoitetut tiedot edellyttäen, että
a)
pyynnön esittävän viranomaisen tietopyyntöjen määrä ja luonne tiettynä ajanjaksona eivät aiheuta pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle kohtuutonta hallinnollista rasitusta;
b)
pyynnön esittävä viranomainen on käyttänyt kaikki tavanomaiset tietolähteet, joita se kyseisissä olosuhteissa on voinut käyttää, pyydettyjen tietojen saamiseksi vaarantamatta tavoitellun lopputuloksen saavuttamista.
2. Tämä asetus ei velvoita tekemään selvityksiä tai antamaan tiettyä tapausta koskevia tietoja silloin, kun sen jäsenvaltion, jonka olisi annettava tiedot, lainsäädännön tai hallinnollisen käytännön mukaan jäsenvaltio ei saa tehdä näitä selvityksiä eikä koota tai käyttää näitä tietoja kyseisen jäsenvaltion omiin tarpeisiin.
3. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi kieltäytyä antamasta tietoja, jos pyynnön esittävä jäsenvaltio ei voi oikeudellisista syistä toimittaa vastaavia tietoja. Pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kieltäytymisen syyt.
4. Tietojen antamisesta voidaan kieltäytyä, jos se johtaisi liike-, elinkeino- tai ammattisalaisuuden taikka kaupallisen menettelyn ilmaisemiseen tai sellaisten tietojen ilmaisemiseen, joiden ilmaiseminen olisi yleisen järjestyksen vastaista.
5. Edellä olevaa 2, 3 ja 4 kohtaa ei saa missään tapauksessa tulkita siten, että niillä valtuutettaisiin jäsenvaltion pyynnön vastaanottava viranomainen kieltäytymään toimittamasta tietoja verovelvollisesta, jolle on annettu arvonlisäverotunniste pyynnön esittävän viranomaisen jäsenvaltiossa, pelkästään siitä syystä, että kyseiset tiedot ovat pankin, muun rahoituslaitoksen, nimetyn henkilön taikka asiamiehenä tai uskottuna miehenä toimivan henkilön hallussa tai sen vuoksi, että ne liittyvät omistusosuuksiin oikeushenkilössä.
6. Pyynnön vastaanottava viranomainen ilmoittaa pyynnön esittävälle viranomaiselle syyt, joiden vuoksi avunpyyntöä ei voida täyttää.
7. Avunpyynnön edellytyksenä oleva vähimmäismäärä voidaan hyväksyä 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
55 artikla
1. Tämän asetuksen nojalla missä tahansa muodossa ilmoitettuja tai kerättyjä tietoja, mukaan lukien tiedot, jotka ovat virkamiehen saatavilla VII luvussa, VIII luvussa ja X luvussa säädetyissä olosuhteissa ja tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, koskee salassapitovelvollisuus, ja niihin on sovellettava tiedot vastaanottavan jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä samankaltaisille tiedoille säädettyä tietosuojaa sekä vastaavia unionin viranomaisiin sovellettavia säännöksiä. Näitä tietoja voidaan käyttää ainoastaan tässä asetuksessa säädetyissä olosuhteissa.
Näitä tietoja voidaan käyttää verojen määräämiseen, kantoon tai hallinnolliseen valvontaan.
Tietoja voidaan käyttää myös keskinäisestä avunannosta tiettyihin maksuihin, tulleihin, veroihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 26 päivänä toukokuuta 2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/55/EY (9) 2 artiklassa tarkoitettujen muiden maksujen, tullien ja verojen määräämiseen.
Niitä voidaan lisäksi käyttää verolainsäädännön rikkomisesta johtuvassa oikeudellisessa menettelyssä, joka voi johtaa seuraamuksiin, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta yleisiin sääntöihin ja oikeudellisiin määräyksiin, jotka koskevat vastaajan ja todistajien oikeuksia tällaisissa menettelyissä.
2. Nämä tiedot voivat olla komission tietotekniikan turvallisuusvastaavan asianmukaisesti valtuuttamien henkilöiden käytettävissä vain, jos yhteinen tietoliikenneverkko / yhteinen järjestelmien rajapinta (CCN/CSI) -järjestelmän huolto, ylläpito ja kehittäminen edellyttävät sitä.
3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, tiedot toimittavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on sallittava näiden tietojen käyttö muihin tarkoituksiin pyynnön esittävän viranomaisen jäsenvaltiossa, jos tietojen käyttö vastaaviin tarkoituksiin on pyynnön vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan sallittua.
4. Jos pyynnön esittävä viranomainen katsoo pyynnön vastaanottaneelta viranomaiselta saamiensa tietojen voivan olla hyödyksi jonkin muun jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, se voi toimittaa ne sille. Sen on ilmoitettava asiasta etukäteen pyynnön vastaanottaneelle viranomaiselle. Pyynnön vastaanottanut viranomainen voi vaatia, että tietojen toimittaminen kolmannelle osapuolelle edellyttää sen etukäteen antamaa suostumusta.
5. Tässä asetuksessa tarkoitettuihin tietojen tallentamiseen ja vaihtoon on sovellettava direktiivin 95/46/EY täytäntöönpanosäännöksiä. Jäsenvaltioiden on kuitenkin tämän asetuksen asianmukaiseksi soveltamiseksi rajoitettava direktiivin 95/46/EY 10 artiklassa, 11 artiklan 1 kohdassa sekä 12 ja 21 artiklassa tarkoitettujen velvollisuuksien ja oikeuksien soveltamisalaa siinä määrin kuin se on tarpeen mainitun direktiivin 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen etujen turvaamiseksi.
56 artikla
Pyynnön esittävän viranomaisen jäsenvaltion toimivaltaiset elimet voivat käyttää kaikkia pyynnön vastaanottavan viranomaisen edustajien saamia ja pyynnön esittävälle viranomaiselle tämän asetuksen edellyttämänä apuna toimitettuja selvityksiä, lausuntoja ja kaikkia muita asiakirjoja tai niiden oikeaksi todistettuja jäljennöksiä tai otteita näyttönä samaan tapaan kuin vastaavia kyseisen maan jonkin toisen viranomaisen toimittamia asiakirjoja.
57 artikla
1. Tätä asetusta sovellettaessa jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, joilla
a)
varmistetaan tehokas sisäinen koordinointi toimivaltaisten viranomaisten välillä;
b)
saadaan aikaan suora yhteistyö erityisesti tähän koordinointiin valtuutettujen viranomaisten välillä;
c)
varmistetaan tässä asetuksessa säädetyn tietojenvaihtojärjestelmän moitteeton toiminta.
2. Komissio toimittaa mahdollisimman nopeasti kullekin jäsenvaltiolle ne saamansa tiedot, jotka se voi toimittaa.
XVI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
58 artikla
1. Komissiota avustaa hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetyksi määräajaksi vahvistetaan kolme kuukautta.
59 artikla
1. Komissio antaa viimeistään 1 päivänä marraskuuta 2013 ja sen jälkeen joka viides vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina kaikki kansalliset säännökset, jotka ne antavat tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa kysymyksissä.
60 artikla
1. Tämän asetuksen säännökset eivät estä noudattamasta muihin säädöksiin, myös kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin, perustuvia laaja-alaisempia keskinäistä apua koskevia velvoitteita.
2. Kun jäsenvaltiot sopivat kahdenvälisesti tässä asetuksessa erityisesti 11 artiklan mukaisesti tarkoitetuista kysymyksistä muutoin kuin yksittäistapauksissa, niiden on ilmoitettava siitä komissiolle viipymättä. Komissio puolestaan ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.
61 artikla
Kumotaan asetus (EY) 1798/2003 1 päivästä tammikuuta 2012. Asetuksen 2 artiklan 1 kohta on kuitenkin voimassa siihen päivään saakka, jona komissio julkaisee luettelon tämän asetuksen 3 artiklassa tarkoitetuista toimivaltaisista viranomaisista.
Mainitun asetuksen V luvun, lukuun ottamatta 27 artiklan 4 kohtaa, vaikutukset pysyvät voimassa 31 päivään joulukuuta 2012.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen.
62 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012.
Sen 33-37 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä marraskuuta 2010 alkaen;
sen V lukua, lukuun ottamatta 22 ja 23 artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013;
-
sen 38-42 artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 201231 päivään joulukuuta 2014 ja
-
sen 43-47 artiklaa 1 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 7 päivänä lokakuuta 2010.