AFGØRELSE TRUFFET AF FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN
af 29. februar 2012
om høringskonsulentens funktion og beføjelser i visse handelsprocedurer
(2012/199/EU)
FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Kommissionens forretningsorden (1), særlig artikel 22, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Retten til god forvaltning er et veletableret princip i EU-retten, som omfatter de proceduremæssige rettigheder for interesserede parter, der er involveret i forskellige administrative procedurer, hvis resultat kan påvirke deres interesser.
(2)
Dette princip i EU-retten er fastlagt i artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (2). De rettigheder, der er fastsat i artikel 41, stk. 1, og artikel 41, stk. 2, i charteret for en person, hvis interesser påvirkes af en procedure, er også enten eksplicit fastsat eller bør, da der er tale om generelle retsprincipper, anvendes i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (3), Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (4), Rådets forordning (EF) nr. 260/2009 af 26. februar 2009 om den fælles importordning (5), Rådets forordning (EF) nr. 625/2009 af 7. juli 2009 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (6), Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (7), Rådets forordning (EF) nr. 385/96 af 29. januar 1996 om beskyttelse mod skadelig prisfastsættelse for fartøjer (8), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 868/2004 af 21. april 2004 om beskyttelse mod støtte og illoyal priskonkurrence til skade for EF-luftfartsselskaber i forbindelse med levering af luftfartsydelser fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (9), Rådets forordning (EF) nr. 732/2008 af 22. juli 2008 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer fra 1. januar 2009 og om ændring af forordning (EF) nr. 552/97, (EF) nr. 1933/2006 og af Kommissionens forordning (EF) nr. 1100/2006 og (EF) nr. 964/2007, (10) Rådets forordning (EF) nr. 1515/2001 af 23. juli 2001 om de foranstaltninger, der kan træffes af EF på grundlag af en rapport vedtaget af WTO's Tvistbilæggelsesorgan vedrørende antidumping- og antisubsidieforanstaltninger (11) og Rådets forordning (EF) nr. 427/2003 af 3. marts 2003 om en varespecifik overgangsbeskyttelsesordning for indførsel med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ændring af forordning (EF) nr. 519/94 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (12).
(3)
Siden den 1. januar 2007 har arbejdet med at sikre en effektiv udøvelse af de proceduremæssige rettigheder for de interesserede parter og sikre, at de handelsprocedurer, der er fastsat i ovennævnte forordninger, gennemføres uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig tid, været overdraget til en tjenestemand i Kommissionens Generaldirektorat for Handel med erfaring i handelsbeskyttelsesspørgsmål, med titlen »høringskonsulent«.
(4)
For at styrke denne rolle og skabe større gennemskuelighed og en retfærdig sagsbehandling i de relevante procedurer er det nu hensigtsmæssigt at styrke høringskonsulentens funktion i Kommissionen og fastlægge høringskonsulentens beføjelser.
(5)
Denne funktion skal tildeles en uafhængig person, der har erfaring med handelsprocedurer. Høringskonsulenten bør udnævnes af Kommissionen i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for andre ansatte i Unionen.
(6)
For at styrke høringskonsulentens uafhængighed bør den pågældende administrativt tilknyttes det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik.
(7)
Høringskonsulentens vigtigste opgaver i medfør af denne afgørelse er at rådgive kommissæren med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for GD Handel, at sikre de proceduremæssige rettigheder, at give aktindsigt, at træffe afgørelse om den fortrolige karakter af et dokument og at tage administrationens holdning til forlængelse af frister op til ny vurdering. Høringskonsulenten bør tilstræbe at sikre, at der ved udarbejdelsen af udkast til Kommissionens retsakter eller forslag tages behørigt hensyn til alle relevante forhold, hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de interesserede parter.
(8)
For at styrke de proceduremæssige garantier for de interesserede parters udøvelse af deres proceduremæssige rettigheder er det nødvendigt at definere høringerne og fastsætte regler for tilrettelæggelse, gennemførelse og opfølgning af høringer med høringskonsulenten.
(9)
Høringskonsulentens beføjelser til at træffe afgørelse i spørgsmål vedrørende aktindsigt, fortrolighed og frister bør give parterne i en handelsprocedure en supplerende proceduremæssig garanti, uden at dette berører den tidsmæssige begrænsning af proceduren.
(10)
Rapporterne bør sikre, at de vigtigste aspekter, der er behandlet af høringskonsulenten, og de vigtigste henstillinger indbringes for beslutningstagerne, og således give en supplerende garanti for overholdelse af rettigheder for parter, der er berørt af en undersøgelse. Årsrapporterne bør også informere medlemsstaterne, Europa-Parlamentet og offentligheden om høringskonsulentens arbejde.
(11)
Ved fremlæggelse af oplysninger om fysiske personer skal der tages særlig højde for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (13).
(12)
Denne afgørelse berører ikke de generelle regler om aktindsigt i Kommissionens dokumenter -
BESTEMT FØLGENDE:
Artikel 1
Høringskonsulenten
1. Der oprettes en særlig funktion i Kommissionen som høringskonsulent i handelsprocedurer.
2. Høringskonsulentens opgave er at sikre en effektiv udøvelse af de interesserede parters proceduremæssige rettigheder, der er fastsat i de forordninger, der er anført nedenfor (i det følgende benævnt »grundforordningerne«) og sikre, at handelsprocedurerne i disse forordninger gennemføres uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig tid. Der er tale om følgende grundforordninger:
a)
Forordning (EF) nr. 1225/2009, særlig artikel 5, stk. 10 og 11, artikel 6, stk. 5, 6, 7 og 8, artikel 8, stk. 3, 4 og 9, samt artikel 18, 19, 20 og 21
b)
Forordning (EF) nr. 597/2009, særlig artikel 10, stk. 12 og 13, artikel 11, stk. 5, 6, 7, 8 og 10, artikel 13, stk. 3, 4 og 9, samt artikel 28, 29, 30 og 31
c)
Forordning (EF) nr. 260/2009, særlig artikel 6 og 9
d)
Forordning (EF) nr. 625/2009, særlig artikel 5 og 7
e)
Forordning (EF) nr. 3286/94, særlig artikel 8 og 9
f)
Forordning (EF) nr. 385/96, særlig artikel 5, stk. 12 og 13, artikel 6, stk. 5, 6, 7 og 8, samt artikel 12, 13 og 14
g)
Forordning (EF) nr. 868/2004, særlig artikel 7 og 8
h)
Forordning (EF) nr. 732/2008, særlig artikel 18, 19 og 20
i)
Forordning (EF) nr. 1515/2001, særlig artikel 1, stk. 2, og artikel 2, stk. 2,
j)
Forordning (EF) nr. 427/2003, særlig artikel 5, stk. 5, artikel 6, stk. 4, 5 og 6, artikel 17, stk. 2 og 3, og artikel 18.
Artikel 2
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
a) »Handelsprocedure«: enhver undersøgelse eller administrativ procedure, der udføres af Kommissionens tjenestegrene i henhold til en af grundforordningerne
b) »interesseret part«: enhver person, hvis interesser påvirkes af en handelsprocedure, som defineret i den relevante grundforordning
c) »de interesserede parters rettigheder«: de proceduremæssige rettigheder og retten for enhver til at få en uvildig og retfærdig behandling inden for en rimelig frist i forbindelse med handelsprocedurer.
Artikel 3
Udnævnelse - fratræden og udnævnelse af stedfortræder
1. Høringskonsulenten udnævnes af Kommissionen i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for andre ansatte i Unionen.
2. Høringskonsulentens udnævnelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Kommissionen vedtager en begrundet afgørelse om enhver afbrydelse, fratræden eller overflytning af høringskonsulenten i henhold til en hvilken som helst procedure. Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Høringskonsulenten tilknyttes administrativt det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik.
4. Er høringskonsulenten forhindret i at gribe ind, og hvis det efter samråd med høringskonsulenten skønnes hensigtsmæssigt, udpeger det kompetente medlem af Kommissionen med ansvar for handelspolitik en anden tjenestemand, som ikke er inddraget i behandlingen af den pågældende sag, til at udføre høringskonsulentens opgaver.
Artikel 4
Principper for høringskonsulentens indgriben
1. I udførelsen af sine opgaver skal høringskonsulenten handle uafhængigt. Høringskonsulenten må ikke modtage instrukser fra anden side i udførelsen af sine opgaver.
2. Ved udøvelsen af sine funktioner iagttager høringskonsulenten kravet om, at grundforordningerne skal gennemføres effektivt i overensstemmelse med gældende EU-ret og de principper, der er fastlagt af Domstolen.
3. I udøvelsen af sine funktioner skal høringskonsulenten til enhver tid under en procedure have ubegrænset adgang uden unødig forsinkelse til eventuelle sagsakter vedrørende proceduren.
4. Høringskonsulenten træffer beslutninger, som fastsat i denne afgørelse, og kan fremsætte henstillinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste om alle spørgsmål vedrørende rettighederne for de interesserede parter, der havde anmodet om høringskonsulentens indgreb. Høringskonsulenten skal især sørge for, at der ved udarbejdelsen af udkast til Kommissionens retsakter eller forslag tages behørigt hensyn til alle relevante forhold, hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de interesserede parter.
5. Høringskonsulenten underretter den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder om udviklingen af den procedure, som høringskonsulenten har grebet ind i, indtil Kommissionen eller Rådet vedtager en endelig retsakt. Høringskonsulenten underrettes straks om enhver væsentlig ændring af Kommissionens holdning i den endelige fase af en handelsprocedure for at vurdere enhver potentiel virkning for de interesserede parters rettigheder.
6. Høringskonsulenten rådgiver det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik, og eventuelt generaldirektøren for GD Handel om opfølgningen af sine henstillinger og eventuelt om mulige retsmidler.
7. Høringskonsulenten høres af den ansvarlige direktør om ændringer eller ajourføringer af politikken vedrørende procedurespørgsmål og væsentlige spørgsmål, der har indvirkning på de interesserede parters rettigheder, jf. definitionen i artikel 2 i denne afgørelse. Høringskonsulenten kan høres om ethvert andet spørgsmål som led i en handelsprocedure.
8. Høringskonsulenten kan om nødvendigt forelægge Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for Generaldirektoratet for Handel bemærkninger og anbefalinger om et hvilket som helst spørgsmål som led i en handelsprocedure.
Artikel 5
Betingelser for høringskonsulentens indgreb - tidsplan - information
1. Høringskonsulenten handler efter anmodning fra interesserede parter, Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik, generaldirektøren, den ansvarlige direktør for en handelsprocedure eller dennes stedfortræder, eller en direktør i andre tjenestegrene, der er blevet hørt i forbindelse med en handelsprocedure.
2. Høringskonsulenten kan gribe ind på et hvilket som helst tidspunkt af en procedure dog under hensyntagen til tidspresset i en sådan procedure.
3. Høringskonsulenten er bundet af de frister, der gælder i handelsprocedurer i overensstemmelse med grundforordningerne.
4. Endelige retsakter eller forslag fra Kommissionen skal ledsages af en note fra høringskonsulenten om dennes eventuelle indgreb i proceduren og arten af indgrebet.
Artikel 6
Høringer
1. Høringskonsulenten kan efter anmodning eller i de tilfælde og på de betingelser, der er fastsat i grundforordningerne, arrangere og gennemføre to typer høringer, nemlig høringer mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med de samme interesser og Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjenestegrene, og høringer af interesserede parter med forskellige interesser.
2. En høring kan vedrøre ethvert spørgsmål, der opstår på et hvilket som helst tidspunkt i en handelsprocedure, og kan påvirke de interesserede parters rettigheder.
3. Fysiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring, kan enten møde personligt eller lade sig repræsentere ved en retlig repræsentant. Juridiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring, skal være repræsenteret af en behørigt befuldmægtiget ansat udvalgt blandt deres faste personale.
4. Fysiske eller juridiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring tilrettelagt af høringskonsulenten, kan bistås af en juridisk rådgiver eller en anden kvalificeret person uden for deres faste personale, der er godkendt af høringskonsulenten.
5. Denne artikel berører ikke retten til at blive hørt i henhold til grundforordningerne.
Artikel 7
Høringer med en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med samme interesser
1. Høringskonsulenten kan arrangere og gennemføre en høring mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med samme interesser og Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene på begrundet anmodning fra den individuelle interesserede part eller gruppe af interesserede parter med samme interesser.
2. En individuel interesseret part kan indgive anmodning om en høring med en gruppe af interesserede parter med samme interesser om et specifikt emne, som finder sted, forudsat at mindst en anden interesseret part med samme interesser indvilliger i at deltage.
Artikel 8
Høringer af interesserede parter med forskellige interesser
1. En høring af interesserede parter med forskellige interesser kan arrangeres og ledes af høringskonsulenten, således at divergerende synspunkter kan fremføres, og modargumenter fremlægges. Fristen for afholdelse af en sådan høring angives i meddelelsen om indledning af en handelsprocedure.
2. En høring blandt interesserede parter med forskellige interesser kan organiseres som led i alle handelsprocedurer efter høring af Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste.
3. En individuel interesseret part kan indgive anmodning om en høring med en gruppe af interesserede parter med forskellige interesser om et specifikt emne, som finder sted, forudsat at mindst en anden interesseret part med forskellige interesser indvilliger i at deltage.
4. Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene deltager i høringen.
5. Kompetente repræsentanter for medlemsstaterne kan deltage i høringer af interesserede parter med forskellige interesser som observatører.
Artikel 9
Forberedelse af høringer
1. Efter høring af den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder, fastsætter høringskonsulenten varighed, dato og sted for høringen. Hvor en udsættelse er ønsket af de interesserede parter eller Kommissionens tjenestegrene, tager høringskonsulenten stilling til, hvorvidt udsættelsen kan imødekommes.
2. Høringskonsulenten kan eventuelt afholde et forberedende møde med de interesserede parter eller Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og andre tjenestegrene for så vidt muligt at identificere og præcisere alle juridiske eller faktiske spørgsmål, der skal tages op under høringen. Høringskonsulenten kan i den forbindelse anmode deltagerne i en høring om alle oplysninger, der måtte være nødvendige for at forberede høringen.
3. Høringskonsulenten udarbejder en dagsorden for hver høring, som sendes til alle deltagere inden høringen.
4. Høringskonsulenten kan, inden for et rimeligt tidsrum efter fristen for indgivelse af kommentarer vedrørende en fremlæggelse og før en høring mellem parterne, give deltagerne mulighed for at stille spørgsmål til oplysninger, som er indgivet af andre interesserede parter.
5. For at sikre en grundig forberedelse af høringen mellem parterne og særlig med henblik på at få de faktiske forhold belyst så klart som muligt kan høringskonsulenten efter samråd med den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder inden høringen tilsende de parter, der skal deltage i høringen, en liste over de spørgsmål, som han ønsker, at de skal tage stilling til.
6. Høringskonsulenten kan ligeledes anmode om skriftligt at blive forhåndsunderrettet om hovedindholdet i de erklæringer, der påtænkes afgivet af deltagerne i høringen.
7. Høringskonsulenten kan indbyde eksterne eksperter til høringerne. Interesserede parter og Kommissionens tjenestegrene kan anmode høringskonsulenten om at tillade eksterne eksperter til høringer. Høringskonsulenten træffer afgørelse om sådanne anmodninger. Eksterne eksperter, der indbydes til en høring, skal underskrive en aftale om fortrolighed.
8. Eksterne eksperter kan blive anmodet om at fremskaffe relevante analyser, rapporter eller publikationer, som skal indgå i sagsakterne og stilles til rådighed for alle deltagere hurtigst muligt forud for høringen.
Artikel 10
Gennemførelse af høringer
1. Høringskonsulenten er eneansvarlig for gennemførelsen af høringen. Høringskonsulenten sikrer, at høringen afvikles korrekt, og bidrager derigennem til en retfærdig behandling under selve høringen og til, at eventuelle efterfølgende beslutninger bliver retfærdige.
2. Høringerne er ikke offentlige. Høringskonsulenten afgør, hvilke personer der skal høres på en interesseret parts vegne, og om de pågældende personer skal høres hver for sig eller i overværelse af andre personer, der er indbudt til at deltage. I sidstnævnte tilfælde skal der tages hensyn til de interesserede parters legitime interesser i, at deres forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger beskyttes.
3. Høringskonsulenten kan give deltagerne mulighed for at stille og besvare spørgsmål under høringen.
4. Hvis høringskonsulenten har tilladt brug af eksterne eksperter, skal han sikre sig, at disse eksperter har mulighed for at fremlægge deres synspunkter og svare på spørgsmål fra andre deltagere i høringen.
5. Efter en høring kan høringskonsulenten eventuelt med henblik på at sikre retten til at blive hørt, efter samråd med den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder, give interesserede parter mulighed for at afgive yderligere skriftlige bemærkninger. Høringskonsulenten fastsætter en frist for afgivelsen af sådanne nye bemærkninger. Skriftlige bemærkninger modtaget efter denne dato kan ikke tages i betragtning.
Artikel 11
Opfølgning af høringer
1. Høringskonsulenten udarbejder en udskrift eller et fyldestgørende resumé af høringerne:
a)
Hvor der er arrangeret høringer af interesserede parter med forskellige interesser, forelægges alle deltagere i høringen en udskrift eller et fyldestgørende resumé, som indgår i sagsakterne, der kan konsulteres af interesserede parter.
b)
Hvor der er arrangeret høringer mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med lignende interesser og Kommissionens tjenestegrene, forelægges alle deltagere i høringen en udskrift eller et fyldestgørende resumé. Disse deltagere kan indgive en begrundet anmodning om fortrolig behandling af visse oplysninger i udskriften eller resuméet. Høringskonsulenten træffer afgørelse om disse anmodninger efter at have hørt Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene. Den ikke-fortrolige udgave af udskriften eller resuméet af høringen skal indgå i sagsakterne, der kan konsulteres af de interesserede parter.
2. Høringskonsulenten kan fremsætte anbefalinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste i henhold til artikel 4, stk. 4, i denne afgørelse. Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste meddeler inden for en rimelig frist før vedtagelsen af en endelig retsakt høringskonsulenten, hvorvidt og hvordan der er taget hensyn til disse anbefalinger og fremsender en kopi af udkastet til retsakt til høringskonsulenten.
3. Høringskonsulenten fremlægger regelmæssige rapporter for det kompetente medlem af Kommissionen med ansvar for handelspolitik med kopi til generaldirektøren om høringer med de individuelle parter eller en gruppe af interesserede parter med lignende interesser, jf. artikel 18 i denne afgørelse, medmindre sagen kræver en øjeblikkelig henstilling til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik eller generaldirektøren.
4. Eventuelle henstillinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og rapporter og bemærkninger til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren, som er udarbejdet af høringskonsulenten, betragtes som fortrolige interne dokumenter.
5. Hvis der arrangeres en høring mellem parterne, udarbejder høringskonsulenten en skriftlig endelig rapport om overholdelsen af de interesserede parters rettigheder. Denne rapport kan ændres af høringskonsulenten som følge af eventuelle ændringer i udkastet til retsakt, indtil den endelige retsakt vedtages.
Artikel 12
Aktindsigt
1. En part, som hævder at være en interesseret part, kan anmode høringskonsulenten om at revidere ethvert afslag fra Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste på, inden for et rimeligt tidsrum, at indrømme den pågældende aktindsigt i de dokumenter, der kan konsulteres af parterne, eller et bestemt dokument i Kommissionens besiddelse. Høringskonsulenten undersøger sagen og træffer afgørelse om at indrømme delvis eller fuld adgang eller afslå aktindsigt i sagsakterne eller det ønskede dokument.
2. Høringskonsulenten fastsætter tidsfristerne for, hvornår Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste skal indrømme en sådan aktindsigt.
Artikel 13
Fortrolighed
1. Høringskonsulenten er bundet af de generelle bestemmelser om behandling af fortrolige oplysninger, der er afgivet af interesserede parter som led i Kommissionens administrative procedurer.
2. Interesserede parter eller Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste kan anmode høringskonsulenten om at træffe beslutning om den fortrolige karakter af et dokument, som Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste har i sin besiddelse.
Artikel 14
Ikke-fortrolige resuméer af fortrolige oplysninger
1. En interesseret part kan anmode høringskonsulenten om at revidere Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjenestes vurdering af, om et ikke-fortroligt sammendrag af de fortrolige oplysninger, der fremlægges i forbindelse med en undersøgelse, er tilstrækkeligt detaljeret til at sikre en rimelig forståelse af substansen i de oplysninger, der afgives fortroligt.
2. Hvis Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste har til hensigt at se bort fra et dokument eller oplysninger, for hvilke en interesseret part har afvist at fremlægge et fyldestgørende ikke-fortroligt resumé, kan sidstnævnte anmode høringskonsulenten om at træffe afgørelse i sagen.
3. Høringskonsulenten behandler anmodningen. Hvis høringskonsulenten finder, at det ikke-fortrolige sammendrag ikke er tilstrækkeligt detaljeret, giver han den interesserede part, der gav resuméet, lejlighed til at fremsætte bemærkninger og forbedre resuméet inden for en rimelig frist.
4. Hvis den interesserede part, der har fremsendt fortrolige oplysninger, fremsender et mangelfuldt resumé, anfører begrundelser, der ikke kan accepteres, eller undlader at handle, afgør høringskonsulenten, om der kan ses bort fra fortrolige oplysninger, for hvilke der ikke er blevet fremlagt et fyldestgørende ikke-fortroligt resumé i overensstemmelse med grundforordningernes relevante bestemmelser.
Artikel 15
Adgang til oplysninger af fortrolig karakter, som ikke kan indgå i et resumé
På foranledning af en interesseret part kan høringskonsulenten behandle fortrolige oplysninger, der ikke kan indgå i resumé, som den pågældende part ikke har adgang til, med henblik på at kontrollere, hvordan disse oplysninger blev anvendt af Kommissionens undersøgelsestjeneste.
Høringskonsulenten meddeler den anmodende interesserede part:
a)
om de oplysninger, der blev hemmeligholdt for parten, er relevante for den pågældende parts forsvar, og
b)
om den ansvarlige undersøgelsestjeneste har afspejlet oplysningerne korrekt i de kendsgerninger og betragtninger, som blev lagt til grund for deres konklusioner, hvor dette er relevant.
Artikel 16
Forlængelse af frister
1. En anmodning om forlængelse af tidsfrister eller udsættelse af fristen for besvarelse af spørgeskemaer, for fremlæggelse af yderligere oplysninger, for kontrolbesøg, eller fremlæggelse af bemærkninger til meddelelsen af konklusioner skal først indsendes af de interesserede parter til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste. En sådan anmodning skal indgives i god tid inden udløbet af den oprindelige frist. Når en sådan anmodning afvises, eller hvis den interesserede part mener, at forlængelsen er for kort, kan den pågældende inden udløbet af den oprindelige frist indgive en begrundet anmodning til høringskonsulenten om at gennemgå sagen. Efter høring af den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder kan høringskonsulenten forlænge frister eller afvise anmodningen.
2. Kommissionens tjenestegrene skal ikke agere i en sag, der henvises til høringskonsulenten, før denne har truffet en beslutning.
3. Høringskonsulenten træffer sin afgørelse under hensyntagen til de særlige forhold i forbindelse med en anmodning og tidspresset i proceduren.
Artikel 17
Deltagelse i udvalgsmøder
Høringskonsulenten kan deltage i udvalgets møder. Høringskonsulenten kan i givet fald besvare spørgsmål fra medlemsstaterne, for så vidt disse spørgsmål vedrører arten af hans indgreb i procedurerne.
Artikel 18
Rapporter om høringskonsulentens arbejde
1. Ved udgangen af hvert år udarbejder høringskonsulenten en årsrapport. Årsrapporten skal indeholde oplysninger om de sager, som høringskonsulenten har grebet ind i, de afgørelser og henstillinger han har fremsat og eventuelle anbefalinger til forbedring af handelsprocedurerne. Rapporten stiles til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik. Generaldirektøren for GD Handel og de ansvarlige direktører modtager en kopi af rapporten.
2. Resuméer af årsrapporten sendes til medlemsstaterne og Europa-Parlamentet og offentliggøres på høringskonsulentens websted.
3. Høringskonsulenten udarbejder periodiske rapporter for Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik med et resumé af sine aktiviteter og spørgsmål, der opstod under disse aktiviteter. Årsrapporten indeholder en redegørelse for de vigtigste politiske spørgsmål, afgørelser og henstillinger, som høringskonsulenten har fremsat, og for hvordan disse henstillinger er blevet taget i betragtning af Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste. Et eksemplar af denne rapport stiles til generaldirektøren for GD Handel.
4. Høringskonsulenten aflægger rapport om eventuelle høringer af interesserede parter med forskellige interesser og kan i udførelsen af den rådgivende rolle rapportere til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for GD Handel om andre aspekter, der følger af en handelsprocedure eller på anden vis er relevante for en effektiv anvendelse af EU-rettens principper i handelsprocedurer.
5. Høringskonsulentens endelige rapport om høringer af parterne forelægges for Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik, generaldirektøren for GD Handel og den ansvarlige direktør. Den fremsendes også til de kompetente repræsentanter for medlemsstaterne og de interesserede parter.
Artikel 19
Overgangsbestemmelser
Denne afgørelse finder anvendelse på sager, der er i gang på tidspunktet for afgørelsens ikrafttræden, men hvor ingen endelig fremlæggelse har fundet sted.
Proceduremæssige skridt før denne afgørelses ikrafttræden har fortsat virkning.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. februar 2012.
EUROOPAN KOMISSION PUHEENJOHTAJAN PÄÄTÖS,
annettu 29 päivänä helmikuuta 2012,
kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kauppaan liittyvissä menettelyissä
(2012/199/EU)
EUROOPAN KOMISSION PUHEENJOHTAJA, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon komission työjärjestyksen (1) ja erityisesti sen 22 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Oikeus hyvään hallintoon on Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettu periaate, johon sisältyvät hallinnollisten menettelyiden asianomaisten osapuolten prosessuaaliset oikeudet, kun menettelyiden tulos voi vaikuttaa niiden etuihin.
(2)
Tämä Euroopan unionin lainsäädännön periaate on vahvistettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan (2) 41 artiklassa. Perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 ja 2 kohdassa vahvistetuista oikeuksista, jotka koskevat henkilöä, jonka etuihin kauppaan liittyvä menettely vaikuttaa, säädetään joko nimenomaisesti tai niitä olisi sovellettava seuraavissa asetuksissa, sillä ne ovat yleisiä oikeusperiaatteita: polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (3), muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 597/2009 (4), tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä 26 päivänä helmikuuta 2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 260/2009 (5), tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä 7 päivänä heinäkuuta 2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 625/2009 (6), yhteisön menettelyistä yhteisessä kauppapolitiikassa kansainvälisen kaupan säännöissä yhteisölle annettujen, erityisesti Maailman kauppajärjestössä (WTO) käyttöön otettujen oikeuksien käyttämisen varmistamiseksi 22 päivänä joulukuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3286/94 (7), alusten vahinkoa aiheuttavalta hinnoittelulta suojautumisesta 29 päivänä tammikuuta 1996 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 385/96 (8), lentoliikennepalvelujen tarjoamiseen muista maista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista liittyviltä yhteisön lentoliikenteen harjoittajia vahingoittavilta tuilta ja epäterveiltä hinnoittelukäytännöiltä suojautumisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 868/2004 (9), yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 2009 alkaen 31 päivään joulukuuta 2011 sekä asetusten (EY) N:o 552/97 ja (EY) N:o 1933/2006 ja komission asetusten (EY) N:o 1100/2006 ja (EY) N:o 964/2007 muuttamisesta 22 päivänä heinäkuuta 2008 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 732/2008 (10), toimenpiteistä, joita yhteisö voi toteuttaa polkumyyntitoimenpiteitä ja tukien vastaisia toimenpiteitä koskevan WTO:n riitojenratkaisuelimen hyväksymän raportin johdosta, 23 päivänä heinäkuuta 2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1515/2001 (11) ja siirtymäkauden tuotekohtaisesta suojamekanismista Kiinan kansantasavallasta peräisin olevalle tuonnille ja tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä annetun asetuksen (EY) N:o 519/94 muuttamisesta 3 päivänä maaliskuuta 2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 427/2003 (12).
(3)
Asianomaisten osapuolten prosessuaalisten oikeuksien turvaaminen ja sen varmistaminen, että edellä luetelluissa asetuksissa säädetyt kauppaan liittyvät menettelyt hoidetaan puolueettomasti, oikeudenmukaisesti ja kohtuullisessa ajassa, on 1 päivästä tammikuuta 2007 annettu tehtäväksi kauppapolitiikan pääosaston virkamiehelle, jolla on kokemusta kaupan suojatoimenpiteisiin liittyvistä kysymyksistä ja joka tunnetaan nimellä ”kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja”.
(4)
Tämän tehtävän vahvistamiseksi ja kyseisten menettelyiden avoimuuden ja prosessuaalisen tasapuolisuuden tukemiseksi on nyt aiheellista vahvistaa kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimea komission sisällä ja säätää tällaisen neuvonantajan valtuuksista.
(5)
Tämä toimi olisi annettava riippumattomalle henkilölle, jolla on kokemusta kauppaan liittyvistä menettelyistä. Komission olisi nimitettävä kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavissa henkilöstösäännöissä ja muuhun henkilöstöön sovellettavissa palvelusuhteen ehdoissa asetettujen sääntöjen mukaisesti.
(6)
Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan riippumattomuuden varmistamiseksi hänet olisi hallinnollisesti liitettävä kauppapolitiikasta vastaavan komission jäsenen alaisuuteen.
(7)
Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan keskeiset tässä päätöksessä annetut tehtävät ovat seuraavat: neuvojen antaminen kauppapolitiikasta vastaavalle komission jäsenelle ja kauppapolitiikan pääosaston pääjohtajalle, prosessuaalisten oikeuksien takaaminen, tutustumisoikeuden tarjoaminen asiakirjoihin, päätösten tekeminen asiakirjojen luottamuksellisuudesta ja määräaikojen pidentämistä koskevan hallinnollisen kannan tarkastelu. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan olisi valvottava, että kaikki asian kannalta tarpeelliset, myös asianosaisten kannalta epäedulliset tosiseikat otetaan asianmukaisesti huomioon laadittaessa komission säädösluonnoksia tai ehdotuksia.
(8)
Jotta voitaisiin tehostaa menettelyllisiä takeita asianomaisten osapuolten prosessuaalisten oikeuksien käyttämistä varten, on tarpeen määrittää erilaiset kuulemistyypit ja vahvistaa kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan kanssa toteutettavien kuulemisten järjestämistä, pitämistä ja seurantaa koskevat säännöt.
(9)
Kun kuulemismenettelystä vastaavalla neuvonantajalla on valtuudet päättää asiakirjaan tutustumista, luottamuksellisuutta ja määräaikoja koskevista kysymyksistä, kauppaan liittyviin menettelyihin osallistuvat osapuolet saavat paremmat menettelylliset takeet vaikuttamatta kuitenkaan menettelyyn liittyviin aikarajoituksiin.
(10)
Raporttien avulla olisi varmistettava, että kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan käsittelemät keskeiset kysymykset ja neuvonantajan antamat tärkeimmät suositukset tuodaan päätöksentekijöiden tietoisuuteen ja että näin annetaan lisätakeet sellaisten osapuolten oikeuksien huomioon ottamisesta, joihin kauppaan liittyvä menettely vaikuttaa. Vuosikertomuksissa olisi myös tiedotettava EU:n jäsenvaltioille, Euroopan parlamentille ja suurelle yleisölle kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toiminnasta.
(11)
Luovutettaessa luonnollisia henkilöitä koskevia tietoja olisi otettava erityisesti huomioon yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (13).
(12)
Tätä päätöstä olisi noudatettava sanotun kuitenkaan rajoittamatta niiden yleisten sääntöjen soveltamista, jotka koskevat komission asiakirjoihin liittyvää tiedonsaantioikeutta ja sen epäämistä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja
1. Perustetaan kuulemismenettelystä kauppaan liittyvissä menettelyissä vastaavan neuvonantajan erityistehtävä komissiossa.
2. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävänä on jäljempänä luetelluissa asetuksissa, jäljempänä ’perusasetukset’, säädettyjen asianomaisten osapuolten prosessuaalisten oikeuksien tosiasiallisen käytön turvaaminen ja sen varmistaminen, että näiden asetusten mukaiset kauppaan liittyvät menettelyt hoidetaan puolueettomasti, oikeudenmukaisesti ja kohtuullisessa ajassa. Perusasetukset ovat seuraavat:
a)
asetus (EY) N:o 1225/2009 ja erityisesti sen 5 artiklan 10 ja 11 kohta, 6 artiklan 5, 6, 7 ja 8 kohta, 8 artiklan 3, 4 ja 9 kohta sekä 18, 19, 20 ja 21 artikla;
b)
asetus (EY) N:o 597/2009 ja erityisesti sen 10 artiklan 12 ja 13 kohta, 11 artiklan 5, 6, 7, 8 ja 10 kohta, 13 artiklan 3, 4 ja 9 kohta sekä 28, 29, 30 ja 31 artikla;
c)
asetus (EY) N:o 260/2009 ja erityisesti sen 6 ja 9 artikla;
d)
asetus (EY) N:o 625/2009 ja erityisesti sen 5 ja 7 artikla;
e)
asetus (EY) N:o 3286/94 ja erityisesti sen 8 ja 9 artikla;
f)
asetus (EY) N:o 385/96 ja erityisesti sen 5 artiklan 12 ja 13 kohta, 6 artiklan 5, 6, 7 ja 8 kohta sekä 12, 13 ja 14 artikla;
g)
asetus (EY) N:o 868/2004 ja erityisesti sen 7 ja 8 artikla;
h)
asetus (EY) N:o 732/2008 ja erityisesti sen 18, 19 ja 20 artikla;
i)
asetus (EY) N:o 1515/2001 ja erityisesti sen 1 artiklan 2 kohta ja 2 artiklan 2 kohta;
j)
asetus (EY) N:o 427/2003 ja erityisesti sen 5 artiklan 5 kohta, 6 artiklan 4, 5 ja 6 kohta, 17 artiklan 2 ja 3 kohta sekä 18 artikla.
2 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä käytetään seuraavia määritelmiä:
a)
’kauppaan liittyvällä menettelyllä’ tarkoitetaan tutkimusta tai hallinnollista menettelyä, jonka komission yksiköt toteuttavat jonkin perusasetuksen mukaisesti;
b)
’asianomaisella osapuolella’ tarkoitetaan henkilöä, jonka etuun kauppaan liittyvä menettely vaikuttaa, sellaisena kuin se on määriteltynä sovellettavassa perusasetuksessa;
c)
’asianomaisten osapuolten oikeuksilla’ tarkoitetaan prosessuaalisia oikeuksia ja jokaisen oikeutta saada asiansa käsitellyksi puolueettomasti, oikeudenmukaisesti ja kohtuullisessa ajassa kauppaan liittyvässä menettelyssä.
3 artikla
Nimittäminen - nimityksen lopettaminen ja sijaisuus
1. Komissio nimittää kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavissa henkilöstösäännöissä ja muuhun henkilöstöön sovellettavissa palvelusuhteen ehdoissa asetettujen sääntöjen mukaisesti.
2. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan nimitys julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävän keskeyttäminen, nimityksen päättyminen tai siirto edellyttää noudatetusta menettelystä riippumatta komission perusteltua päätöstä. Päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
3. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja olisi hallinnollisesti liitettävä kauppapolitiikasta vastaavan komission jäsenen alaisuuteen.
4. Jos kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja on esteellinen, kauppapolitiikasta vastaava komission jäsen nimeää, jos mahdollista neuvoteltuaan kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan kanssa, toisen virkamiehen, joka ei ole osallistunut kyseisen asian käsittelyyn ja jolla on riittävä kokemus kauppaan liittyvissä menettelyissä, hoitamaan kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtäviä.
4 artikla
Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimintaperiaatteet
1. Hoitaessaan tehtäviään kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan on toimittava riippumattomasti. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja ei saa ottaa vastaan ohjeita toteuttaessaan tehtäviään.
2. Suorittaessaan tehtäviään kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan on otettava huomioon se, että perusasetuksia on tarpeen soveltaa tehokkaasti unionin voimassa olevan lainsäädännön sekä Euroopan unionin tuomioistuimen vahvistamien periaatteiden mukaisesti.
3. Tehtäviään hoitaessaan kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan on saatava käyttöönsä rajoituksitta ja tarpeettomitta viivästyksittä kaikki asiakirjat, jotka kuuluvat kauppaan liittyvään menettelyyn missä tahansa sen vaiheessa.
4. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan on tehtävä päätöksiä, joista säädetään tässä päätöksessä, ja kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi antaa suosituksia komission yksiköille, jotka vastaavat tutkimuksista, jotka koskevat sellaisten asianomaisten osapuolten oikeuksia, jotka ovat pyytäneet kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan väliintuloa. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan on valvottava, että kaikki asian kannalta tarpeelliset, myös asianosaisten kannalta epäedulliset tosiseikat otetaan asianmukaisesti huomioon laadittaessa komission säädösluonnoksia tai ehdotuksia.
5. Asiasta vastuussa oleva johtaja tai hänen valtuuttamansa henkilö pitää kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan selvillä sellaisen menettelyn kulusta, johon kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja on osallistunut, kunnes tapauksen mukaan komissio tai neuvosto hyväksyy lopullisen säädöksen. Kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle on viipymättä ilmoitettava kaikista merkittävistä muutoksista komission kannassa kauppaan liittyvien menettelyiden lopullisessa vaiheessa, jotta voidaan arvioida mahdolliset vaikutukset asianomaisten osapuolten oikeuksiin.
6. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja antaa suositustensa seurantaa ja tarvittaessa mahdollisia korjaustoimenpiteitä koskevia neuvoja kauppapolitiikasta vastaavalle komission jäsenelle ja tapauksen mukaan pääjohtajalle.
7. Toimintalinjojen muuttamisesta tai päivittämisestä vastaavan johtajan on kuultava kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa menettelykysymyksissä ja sisältökysymyksissä, jotka vaikuttavat tämän päätöksen 2 artiklassa määriteltyihin asianomaisten osapuolten oikeuksiin. Kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa voidaan kuulla myös kaikissa muissa kysymyksissä, jotka tulevat esiin kauppaan liittyvässä menettelyssä.
8. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi esittää kauppapolitiikasta vastaavalle komission jäsenelle ja tarvittaessa kauppapolitiikan pääosaston pääjohtajalle huomautuksensa ja suosituksensa mistä tahansa asiasta, joka tulee esiin kauppaa koskevassa menettelyssä.
5 artikla
Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimintaedellytykset - ajoitus - tiedottaminen
1. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja toimii asianomaisten osapuolten, kauppapolitiikasta vastaavan komission jäsenen, pääjohtajan, kauppaa koskevasta menettelystä vastaavan johtajan tai tämän valtuuttaman henkilön tai jonkin muun kauppaa koskevassa menettelyssä kuulluksi tulleen yksikön johtajan pyynnöstä.
2. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi milloin tahansa toimia kauppaan liittyvässä menettelyssä ottaen asianmukaisesti huomioon tällaiseen menettelyyn liittyvät aikarajoitukset.
3. Kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa sitovat sellaiset määräajat, joita perusasetusten mukaisesti sovelletaan kauppaan liittyviin menettelyihin.
4. Kaikkiin komission lopullisiin säädöksiin tai ehdotuksiin on liitettävä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan ilmoitus siitä, onko hän osallistunut kyseiseen menettelyyn ja millä tavoin osallistuminen on tapahtunut.
6 artikla
Kuulemiset
1. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi joko pyynnöstä tai perusasetuksissa säädetyissä tapauksissa ja perusasetuksissa säädetyin edellytyksin järjestää ja pitää kahden tyyppisiä kuulemisia: yksittäisen asianomaisen osapuolen tai sellaisten asianomaisten osapuolten ryhmän, joiden edut ovat samanlaisia, kuulemisia tutkimuksesta vastaavien komission yksiköiden kanssa sekä kuulemisia sellaisten asianomaisten osapuolten kesken, joiden edut ovat erilaisia.
2. Kuuleminen voi koskea mitä tahansa seikkaa, joka tulee esiin missä tahansa kauppaan liittyvän menettelyn vaiheessa ja joka voi vaikuttaa asianomaisten osapuolten oikeuksiin.
3. Kuulemiseen kutsutut luonnolliset henkilöt voivat osallistua kuulemiseen joko henkilökohtaisesti tai oikeudellisen edustajansa edustamina. Kuulemiseen kutsuttujen oikeushenkilöiden edustajan on oltava niiden vakituisesta henkilöstöstä nimetty ja asianmukaisesti valtuutettu.
4. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan järjestämään kuulemiseen kutsuttuja luonnollisia tai oikeushenkilöitä voi avustaa oikeudellinen neuvonantaja tai muu niiden pysyvään henkilöstöön kuulumaton pätevä henkilö, jonka osallistumisen kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja on hyväksynyt.
5. Tällä artiklalla ei rajoiteta perusasetusten mukaista oikeutta kuulemiseen.
7 artikla
Kuulemiset, joita järjestetään yksittäisen asianomaisen osapuolen kanssa tai sellaisten asianomaisten osapuolten muodostaman ryhmän kanssa, joiden edut ovat samanlaisia
1. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi järjestää ja toteuttaa yksittäisen asianomaisen osapuolen tai sellaisten asianomaisten osapuolten ryhmän, joiden edut ovat samanlaisia, kuulemisen tutkimuksesta vastaavien komission yksiköiden ja tarvittaessa muiden yksiköiden kanssa kyseisen asianomaisen osapuolen tai sellaisten asianomaisten osapuolten muodostaman ryhmän, joiden edut ovat samanlaisia, esittämästä perustellusta pyynnöstä.
2. Yksittäinen asianomainen osapuoli voi pyytää kuulemista erityisestä aiheesta sellaisten asianomaisten osapuolten ryhmän kanssa, joiden edut ovat samanlaisia, ja kuuleminen pidetään sillä edellytyksellä, että vähintään jokin toinen asianomainen osapuoli, jonka edut ovat samanlaisia, suostuu osallistumaan kuulemiseen.
8 artikla
Kuulemiset sellaisten asianomaisten osapuolten kesken, joiden edut ovat erilaisia
1. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi järjestää kuulemisia sellaisten asianomaisten osapuolten kesken, joiden edut ovat erilaisia, ja toimia niiden puheenjohtajana, jotta tarjottaisiin tilaisuus tuoda esille vastakkaisia näkemyksiä ja niiden vasta-argumentteja. Kauppaan liittyvän menettelyn vireillepanoilmoituksessa täsmennetään aika, jonka kuluessa tällainen kuuleminen olisi pidettävä.
2. Kuuleminen sellaisten asianomaisten osapuolten kesken, joiden edut ovat erilaisia, voidaan järjestää kaikissa kaupan suojatoimia koskevissa menettelyissä sen jälkeen, kun tutkimuksesta vastuussa olevia komission yksiköitä on kuultu.
3. Yksittäinen asianomainen osapuoli voi myös pyytää kuulemista erityisestä aiheesta sellaisten asianomaisten osapuolten kanssa, joiden edut ovat erilaisia, ja tällainen kuuleminen pidetään sillä edellytyksellä, että vähintään jokin toinen asianomainen osapuoli, jonka edut ovat erilaisia, suostuu osallistumaan kuulemiseen.
4. Tutkimuksesta vastaavat komission yksiköt ja tarvittaessa muut yksiköt osallistuvat kuulemiseen.
5. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset edustajat voivat osallistua tarkkailijoina kaikkiin kuulemisiin sellaisten asianomaisten osapuolten kesken, joiden edut ovat erilaisia.
9 artikla
Kuulemisten valmistelu
1. Neuvoteltuaan vastaavan johtajan tai tämän valtuuttaman henkilön kanssa kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja määrää kuulemistilaisuuden päivämäärän, keston ja paikan sekä päättää tarvittaessa kuulemisen lykkäystä koskevista pyynnöistä, jos asianomaiset osapuolet tai komission yksiköt esittävät tätä koskevan pyynnön.
2. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi tarvittaessa järjestää valmistelukokouksen asianomaisten osapuolten tai tutkimuksesta vastaavien komission yksiköiden ja muiden yksiköiden kanssa, jotta mahdollisimman hyvin kartoitettaisiin ja selvitettäisiin tosiseikkoihin tai lainsäädäntöön mahdollisesti liittyvät kysymykset, joita kuulemisessa on käsiteltävä. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi tätä varten pyytää kuulemistilaisuuden osallistujilta kaikkia kuulemisen valmistelun kannalta tarpeellisia tietoja.
3. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja laatii kunkin kuulemisen esityslistan, joka toimitetaan kaikkien osallistujien saataville ennen kuulemista.
4. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi kohtuullisen ajan kuluessa määräajasta, joka on asetettu päätelmien ilmoittamista koskevien huomautusten esittämiselle, ja ennen osapuolten välistä kuulemista kehottaa osallistujia esittämään kysymyksiä tiedoista, jotka muut asianomaiset osapuolet ovat toimittaneet.
5. Koska on tarpeen varmistaa, että osapuolten välinen kuuleminen valmistellaan asianmukaisesti ja erityisesti että tosiseikkoja koskevat kysymykset selvitetään mahdollisimman tarkasti, kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi tarvittaessa kuultuaan ensin vastaavaa johtajaa tai tämän valtuuttamaa henkilöä toimittaa osapuolille, jotka on kutsuttu kuulemiseen, ennakkoon luettelon kysymyksistä, joista hän haluaa niiden esittävän näkemyksiään.
6. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi myös pyytää kirjallista ennakkoilmoitusta mihin tahansa kuulemiseen osallistujien lausuntojen pääasiallisesta sisällöstä.
7. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi kutsua kuulemisiin ulkopuolisia asiantuntijoita. Asianomaiset osapuolet ja komission yksiköt voivat pyytää kuulemismenettelystä vastaavalta neuvonantajalta ulkopuolisten asiantuntijoiden osallistumista kuulemisiin. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja tekee tällaisia pyyntöjä koskevat päätökset. Kuulemiseen kutsuttujen ulkopuolisten asiantuntijoiden on allekirjoitettava luottamuksellisuutta koskeva sopimus.
8. Ulkopuolisia asiantuntijoita voidaan pyytää toimittamaan asiaan liittyviä analyyseja, raportteja tai julkaisuja, jotka on liitettävä asiakirja-aineistoon ja mahdollisuuksien mukaan toimitettava kaikkien osallistujien saataville ennen kuulemista.
10 artikla
Kuulemisen toimittaminen
1. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja on yksin vastuussa kuulemistilaisuuden toimittamisesta. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan on varmistettava, että kuuleminen toimitetaan moitteettomasti, ja tuettava sekä kuulemisen että sen jälkeen mahdollisesti tehtävän päätöksen tasapuolisuutta.
2. Kuuleminen ei ole julkinen. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja päättää, keitä asianomaisen osapuolen puolesta kuullaan ja onko kyseisiä henkilöitä kuultava erikseen vai muiden kuulemistilaisuuteen osallistuvien läsnä ollessa. Jälkimmäisessä tapauksessa on otettava huomioon asianomaisten osapuolten oikeutetut edut ja suojattava niiden liikesalaisuuksia ja muita luottamuksellisia tietoja.
3. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi antaa osallistujien esittää kysymyksiä ja vastata niihin kuulemisen aikana.
4. Jos kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja on hyväksynyt ulkopuolisten asiantuntijoiden osallistumisen, hänen on varmistettava, että asiantuntijoilla on mahdollisuus esittää näkemyksensä ja vastata kuulemistilaisuuden muiden osallistujien esittämiin kysymyksiin.
5. Koska on tarpeen varmistaa oikeus tulla kuulluksi, kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi tarvittaessa kuulemisen jälkeen ja vastaavan johtajan tai tämän valtuuttaman henkilön kanssa neuvoteltuaan antaa asianomaisille osapuolille mahdollisuuden toimittaa kirjallisia lisähuomautuksia. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja asettaa määräajan, jonka kuluessa nämä on esitettävä. Määräajan jälkeen saadut huomautukset jätetään huomiotta.
11 artikla
Kuulemisten seuranta
1. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja laatii kuulemisista sanatarkan kirjallisen selostuksen tai tarkoituksenmukaisen tiivistelmän:
a)
jos järjestetään kuulemisia sellaisten asianomaisten osapuolten kesken, joiden edut ovat erilaisia, sanatarkka kirjallinen selostus tai tarkoituksenmukainen tiivistelmä on toimitettava kaikkien kuulemistilaisuuden osallistujien saataville ja se on liitettävä asiakirja-aineistoon, johon asianomaiset osapuolet voivat vapaasti tutustua;
b)
jos järjestetään kuulemisia yksittäisen asianomaisen osapuolen tai sellaisten asianomaisten osapuolten ryhmän, joiden edut ovat samanlaisia, sekä tutkimuksesta vastaavien komission yksiköiden kanssa, sanatarkka kirjallinen selostus tai tarkoituksenmukainen tiivistelmä on toimitettava kaikkien kuulemistilaisuuden osallistujien saataville. Nämä osallistujat voivat esittää perustellun luottamuksellisuuspyynnön joistakin selostukseen tai tiivistelmään sisältyvistä tiedoista. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja tekee tällaisia pyyntöjä koskevan päätöksen kuultuaan tutkimuksesta vastaavia komission yksiköitä ja tarvittaessa muita yksiköitä. Kuulemisesta laaditun sanatarkan kirjallisen selostuksen tai tiivistelmän versio, joka ei ole luottamuksellinen, on liitettävä asiakirja-aineistoon, johon asianomaiset osapuolet voivat tutustua.
2. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi välittää suosituksia tutkimuksesta vastaaville komission yksiköille tämän päätöksen 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Tutkimuksesta vastaavien komission yksiköiden on ilmoitettava kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle kohtuullisessa ajassa ennen lopullisen säädöksen antamista, onko tällaiset suositukset otettu huomioon ja miten ne on otettu huomioon, ja toimitettava kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle kopio säädösluonnoksesta.
3. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan on tämän päätöksen 18 artiklan mukaisesti toimitettava säännöllisesti yksittäisen asianomaisen osapuolen kanssa tai sellaisten asianomaisten osapuolten ryhmän kanssa, joiden edut ovat samanlaisia, järjestettyjä kuulemisia käsittelevät raportit kauppapolitiikasta vastaavalle komission jäsenelle ja raporttien kopiot pääjohtajalle, ellei tapaus edellytä suosituksen antamista välittömästi kauppapolitiikasta vastaavalle komission jäsenelle tai pääjohtajalle.
4. Kaikki kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan antamat tutkimuksesta vastaaville komission yksiköille esitetyt suositukset ja kauppapolitiikasta vastaavalle komission jäsenelle tai pääjohtajalle toimitetut raportit ja huomiot ovat luottamuksellisia sisäisiä asiakirjoja.
5. Jos järjestetään osapuolten välinen kuuleminen, kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan on laadittava kirjallinen loppuraportti, jossa käsitellään asianomaisten osapuolten oikeuksien toteutumista. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi muuttaa tätä raporttia säädösluonnokseen tehtyjen muutosten perusteella, kunnes lopullinen säädös annetaan.
12 artikla
Tutustuminen asiakirjoihin
1. Osapuoli, joka väittää olevansa asianomainen osapuoli, voi pyytää kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa tarkastelemaan tutkimuksesta vastaavien komission yksiköiden tekemää kielteistä päätöstä, joka koskee kyseiselle osapuolelle tarjottavaa mahdollisuutta tutustua kohtuullisen ajan kuluessa asiakirja-aineistoon tai johonkin tiettyyn komission hallussa olevaan asiakirjaan. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja tutkii tapauksen ja tekee päätöksen siitä, olisiko pyynnön kohteena olevaan asiakirja-aineistoon tai tiettyyn asiakirjaan tutustuminen sallittava kokonaan tai osittain vai olisiko se evättävä.
2. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja asettaa määräajat, joiden kuluessa tutkimuksesta vastaavien komission yksiköiden on tehtävä asiakirjoihin tutustuminen mahdolliseksi.
13 artikla
Luottamuksellisuus
1. Kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa sitovat yleiset luottamuksellisuutta koskevat säännöt, joita sovelletaan asianomaisten osapuolten hallinnollisten menettelyiden yhteydessä komissiolle toimittamiin tietoihin.
2. Jokin asianomainen osapuoli tai tutkimuksesta vastaavat komission yksiköt voivat pyytää kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa tekemään päätöksen tutkimuksesta vastaavien komission yksiköiden hallussa olevan asiakirjan luottamuksellisuudesta.
14 artikla
Luottamuksellisten tietojen tiivistelmät, jotka eivät ole luottamuksellisia
1. Jokin asianomainen osapuoli voi pyytää kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa tarkistamaan arvion, jonka tutkimuksesta vastaavat komission yksiköt ovat tehneet siitä, onko tutkimuksen aikana toimitettu tiivistelmä, joka ei ole luottamuksellinen, riittävän yksityiskohtainen, jotta voidaan saada kohtuullinen käsitys luottamuksellisesti toimitettujen tietojen sisällöstä.
2. Jos tutkimuksesta vastaavat komission yksiköt aikovat jättää huomiotta asiakirjan tai tiedot, joista asianomainen osapuoli on kieltäytynyt toimittamasta tarkoituksenmukaista tiivistelmää, joka ei ole luottamuksellinen, kyseinen osapuoli voi pyytää kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa tekemään asiaa koskevan päätöksen.
3. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan on tarkasteltava pyyntöä. Jos kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja katsoo, että tiivistelmä, joka ei ole luottamuksellinen, ei ole riittävän yksityiskohtainen, hänen on tarjottava tiivistelmän toimittaneelle asianomaisella osapuolelle mahdollisuus esittää huomautuksia ja parantaa tiivistelmää kohtuullisen ajan kuluessa.
4. Jos luottamukselliset tiedot toimittanut asianomainen osapuoli toimittaa puutteellisen tiivistelmän, antaa perusteluja, joita ei voida hyväksyä, tai ei toimi, kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja tekee päätöksen siitä, onko jätettävä huomiotta ne luottamukselliset tiedot, joista ei ole perusasetusten soveltuvien säännösten mukaisesti toimitettu tarkoituksenmukaista tiivistelmää, joka ei ole luottamuksellinen.
15 artikla
Sellaisiin luonteeltaan luottamuksellisiin tietoihin tutustuminen, joista ei voida laatia tiivistelmää
Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi asianomaisen osapuolen pyynnöstä tarkastella tietoja, jotka ovat luonteeltaan luottamuksellisia, joista ei voida tehdä tiivistelmää ja jotka eivät ole kyseisen osapuolen saatavilla, jotta voitaisiin tarkistaa, miten tutkimuksesta vastaavat komission yksiköt ovat käyttäneet kyseisiä tietoja.
Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja ilmoittaa pyynnön esittäneelle asianomaiselle osapuolelle käsityksensä siitä,
a)
ovatko tiedot, jotka eivät ole osapuolen saatavilla, merkityksellisiä osapuolen etujen puolustamisen kannalta, ja
b)
tarvittaessa siitä, ovatko tutkimuksesta vastaavat yksiköt käyttäneet näitä tietoja oikein niiden tosiseikkojen ja näkemysten osalta, joihin ne ovat perustaneet päätelmänsä.
16 artikla
Määräaikojen pidentäminen
1. Mikä tahansa asianomainen osapuoli voi esittää tutkimuksesta vastaaville komission yksiköille pyynnön, joka koskee määräaikojen pidentämistä tai kyselylomakkeeseen vastaamiselle, lisätietojen toimittamiselle, paikan päällä tehtäville tarkastuksille tai päätelmien ilmoittamista koskevien huomautusten esittämiselle asetettujen määräpäivien lykkäämistä. Tällainen pyyntö on esitettävä hyvissä ajoin ennen alkuperäisen määräajan päättymistä. Jos pyyntö hylätään tai jos asianomainen osapuoli katsoo, että myönnetty määräajan pidennys on liian lyhyt, se voi ennen alkuperäisen määräajan päättymistä esittää kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle perustellun pyynnön asian tarkastelemiseksi. Kuultuaan asiasta vastuussa olevaa johtajaa tai tämän valtuuttamaa henkilöä kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi pidentää määräaikoja tai evätä pyynnön.
2. Komission yksiköt eivät toimi tällaisessa asiassa, ennen kuin kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja on tehnyt päätöksen.
3. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja tekee päätöksensä ottaen asianmukaisesti huomioon kyseiseen pyyntöön liittyvät erityiset olosuhteet sekä menettelyyn liittyvät aikarajoitukset.
17 artikla
Komiteoiden kokousten valmistelu
Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi osallistua komiteoiden kokouksiin. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi tarvittaessa vastata jäsenvaltioiden esittämiin kysymyksiin, siinä määrin kuin nämä kysymykset koskevat hänen toimintansa luonnetta kyseisessä menettelyssä.
18 artikla
Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan raportit
1. Kunkin vuoden lopussa kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja laatii vuosikertomuksen. Vuosikertomuksessa annetaan tietoja tapauksista, joissa kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja on toiminut, neuvonantajan tekemien päätösten ja antamien suositusten luonteesta sekä suosituksista kauppaan liittyvien menettelyiden kehittämiseksi. Vuosikertomus osoitetaan kauppapolitiikasta vastaavalle komission jäsenelle. Vuosikertomuksen kopio toimitetaan kauppapolitiikan pääosaston pääjohtajalle sekä asiaan liittyville osastoille.
2. Vuosikertomuksen tiivistelmät annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja Euroopan parlamentille sekä julkaistaan kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan www-sivuilla.
3. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja toimittaa säännöllisesti kauppapolitiikasta vastaavalle komission jäsenelle tiivistelmäraportteja toiminnastaan ja kysymyksistä, joita tämän toiminnan yhteydessä nousee esiin. Raporteissa kuvaillaan keskeisiä politiikan kysymyksiä, kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tekemiä päätöksiä ja antamia suosituksia sekä sitä, miten tutkimuksesta vastaavat komission yksiköt ovat tällaiset suositukset ottaneet huomioon. Tämän raportin kopio osoitetaan kauppapolitiikan pääosaston pääjohtajalle.
4. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan on raportoitava kaikista kuulemisista sellaisten asianomaisten osapuolten kesken, joiden edut ovat erilaisia, ja hoitaessaan neuvonantamistehtäviään kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi raportoida kauppapolitiikasta vastaavalle komission jäsenelle ja pääjohtajalle kaikista muista kauppaan liittyvien menettelyiden yhteydessä esille tulevista kysymyksistä tai muulla tavoin Euroopan unionin oikeusperiaatteiden tehokkaan soveltamisen kannalta kauppaan liittyvissä menettelyissä merkityksellisistä seikoista.
5. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppuraportti eri osapuolten välisistä kuulemisista on toimitettava kauppapolitiikasta vastaavalle komission jäsenelle ja kauppapolitiikan pääosaston pääjohtajalle sekä asiasta vastaavalle johtajalle. Se on annettava tiedoksi jäsenvaltioiden toimivaltaisille edustajille ja asianomaisille osapuolille.
19 artikla
Siirtymäsäännökset
Tätä päätöstä sovelletaan menettelyihin, jotka ovat käynnissä sen tullessa voimaan mutta joista ei ole ilmoitettu lopullisia päätelmiä.
Ennen tämän päätöksen voimaantuloa toteutetut menettelyvaiheet jäävät voimaan.
20 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 29 päivänä helmikuuta 2012.