RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 206/2011
af 28. februar 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 367/2006 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 15, stk. 1, artikel 19, stk. 1, og artikel 22, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Tidligere undersøgelse og gældende udligningsforanstaltninger
(1)
Ved forordning (EF) nr. 2597/1999 (2) indførte Rådet i december 1999 en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalatfolie (»PET-folie«) med oprindelse i Indien (»den pågældende vare«) og henhørende under KN-kode ex 3920 62 19 og ex 3920 62 90. Foranstaltningerne indebar en udligningstold i form af en værditold på mellem 3,8 % og 19,1 % på importen fra individuelt nævnte eksportører og en resttold på 19,1 % på importen af den pågældende vare fra alle andre virksomheder. Den oprindelige undersøgelse fandt sted i perioden fra 1. oktober 1997 til 30. september 1998.
(2)
Rådet fastholdt i marts 2006 ved forordning (EF) nr. 367/2006 (3) (forordning (EF) nr. 367/2006) efter en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 18 den endelige udligningstold, der var blevet indført ved forordning (EF) nr. 2597/1999, på importen af PET-folie med oprindelse i Indien. Den fornyede undersøgelse fandt sted i perioden fra 1. oktober 2003 til 30. september 2004.
(3)
Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 1288/2006 (4) i august 2006 efter en interimsundersøgelse om subsidiering af en indisk PET-folieproducent den endelige udligningstold, som var blevet pålagt denne virksomhed ved forordning (EF) nr. 367/2006.
(4)
Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 1124/2007 (5) i september 2007 efter en delvis interimsundersøgelse vedrørende subsidiering af endnu en indisk PET-folieproducent den endelige udligningstold, der var blevet pålagt denne virksomhed ved forordning (EF) nr. 367/2006.
(5)
Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 15/2009 (6) i januar 2009 efter en delvis interimsundersøgelse vedrørende subsidiering af fem indiske PET-folieproducenter, som Kommissionen indledte på eget initiativ, den endelige udligningstold, der var blevet pålagt disse virksomheder ved forordning (EF) nr. 367/2006 og den endelige antidumpingtold, som var blevet pålagt ved forordning (EF) nr. 1292/2007 (7).
(6)
Rådet ændrede ved gennemførelsesforordning (EF) nr. 579/2010 (8) i juni 2010 efter en delvis interimsundersøgelse vedrørende subsidiering af en indisk PET-folieproducent, den endelige udligningstold, der var blevet pålagt denne virksomhed ved forordning (EF) nr. 367/2006.
(7)
Det skal bemærkes, at Vacmet India Limited i øjeblikket er underlagt en udligningstold på 19,1 % i henhold til forordning (EF) nr. 367/2006.
2. Gældende antidumpingforanstaltninger
(8)
Det skal bemærkes, at Vacmet India Limited i øjeblikket er underlagt en resttold på 17,3 % i henhold til forordning (EF) nr. 1292/2007.
3. Indledning af en delvis interimsundersøgelse
(9)
Den 7. august 2009 modtog Kommissionen en anmodning om en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 19. Anmodningen, som var begrænset til undersøgelsen af subsidiering, blev indgivet af Vacmet India Limited, som er en eksporterende producent fra Indien (»ansøgeren«). Ansøgeren hævdede i sin anmodning, at de omstændigheder, som lå til grund for foranstaltningerne, har ændret sig, og at disse ændringer er af varig karakter. Ansøgeren fremlagde umiddelbare beviser for, at det ikke længere var nødvendigt at fastholde foranstaltningen på dens nuværende niveau for at modvirke subsidiering.
(10)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en delvis interimsundersøgelse, og offentliggjorde den 14. januar 2010 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (9) (»indledningsmeddelelse«) om indledning af en delvis interimsundersøgelse i overensstemmelse med grundforordningens artikel 19, begrænset til en undersøgelse af subsidiering for så vidt angår ansøgeren.
(11)
I den delvise interimsundersøgelse ville også indgå en vurdering af behovet for, afhængigt af konklusionerne af undersøgelsen, at ændre den toldsats, der i øjeblikket finder anvendelse på importen af den pågældende vare fra de eksporterende producenter i det pågældende land, som ikke er udtrykkeligt nævnt i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 367/2006, dvs. den told, som gælder for »alle andre virksomheder« i Indien.
(12)
Ligeledes den 14. januar 2010 underrettede Kommissionen ved en indledningsmeddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (10) om indledningen af en delvis interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne begrænset til undersøgelsen af dumping for så vidt angår ansøgeren.
4. Undersøgelse
(13)
Undersøgelsen af subsidieringens omfang omfattede perioden fra 1. januar 2009 til 31. december 2009 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«).
(14)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, de indiske myndigheder og EU-erhvervsgrenen om indledningen af den delvise interimsundersøgelse. Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte deres synspunkter skriftligt og til at blive hørt.
(15)
Kommissionen fremsendte et spørgeskema til ansøgeren for at indhente de oplysninger, som den anså for nødvendige til sin undersøgelse. Den fremsendte også et spørgeskema til de indiske myndigheder.
(16)
Ansøgeren samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen, hvorimod de relevante indiske myndigheder ikke indsendte en spørgeskemabesvarelse inden for fristen. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på undersøge, om der fandt subsidiering sted. Der blev aflagt et kontrolbesøg hos ansøgeren.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(17)
Den pågældende vare i denne undersøgelse er samme vare som i den forordning, hvorved de gældende foranstaltninger blev indført (forordning (EF) nr. 367/2006), dvs. polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien, og som i øjeblikket er henhørende under KN-kode ex 3920 62 19 og ex 3920 62 90.
2. Samme vare
(18)
Som i de foregående undersøgelser har også denne undersøgelse vist, at PET-folie fremstillet i Indien og eksporteret til Unionen og PET-folie fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i Indien har de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og samme grundlæggende anvendelsesformål som PET-folie fremstillet og solgt af EU-erhvervsgrenen i Unionen.
(19)
Det konkluderes derfor, at disse varer er identiske i henhold til grundforordningens artikel 2, litra c).
C. SUBSIDIERING
1. Indledning
(20)
På grundlag af de oplysninger, som ansøgeren og EU-erhvervsgrenen har indsendt, blev følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier, undersøgt:
a)
»Duty Entitlement Passbook Scheme« (toldgodtgørelsesordning)
b)
»Export Promotion Capital Goods Scheme« (ordning for eksportfremmende investeringsgoder)
c)
»Advance Authorization Scheme« (forhåndslicensordning - tidligere kendt som »Advance Licence Scheme«)
d)
Kapitaltilskud.
(21)
De nævnte ordninger a) til c) er baseret på Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (nr. 22 af 1992) (»loven om udenrigshandel«), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ved loven om udenrigshandel bemyndiges de indiske myndigheder til at udstede bekendtgørelser om eksport- og importpolitikken. Disse bekendtgørelser sammenfattes i »Foreign Trade Policy«-dokumenter, der udstedes af handelsministeriet hvert femte år og regelmæssigt ajourføres. To »Foreign Trade Policy«-dokumenter er relevante for NUP i dette tilfælde, nemlig FT-policy 04-09 og FT-policy 09-14. Desuden fastlægger de indiske myndigheder også de procedurer, der styrer FT-policy 04-09 og FT-policy 09-14. I procedurehåndbogen »Handbook of Procedures - Volume I« (HOP I 04-09 og HOP I 09-14). Procedurehåndbogen ajourføres også regelmæssigt.
(22)
Den under litra d) anførte ordning forvaltes af myndighederne i delstaten Uttar Pradesh.
2. Duty Entitlement Passbook Scheme (»DEPBS«) (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(23)
DEPBS-ordningen er detaljeret beskrevet i punkt 4.3 i FT-policy 04-09 og FT-policy 09-14, såvel som i kapitel 4 i procedurehåndbogen HOP I 04-09 og HOP I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(24)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører er berettigede til denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse af DEPBS
(25)
En eksportør kan anmode om DEPBS-kreditter, der beregnes som en procentdel af værdien af de varer, der eksporteres under denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat sådanne DEPBS-satser for de fleste varer, herunder den pågældende vare. De fastsættes på grundlag af Standard Input/Output-normer (SION-normer) under hensyntagen til det formodede indhold af importerede råmaterialer i eksportvaren og tolden på disse importerede råmaterialer, uanset om der rent faktisk er betalt importafgift eller ej.
(26)
For at være berettiget til fordelene under denne ordning skal virksomheden foretage eksport. På tidspunktet for eksporttransaktionen skal eksportøren udfærdige en erklæring til de indiske myndigheder, hvoraf det fremgår, at eksporten finder sted i henhold til DEPBS-ordningen. For at varerne kan blive eksporteret, udsteder de indiske toldmyndigheder et eksportforsendelsesdokument under forsendelsesproceduren. Af dette dokument fremgår bl.a. størrelsen af den DEPBS-kredit, der vil blive indrømmet for den pågældende eksporttransaktion. Eksportøren kender på dette tidspunkt omfanget af den fordel, denne vil opnå. Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, har de indiske myndigheder ingen beføjelser med hensyn til indrømmelse af en DEPBS-kredit.
(27)
Det konstateredes også, at DEPBS-kreditter efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med indiske regnskabsstandarder. Sådanne kreditter kan anvendes til at betale told på senere import af enhver vare, med undtagelse af investeringsgoder og varer, for hvilke der findes importrestriktioner. Varer, der er importeret ved anvendelse af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde. DEPB-kreditter er frit omsættelige og gyldige i en periode på 12 måneder fra udstedelsesdatoen.
(28)
Ansøgninger om DEPBS-kreditter arkiveres elektronisk og kan omfatte en ubegrænset mængde eksporttransaktioner. I realiteten findes der ingen faste frister for DEPBS-kreditter. Det elektroniske system, der anvendes til forvaltning af DEPBS, udelukker ikke automatisk eksporttransaktioner, der foretages efter de frister, der er nævnt i kapitel 4.47 i HOP I 04-09 og HOP I 09-14. Endvidere - som anført i kapitel 9.3 i HOP I 04-09 og HOP I 09-14 - kan ansøgninger, der blev modtaget efter udløbet af fristerne for indsendelse, altid tages i betragtning ved pålæggelse af en mindre bøde (f.eks. 10 % af godtgørelsen).
(29)
Det blev konstateret, at ansøgeren brugte denne ordning i NUP.
d) Konklusioner vedrørende DEPBS
(30)
Med DEPBS ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En DEPBS-kredit er et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved de indiske myndigheder giver afkald på toldindtægter, de ellers ville have fået. Desuden medfører DEPBS-kreditten en fordel for eksportøren, da virksomhedens likviditet forbedres.
(31)
Endvidere er DEPBS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).
(32)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de regler, der er fastsat i bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råmaterialer. Desuden findes der ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om betaling af for høje importafgifter, jf. grundforordningens bilag I, punkt i), og bilag II og III. Endelig er en eksportør berettiget til DEPBS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råmaterialer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettiget til fordelene ved DEPBS.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(33)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 og beregningsmetoden for denne ordning i forordning (EF) nr. 367/2006 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet og udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i NUP. I den forbindelse var det opfattelsen, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion under denne ordning. På dette tidspunkt er det sandsynligt, at de indiske myndigheder giver afkald på tolden, hvilket udgør et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, der bl.a. viser størrelsen af den DEPBS-kredit, som ydes for den pågældende eksporttransaktion, har de indiske myndigheder ingen beføjelser med hensyn til at indrømme subsidiet. I betragtning af ovenstående anses det for passende at betragte fordelen ved DEPBS-ordningen som summen af de kreditter, der er opnået for alle eksporttransaktioner, der har fundet sted i henhold til denne ordning i NUP.
(34)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbet som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning i den fornyede undersøgelsesperiode som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(35)
Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 7,9 %.
3. »Export Promotion Capital Goods Scheme« (EPCGS) (eksportfremmeordning for investeringsgoder)
a) Retsgrundlag
(36)
EPCGS-ordningen er detaljeret beskrevet i kapitel 5 i FT-policy 04-09 og FT-policy 09-14, såvel som i kapitel 5 i HOP I 04-09 og HOP I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(37)
Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører, forhandler-eksportører forbundet med støtteproducenter samt leverandører af tjenesteydelser.
c) Praktisk gennemførelse
(38)
Med forbehold af en eksportforpligtelse har virksomheder lov til at importere nye (og siden april 2003 også indtil 10 år gamle brugte) investeringsgoder til nedsat told. Med henblik herpå udsteder de indiske myndigheder efter anmodning og betaling af et gebyr en EPCGS-licens. Siden april 2000 har ordningen betydet, at der anvendes en reduceret importtold på 5 % på alle investeringsgoder, der importeres under ordningen.
(39)
EPCGS-licensindehaveren kan også anskaffe investeringsgoderne i Indien. I så fald kan den lokale producent af investeringsgoder benytte fordelen ved toldfri import af dele, der er nødvendige til fremstilling af sådanne investeringsgoder. Alternativt kan den lokale producent gøre krav på fordelen ved transaktioner ligestillet med eksport, for så vidt angår levering af investeringsgoder til en EPCGS-licensindehaver.
(40)
Det blev konstateret, at ansøgeren brugte denne ordning i NUP.
d) Konklusion vedrørende EPCGS-ordningen
(41)
Med EPCGS ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Toldnedsættelsen er et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, da denne indrømmelse reducerer de toldindtægter, som staten ellers ville have haft. Desuden medfører toldnedsættelsen en fordel for eksportøren, fordi toldbesparelsen ved import forbedrer eksportørens likviditet.
(42)
Endvidere er EPCGS-ordningen retligt betinget af eksportresultater, da licenser ikke kan opnås uden en eksportforpligtelse. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).
(43)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Investeringsgoder er ikke omfattet af anvendelsesområdet for sådanne tilladelige ordninger (jf. grundforordningens bilag I, punkt i), da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(44)
Subsidiebeløbet blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, beregnet på grundlag af den ikke betalte told på importerede investeringsgoder, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for sådanne investeringsgoder i den pågældende erhvervsgren. Efter fast praksis er det således beregnede beløb for NUP blevet justeret ved at tillægge renter i denne periode, så der sker en afspejling af den fulde værdi af fordelen over tid. Markedsrenten i NUP i Indien blev anset for passende til dette formål. Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).
(45)
Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt som behørig nævner over eksportomsætningen i NUP, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(46)
Med hensyn til importen under denne ordning afslørede undersøgelsen, at der var en række produkter, der kunne anvendes både til fremstilling af den pågældende vare og til fremstilling af andre varer. Det skal dog bemærkes, at nogle produkter blev anvendt i et produktionsanlæg, som kun anvendes til fremstilling af PET-folio. Derfor skal den nævner, der anvendes i forbindelse med disse produkter med hensyn til beregningen af ydelsen til ansøgeren, være eksportomsætningen for den pågældende vare og ikke den samlede eksportomsætning.
(47)
Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 2,4 %.
1. Advance Authorisation Scheme (»AAS«) (forhåndstilladelsesordningen)
a) Retsgrundlag
(48)
AAS-ordningen er detaljeret beskrevet i punkt 4.1.1 til 4.1.14 i FT-policy 04-09 og i FT-policy 09-14, såvel som i kapitel 4.1 til 4.30 i HOP I 04-09 og i HOP I 09-14. Denne ordning blev kaldt »Advance Licence Scheme« i den tidligere undersøgelse, som førte til indførelsen af den gældende endelige udligningstold ved forordning (EF) nr. 367/2006.
b) Støtteberettigelse
(49)
AAS består af seks underordninger, der er nærmere beskrevet i betragtning 50. Disse underordninger er bl.a. forskellige med hensyn til støtteberettigelsen. Producent-eksportører og forhandler-eksportører, der er »forbundet« med støtteproducenter, er berettiget til støtte efter AAS-ordningerne for fysisk eksport og årligt behov. Producent-eksportører, der leverer til den endelige eksportør, er støtteberettiget efter AAS-ordningen for mellemleverancer. Hovedleverandører, der leverer til kategorier »ligestillet med eksport«, jf. punkt 8.2 i FT-policy 04-09, såsom leverandører til eksportorienterede virksomheder, er berettiget til AAS-ordningen for transaktioner ligestillet med eksport. Endelig er mellemleverandører til producent-eksportører berettiget til fordele i forbindelse med transaktioner ligestillet med eksport i henhold til underordningerne for »ARO« (Advance Release Order - attester til forudgående frigivelse) og løbende indenlandsk remburs.
c) Praktisk gennemførelse
(50)
Der kan udstedes AAS for:
i) Fysisk eksport: Dette er den vigtigste underordning. Den gør det muligt toldfrit at importere råmaterialer til fremstilling af en specifik færdig eksportvare. »Fysisk« betyder i denne forbindelse, at eksportvaren skal forlade indisk område. Tilladelsen til import og forpligtelsen til eksport (herunder eksportvarens type) er specificeret i licensen.
ii) Årligt behov: En sådan tilladelse er ikke knyttet til en bestemt eksportvare, men til en bredere varegruppe (f.eks. kemiske og dermed forbundne varer). Licensindehaveren kan - op til en bestemt værditærskel, der fastsættes ud fra tidligere eksportresultater - toldfrit importere ethvert råmateriale, der skal benyttes til fremstilling af enhver vare, der henhører under en sådan varegruppe. Licensindehaveren kan vælge at eksportere enhver færdig vare i varegruppen, hvor sådanne toldfri materialer er anvendt.
iii) Mellemleverancer: Denne underordning omfatter tilfælde, hvor to producenter har til hensigt at fremstille en enkelt eksportvare og deles om produktionsprocessen. Den producent-eksportør, der fremstiller mellemproduktet, kan importere toldfri råmaterialer og i den forbindelse opnå en AAS-ordning for mellemleverancer. Den endelige eksportør færdiggør produktionen og er forpligtet til at eksportere den færdige vare.
iv) Transaktioner ligestillet med eksport: Denne underordning gør det muligt for en hovedleverandør toldfrit at importere råmaterialer, som er nødvendige for fremstillingen af varer, der skal sælges som »transaktioner ligestillet med eksport« til de kundekategorier, der er anført i stk. 8.2.b) til f), g), i) og j) i FT policy 04-09. Ved transaktioner ligestillet med eksport forstås transaktioner, hvor de leverede varer ikke forlader landet. En række kategorier af leverancer anses for at være transaktioner ligestillet med eksport, forudsat at varerne er fremstillet i Indien, f.eks. leverancer af varer til eksportorienterede virksomheder eller til virksomheder i særlige økonomiske områder.
v) »ARO« (Advance Release Order - attester til forudgående frigivelse): En AAS-licensindehaver, der ønsker at købe råmaterialerne hos indenlandske kilder i stedet for at importere dem direkte, kan vælge at købe dem ved anvendelse af ARO. I sådanne tilfælde godkendes AAS-licenserne som ARO og påtegnes til den indenlandske leverandør ved levering af de derpå anførte varer. Påtegnelsen af ARO giver den indenlandske leverandør ret til de fordele, der indrømmes transaktioner ligestillet med eksport, jf. punkt 8.3 i FT-policy 04-09 (dvs. AAS for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige punktafgifter). Ved ARO-mekanismen ydes der refusion af skatter og afgifter til leverandøren, i stedet for at disse beløb tilbagebetales til den endelige eksportør i form af toldgodtgørelse eller -refusion. Skatter og afgifter kan refunderes for både lokale og importerede råmaterialer.
vi) Løbende indenlandsk remburs: Denne underordning dækker også indenlandske leverancer til en AAS-licensindehaver. Denne kan henvende sig til en bank for at åbne en indenlandsk remburs til fordel for en indenlandsk leverandør. Banken godkender tilladelsen til direkte import, men kun for den værdi og de varemængder, der købes i landet i stedet for at blive importeret. Den indenlandske leverandør vil være berettiget til de fordele, der indrømmes transaktioner ligestillet med eksport, jf. punkt 8.3 i FT-policy 04-09 (dvs. AAS for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige punktafgifter).
(51)
Ansøgeren modtog indrømmelser under AAS i forbindelse med den pågældende vare i NUP. Ansøgeren gjorde brug af én af underordningerne, nemlig AAS for fysisk eksport. Det er derfor ikke nødvendigt at undersøge, om de resterende uudnyttede underordninger er udligningsberettigede.
(52)
Af hensyn til de indiske myndigheders kontrol er AAS-licensindehaveren retligt forpligtet til at føre et korrekt og behørigt regnskab over forbrug og anvendelse af toldfrit importerede varer eller varer købt på hjemmemarkedet i et nærmere angivet format (kapitel 4.26 og 4.30 i HOP I 04-09 og HOP I 09-14 samt tillæg 23), dvs. en fortegnelse over det faktiske forbrug. Denne fortegnelse skal revideres af en ekstern statsautoriseret revisor, som udsteder en attest om, at de foreskrevne fortegnelser og relevante bogføringer er undersøgt, og at de oplysninger, der er afgivet i henhold til tillæg 23, er sande og korrekte i enhver henseende.
(53)
For så vidt angår den underordning, som ansøgeren anvendte i NUP, dvs. fysisk eksport, fastsætter de indiske myndigheder den mængde og værdi, som importtilladelsen og eksportforpligtelsen vedrører, og dette fremgår af tilladelsen. Desuden skal de tilsvarende transaktioner bekræftes på tilladelsen af statens embedsmænd på import- og eksporttidspunktet. Den mængde import, der er tilladt i henhold til AAS-ordningen, fastsættes af de indiske myndigheder på grundlag af såkaldte standard input/output-normer (»SION-normer«), som findes for de fleste varer, herunder også den pågældende vare. Importerede råmaterialer kan ikke afhændes og skal anvendes til at fremstille den færdige eksportvare. Eksportforpligtelsen skal opfyldes inden for en fastsat frist efter udstedelsen af licensen (24 måneder med mulighed for to forlængelser på hver 6 måneder).
(54)
I den nuværende interimsundersøgelse blev det fastslået, at kravene til kontrol, som de indiske myndigheder har anført, ikke blev opfyldt eller endnu ikke er blevet afprøvet i praksis. Ansøgeren ajourførte ikke et system, så det kunne kontrolleres, hvilke råmaterialer der blev brugt til fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder, jf. FT-policy (Tillæg 23) og grundforordningens bilag II, punkt II, stk. 4. Der fandtes ikke nogen registrering af det faktiske forbrug.
(55)
Ændringer i administrationen af FT-policy 04-09, som blev gennemført i efteråret 2005 (obligatorisk indsendelse af fortegnelsen over forbruget til de indiske myndigheder i forbindelse med indfrielsesproceduren), har endnu ikke fundet anvendelse på ansøgeren. Derfor kunne den faktiske gennemførelse af denne bestemmelse ikke kontrolleres på dette tidspunkt.
d) Konklusion vedrørende AAS
(56)
Fritagelsen for importtold er et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii) og artikel 3, stk. 2, dvs. et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, der har medført en fordel for den undersøgte eksportør.
(57)
Desuden er AAS-ordningen for fysisk eksport retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a). Uden en eksportforpligtelse kan en virksomhed ikke opnå fordele i henhold til denne ordning.
(58)
Den underordning, der blev benyttet i den aktuelle sag, kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke reglerne i bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. De indiske myndigheder anvendte ikke på effektiv vis hverken den nye eller den gamle kontrolordning eller -procedure til at bekræfte, om der blev forbrugt råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (grundforordningens bilag II, del II, punkt 4, samt for substitutionsgodtgørelsesordninger grundforordningens bilag III, del II, punkt 2). SION-normerne for den pågældende vare var ikke tilstrækkeligt præcise. SION-normerne kan ikke i sig selv anses for at være et system til kontrol af det faktiske forbrug, fordi disse standardnormer er udformet således, at de indiske myndigheder ikke med tilstrækkelig præcision kan kontrollere, hvilke mængder råmaterialer der er forbrugt i fremstillingen til eksport. De indiske myndigheder foretog desuden heller ikke nogen yderligere undersøgelse på grundlag af de faktisk involverede råmaterialer, selv om det normalt er nødvendigt, når der ikke findes en effektiv kontrolordning (grundforordningens bilag II, del II, punkt 5, og bilag III, del II, punkt 3).
(59)
Denne underordning er derfor udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(60)
Da der ikke er tale om tilladte toldgodtgørelsesordninger eller substitutionsgodtgørelsesordninger, er den udligningsberettigede fordel eftergivelsen af den samlede importafgift, der normalt skal betales ved import af råmaterialer. I den henseende skal det bemærkes, at grundforordningen ikke kun indeholder bestemmelser om udligningen af eftergivelse af overskydende afgifter. Ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og dens bilag I, punkt i), kan der kun foretages udligning af for store eftergivne afgiftsbeløb, hvis betingelserne i grundforordningens bilag II og III er opfyldt. Disse betingelser var imidlertid ikke opfyldt i dette tilfælde. Hvis det konstateres, at der ikke findes en passende kontrolprocedure, finder ovennævnte undtagelse for godtgørelsesordninger således ikke anvendelse, og i stedet anvendes den normale regel om, at det er de ubetalte afgiftsindtægter, der er givet afkald på, som skal udlignes, og ikke de beløb, som angiveligt er eftergivet for meget. Som det fremgår af grundforordningens bilag II, del II, og bilag III, del II, påhviler det ikke den undersøgende myndighed at beregne sådanne eftergivelser af for store beløb. Tværtimod skal den undersøgende myndighed ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), kun fastslå, om der foreligger tilstrækkelige beviser til at imødegå det hensigtsmæssige i en angivelig kontrolordning.
(61)
Subsidiebeløbet for den ansøger, der benyttede AAS, blev beregnet på grundlag af de importafgifter, som der var givet afkald på (basistold og særlig tillægstold) for de materialer, der var importeret i henhold til underordningen i NUP (tæller). I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket subsidiebeløbet, når der blev fremsat berettigede krav herom. Dette subsidiebeløb blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, fordelt i forhold til eksportomsætningen af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(62)
Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 0,2 %.
5. Kapitaltilskud (CS)
a) Retsgrundlag
(63)
I tidligere undersøgelser af PET-folie, herunder den undersøgelse, som førte til indførelsen af den gældende endelige udligningstold ved forordning (EF) nr. 367/2006, blev en række indiske delstatsordninger, som indebærer incitamenter til lokale virksomheder, undersøgt. Disse delstatsordninger falder ind under betegnelsen PSI, da der kan være forskellige former for incitamenter involveret. Ved den tidligere undersøgelse blev det fastslået, at en virksomheds ret til fordele kan fremgå af støtteberettigelsesbeviset (»Eligibility Certificate« eller »Entitlement Certificate«). Som i den nuværende undersøgelse kan der dog være tale om ad hoc-subsidier, f.eks. kapitaltilskud.
b) Støtteberettigelse
(64)
For at være støtteberettigede skal virksomhederne som hovedregel investere i mindre udviklede områder i en delstat enten ved at oprette et nyt industriforetagende eller ved at foretage en omfattende kapitalinvestering eller diversificering af et eksisterende industriforetagende.
c) Praktisk gennemførelse
(65)
I henhold til spørgeskemabesvarelsen modtog ansøgeren fra de indiske myndigheder i delstaten Uttar Pradesh i 2009 et betydeligt beløb som kapitaltilskud for at oprette et nyt produktionsanlæg. Det blev forklaret, at det modtagne kapitaltilskud var beregnet til at oprette et nyt produktionsanlæg, dvs. til at dække ansøgerens investeringsudgifter. Ifølge ansøgeren var det et rent tilskud beregnet på at forbedre egenkapitalen.
(66)
Det fremgik også af undersøgelsen, at ansøgeren er støtteberettiget med hensyn til refusion af moms og central omsætningsafgift fra skatteministeriet i Uttar Pradesh som følge af tidligere investeringer. I støtteberettigelsesbeviset (Eligibility Certificate) findes der et maksimumbeløb, som virksomheden kan søge om. Ordningen har været anvendt af virksomheden i fire år. Der blev hver måned anmodet om refusion af betalt moms og central omsætningsafgift på salg henholdsvis inden for delstaten og mellem delstaterne, og også i NUP.
d) Konklusion
(67)
Kapitaltilskuddet er en direkte overførsel af midler, dvs. et tilskud til ansøgeren. Det er et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2. Det er et finansielt bidrag fra delstaten Uttar Pradesh, som giver ansøgeren en direkte fordel.
(68)
Refusion af moms og central omsætningsafgift tilvejebringer subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Refusionen er et finansielt bidrag fra myndighederne i delstaten Uttar Pradesh, da denne indrømmelse reducerer de afgiftsindtægter, som delstaten ellers ville have haft. Desuden medfører afgiftsfritagelsen en fordel for ansøgeren, da afgiftsbesparelsen forbedrer virksomhedens likviditet.
(69)
Subsidierne er ikke retligt betinget af eksportresultater. Som følge af manglende samarbejde fra delstaten Uttar Pradesh var Kommissionen imidlertid ikke i stand til at drage en entydig konklusion om det specifikke i denne ordning og den praktiske anvendelse af denne lov, herunder også den skønsmargin, som den bevilgende myndighed har, når den træffer en beslutning om ansøgningerne. Det kan rent faktisk ikke med sikkerhed afgøres, om artikel 4, stk. 2, litra b), er opfyldt, i betragtning af at det ikke kunne fastslås, at delstaten Uttar Pradesh anvendte objektive kriterier eller betingelser for at bevilge dette subsidie. Selv om det blev påvist, at denne ordning i henhold til loven ikke er specifik, er det stadig ikke klart, at den ikke i realiteten er specifik. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra c) og artikel 4, stk. 2, fjerde afsnit.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(70)
Med hensyn til kapitaltilskuddet, der blev modtaget for at oprette et nyt produktionsanlæg, blev subsidiebeløbet jf. grundforordningens artikel 7, stk. 3, beregnet på grundlag af kapitaltilskuddet, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for investeringsgoder i den pågældende erhvervsgren, da subsidiet kan knyttes til erhvervelsen af anlægsaktiver. Der blev lagt renter til dette beløb for at afspejle den samlede værdi af fordelen over tid. Markedsrenten i NUP i Indien blev anset for passende til dette formål. Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning og det samlede hjemmemarkedssalg i NUP som behørig nævner, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(71)
Med hensyn til refusionen af moms og central omsætningsafgift blev subsidiebeløbet beregnet ud fra det beløb, der blev refunderet i NUP. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning og det samlede hjemmemarkedssalg i NUP som behørig nævner, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(72)
Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med disse kapitaltilskud i NUP, er på 0,5 %.
6. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(73)
Ansøgeren er i øjeblikket pålagt en udligningstold på 19,1 %.
(74)
I løbet af denne delvise interimsundersøgelse konstateredes det, at de udligningsberettigede subsidiebeløb for ansøgeren udtrykt som en værditold var på 11,0 % som anført nedenfor:
ORDNING→
DEPBS (11)
EPCGS (11)
AAS (11)
CS
I alt
VIRKSOMHED↓
%
%
%
%
%
Vacmet India Limited
7,9
2,4
0,2
0,5
11,0
(75)
I betragtning af ovennævnte konkluderes det, at subsidieringens omfang med hensyn til den eksporterende producent er faldet.
7. Udligningsforanstaltninger
(76)
Det blev også undersøgt, om de ændrede omstændigheder vedrørende de undersøgte ordninger kunne betragtes som værende af varig karakter.
(77)
Det bekræftedes i undersøgelsen, at subsidiebeløbet for ansøgeren var faldet til et godt stykke under den told, der i øjeblikket finder anvendelse på ansøgeren. Dette fald i det overordnede subsidieringsniveau skyldes hovedsageligt et betydeligt fald i de fordele, som findes under DEPBS-ordningen. På grundlag af ovenstående tyder det på, at ansøgeren fortsat vil modtage subsidier fremover i form af et beløb, der er lavere end det, som den pågældende i øjeblikket er underlagt.
(78)
Eftersom det er blevet påvist, at den subsidiering, ansøgeren modtager, er langt mindre end tidligere, og at denne sandsynligvis vil fortsætte med at modtage subsidier af et omfang, der er mindre end det, som blev fastslået i den oprindelige undersøgelse, burde foranstaltningens niveau derfor ændres, så den afspejler de nye konklusioner.
(79)
I betragtning af ovenstående bør den ændrede udligningstold fastsættes på samme niveau som den nye subsidieringssats, der er blevet konstateret under den nuværende delvise interimsundersøgelse, eftersom den skadesmargen, der blev beregnet i den oprindelige antisubsidieundersøgelse, er højere.
(80)
I henhold til artikel 24, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 597/2009 må ingen vare pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. Da antidumpingtolden for ansøgeren imidlertid er fastlagt til 0 % som følge af den sideløbende interimsundersøgelse i forbindelse med antidumping for så vidt angår den pågældende vare, opstår denne situation ikke i det foreliggende tilfælde.
(81)
For så vidt angår den told, der i øjeblikket finder anvendelse på importen af den pågældende vare fra de eksporterende producenter, som ikke er udtrykkeligt nævnt i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 367/2006, dvs. den told, som gælder for »alle andre virksomheder« i Indien, bemærkes det, at de nærmere bestemmelser i de undersøgte ordninger og deres udligningsberettigelse er uændrede i forhold til den tidligere undersøgelse. Der er således ingen grund til igen at beregne subsidieringen og tolden for disse virksomheder. Derfor forbliver den told, der gælder for alle andre virksomheder end ansøgeren, uændret.
(82)
De interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at foreslå en ændring af den gældende told over for ansøgeren, og de fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger.
(83)
Der blev taget hensyn til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og de endelige afgørelser er blevet ændret i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I tabellen i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 367/2006 indsættes følgende:
»Vacmet India Limited, Anant Plaza, IInd Floor, 4/117-2A, Civil Lines, Church Road, Agra-282002, Uttar Pradesh, Indien
11,0
A992«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 28. februar 2011.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 206/2011,
annettu 28 päivänä helmikuuta 2011,
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 367/2006 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 15 artiklan 1 kohdan, 19 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Aiempi tutkimus ja voimassa olevat tasoitustoimenpiteet
(1)
Neuvosto otti joulukuussa 1999 asetuksella (EY) N:o 2597/1999 (2) käyttöön lopullisen tasoitustullin tuotaessa Intiasta peräisin olevaa polyeteenitereftalaattikalvoa (PET-kalvoa), joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’. Toimenpiteet olivat tietyiltä nimeltä mainituilta viejiltä peräisin olevaan tuontiin sovellettava arvoon perustuva 3,8-19,1 prosentin tasoitustulli ja muilta yrityksiltä peräisin olevaa tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevassa tuonnissa sovellettava 19,1 prosentin jäännöstulli. Alkuperäisen tutkimuksen tutkimusajanjakso kattoi 1 päivän lokakuuta 1997 ja 30 päivän syyskuuta 1998 välisen ajan.
(2)
Perusasetuksen 18 artiklan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen neuvosto antoi maaliskuussa 2006 asetuksen (EY) N:o 367/2006 (3), jolla pidettiin voimassa asetuksella (EY) N:o 2597/1999 käyttöön otettu lopullinen tasoitustulli Intiasta peräisin olevan PET-kalvon tuonnissa. Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso kattoi 1 päivän lokakuuta 2003 ja 30 päivän syyskuuta 2004 välisen ajan.
(3)
Neuvosto muutti elokuussa 2006 asetuksella (EY) N:o 1288/2006 (4) yhden intialaisen PET-kalvon tuottajan saamaan tukeen liittyvän välivaiheen tarkastelun jälkeen lopullista tasoitustullia, joka tälle yritykselle oli määrätty asetuksella (EY) N:o 367/2006.
(4)
Neuvosto muutti syyskuussa 2007 asetuksella (EY) N:o 1124/2007 (5) toisen intialaisen PET-kalvon tuottajan saamaan tukeen liittyvän osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen lopullista tasoitustullia, joka tälle yritykselle oli määrätty asetuksella (EY) N:o 367/2006.
(5)
Neuvosto muutti tammikuussa 2009 asetuksella (EY) N:o 15/2009 (6) komission omasta aloitteestaan vireillepaneman, viiden intialaisen PET-kalvon tuottajan saamaa tukea koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen kyseisille yrityksille asetuksella (EY) N:o 367/2006 määrättyä lopullista tasoitustullia ja asetuksella (EY) N:o 1292/2007 (7) määrättyjä lopullisia polkumyyntitulleja.
(6)
Neuvosto muutti syyskuussa 2010 täytäntöönpanoasetuksella (EY) N:o 579/2010 (8) intialaisen PET-kalvon tuottajan saamaan tukeen liittyvän osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen lopullista tasoitustullia, joka tälle yritykselle oli määrätty asetuksella (EY) N:o 367/2006.
(7)
On huomattava, että Vacmet India Limited -yritykseen sovelletaan tällä hetkellä 19,1 prosentin suuruista tasoitustullia asetuksen (EY) N:o 367/2006 perusteella.
2. Voimassa olevat polkumyyntitoimenpiteet
(8)
On huomattava, että Vacmet India Limited -yritykseen sovelletaan 17,3 prosentin suuruista jäännöspolkumyyntitullia asetuksen (EY) N:o 1292/2007 perusteella.
3. Osittaisen välivaiheen tarkastelun vireille paneminen
(9)
Komissio sai 7 päivänä elokuuta 2009 perusasetuksen 19 artiklan mukaista osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön. Pyynnön esitti intialainen vientiä harjoittava tuottaja Vacmet India Limited, jäljempänä ’pyynnön esittäjä’, ja se rajoittui tuen tarkasteluun. Pyynnön esittäjä väitti pyynnössään, että olosuhteet, joiden perusteella toimenpiteet oli otettu käyttöön, olivat muuttuneet ja että muutokset olivat luonteeltaan pysyviä. Pyynnön esittäjä toimitti alustavaa näyttöä siitä, että tuen vaikutusten korjaaminen ei enää edellytä nykytasoisen toimenpiteen soveltamista.
(10)
Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanoa varten oli olemassa riittävä näyttö, mistä syystä se ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä14 päivänä tammikuuta 2010 julkaistussa ilmoituksessa (9), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, panevansa perusasetuksen 19 artiklan nojalla vireille osittaisen välivaiheen tarkastelun, joka rajoitettiin koskemaan tuen tarkastelua pyynnön esittäjän osalta.
(11)
Osittaista välivaiheen tarkastelua koskevassa tutkimuksessa arvioitiin myös, onko tarkastelun tulosten perusteella tarpeen muuttaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin tällä hetkellä sovellettavaa tullia niiden asianomaisen maan vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joita ei mainita erikseen asetuksen (EY) N:o 367/2006 2 artiklan 1 kohdassa, eli ”kaikkiin muihin yrityksiin” Intiassa sovellettavaa tullia.
(12)
Komissio ilmoitti myös 14 päivänä tammikuuta 2010Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (10) panevansa vireille polkumyyntitoimenpiteitä koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun, joka rajoitettiin koskemaan polkumyynnin tarkastelua pyynnön esittäjän osalta.
4. Tutkimus
(13)
Tuen tasoa koskenut tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2009 ja 31 päivän joulukuuta 2009 välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’.
(14)
Komissio ilmoitti virallisesti osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan tutkimuksen vireillepanosta pyynnön esittäjälle, Intian viranomaisille ja unionin tuotannonalalle. Asiaan liittyville osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja tulla kuulluiksi.
(15)
Saadakseen tutkimuksen kannalta välttämättömät tiedot komissio lähetti kyselylomakkeen pyynnön esittäjälle. Kyselylomake lähetettiin myös Intian viranomaisille.
(16)
Pyynnön esittäjä toimi täysin yhteistyössä tutkimuksessa, mutta asiaan liittyvät Intian viranomaiset eivät palauttaneet kyselylomakevastausta annetussa määräajassa. Komissio hankki ja tarkisti kaikki tuen määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Pyynnön esittäjän tiloihin tehtiin tarkastuskäynti.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(17)
Tässä tarkastelussa tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin voimassa olevien toimenpiteiden käyttöönotosta annetussa asetuksessa (asetus (EY) N:o 367/2006) määritelty tuote eli Intiasta peräisin oleva polyeteenitereftalaattikalvo (PET-kalvo), joka nykyisin luokitellaan CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90.
2. Samankaltainen tuote
(18)
Aiempien tutkimusten tapaan tässä tutkimuksessa todettiin, että Intiassa tuotetuilla ja unioniin viedyillä PET-kalvoilla sekä Intian kotimarkkinoilla tuotetuilla ja myydyillä PET-kalvoilla samoin kuin unionin tuottajien EU:ssa tuottamilla ja myymillä PET-kalvoilla on samat fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset.
(19)
Tämän vuoksi näitä tuotteita pidetään perusasetuksen 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
C. TUETTU TUONTI
1. Johdanto
(20)
Komissio tutki pyynnön esittäjän ja unionin tuotannonalan toimittamien tietojen perusteella seuraavia järjestelmiä, joissa oli esitettyjen väitteiden mukaan myönnetty tukea:
a)
tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme);
b)
tuotantohyödykkeiden tuontia etuustullein koskeva järjestelmä (Export Promotion Capital Goods Scheme);
c)
ennakkohyväksyntäjärjestelmä (Advance Authorisation Scheme, entinen Advance Licence Scheme);
d)
pääomatuet
(21)
Edellä a-c alakohdassa mainitut järjestelmät perustuvat 7 päivänä elokuuta 1992 voimaan tulleeseen ulkomaankaupan kehittämistä ja sääntelyä koskevaan lakiin (Foreign Trade Act 1992) nro 22/1992, jäljempänä ’ulkomaankauppalaki’. Ulkomaankauppalailla Intian viranomaiset valtuutetaan antamaan vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevia tiedonantoja. Nämä tiedonannot esitetään tiivistelmänä ulkomaankauppapolitiikkaa, jäljempänä ’FT-policy’, koskevissa asiakirjoissa, jotka kauppaministeriö julkaisee viiden vuoden välein ja joita päivitetään säännöllisesti. Tämän tapauksen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson kannalta merkityksellisiä ovat kaksi ulkomaankauppapolitiikkaa käsittelevää asiakirjaa eli ”FT-policy 04-09” ja ”FT-policy 09-14”. Lisäksi Intian viranomaiset esittelevät ”FT-policy 04-09”- ja ”FT-policy 09-14” -asiakirjoja koskevia menettelyjä käsikirjassa ”Handbook of Procedures, Volume I”, jäljempänä ’HOP I 04-09’ ja ’HOP I 09-14’. Myös kyseinen menettelykäsikirja saatetaan ajan tasalle säännöllisesti.
(22)
Uttar Pradeshin osavaltion viranomaiset hallinnoivat d alakohdassa mainittua järjestelmää.
2. Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
a) Oikeusperusta
(23)
DEPBS-järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus on FT-policy 04-09 -asiakirjan ja FT-policy 09-14 -asiakirjan kohdassa 4.3 sekä HOP I 04-09 -käsikirjan ja HOP I 09-14 -käsikirjan luvussa 4.
b) Tukikelpoisuus
(24)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea valmistajaviejät ja kauppiasviejät.
c) DEPBS-järjestelmän käytännön toteutus
(25)
Viejä voi hakea DEPBS-hyvityksiä, jotka lasketaan prosenttiosuutena järjestelmän mukaisesti vietyjen tuotteiden arvosta. Intian viranomaiset ovat vahvistaneet tällaiset DEPBS-prosenttiosuudet useimmille tuotteille, myös tarkasteltavana olevalle tuotteelle. Osuudet on määritetty tuotantopanoksia ja myyntiä koskevien vakionormien (Standard Input/Output Norms, SION) perusteella, ja niissä otetaan huomioon tuonnin oletettu osuus vientituotteeseen käytetyistä tuotantopanoksista ja kyseisestä oletetusta tuonnista kannettu tulli riippumatta siitä, onko tuontitullit tosiasiallisesti maksettu vai ei.
(26)
Yrityksen on tämän järjestelmän eduista hyötyäkseen harjoitettava vientiä. Vientihetkellä viejän on ilmoitettava Intian viranomaisille, että vienti tapahtuu DEPBS-järjestelmän mukaisesti. Tavaroiden vientiä varten Intian tulliviranomaiset antavat lähetysmenettelyn aikana viennin lähetysasiakirjan. Asiakirjasta käy ilmi muun muassa kyseiselle vientitapahtumalle myönnettävä DEPBS-hyvitys. Tässä vaiheessa viejä tietää, kuinka suuren edun se saa. Sen jälkeen kun tulliviranomaiset ovat antaneet kyseisen asiakirjan, Intian viranomaiset eivät voi enää vaikuttaa DEPBS-hyvityksen myöntämiseen.
(27)
Todettiin myös, että Intian kirjanpitonormien mukaisesti DEPBS-hyvitykset on vientivelvoitteen täytyttyä mahdollista kirjata tileihin suoriteperusteella tulona. Näitä hyvityksiä voidaan käyttää minkä tahansa tavaroiden - tuotantohyödykkeitä ja tuontirajoitusten alaan kuuluvia tavaroita lukuun ottamatta - myöhemmin tapahtuvan tuonnin tullien maksamiseen. Hyvityksiä käyttäen tuodut tavarat voidaan myydä kotimarkkinoilla (jolloin niihin sovelletaan liikevaihtoveroa) tai käyttää muutoin. DEPBS-hyvitykset ovat vapaasti siirrettävissä ja voimassa 12 kuukauden ajan niiden myöntämisestä.
(28)
DEPBS-hyvitysten hakemukset tehdään sähköisesti, ja ne voivat kattaa rajoittamattoman määrän vientitapahtumia. Tiukkoja määräaikoja ei tosiasiallisesti sovelleta. DEPBS:n hallinnointiin käytettävä sähköinen järjestelmä ei automaattisesti sulje pois vientitapahtumia, joissa ei noudateta HOP I 04-09 ja 09-14 -käsikirjan luvussa 4.47 mainittuja hakumääräaikoja. Lisäksi HOP I 04-09 ja 09-14 -käsikirjan 9.3 kohdassa todetaan selvästi, että määräajan jälkeen jätetyt hakemukset voidaan aina hyväksyä pienen sakkomaksun (10 prosenttia hyvityksestä) suorittamista vastaan.
(29)
Pyynnön esittäjän todettiin käyttäneen tätä järjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
d) DEPBS-järjestelmää koskevat päätelmät
(30)
DEPBS-järjestelmästä myönnetään perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. DEPBS-hyvityksissä on kyse Intian viranomaisten taloudellisesta tuesta, sillä hyvitystä käytetään aikanaan tuontitullien maksamiseen, mikä vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi DEPBS-hyvityksestä koituu etua viejälle, koska se lisää tämän maksuvalmiutta.
(31)
Lisäksi DEPBS-järjestelmä on oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista.
(32)
Järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevan i alakohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) edellytysten mukainen. Viejää ei velvoiteta tosiasiallisesti käyttämään tullitta tuotuja tavaroita tuotantoprosessissa, eikä hyvityksen määrää lasketa tosiasiallisesti käytettyjen tuotantopanosten perusteella. Käytössä ei myöskään ole mitään järjestelmää tai menettelyä, jonka avulla voitaisiin tarkistaa, mitkä tuotantopanokset käytetään vientituotteen tuotannossa tai onko tuontitulleja palautettu liikaa perusasetuksen liitteessä I olevassa i kohdassa ja liitteissä II ja III tarkoitetulla tavalla. Viejä voi saada DEPBS-järjestelmän edut, vaikkei se toisi maahan lainkaan tuotantopanoksia. Edun saamiseen riittää pelkästään se, että kyseinen viejä vie tavaroita, eikä sen tarvitse osoittaa, että tuotantopanoksia on tuotu maahan. Näin ollen myös viejät, jotka hankkivat kaikki tuotantopanoksensa kotimarkkinoilta eivätkä tuo maahan mitään tuotantopanoksina käytettäviksi kelpaavia tuotteita, voivat saada DEPBS-järjestelmän etuuksia.
e) Tuen määrän laskeminen
(33)
Perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan ja 5 artiklan ja tätä järjestelmää varten asetuksessa (EY) N:o 367/2006 vahvistetun laskentamenetelmän mukaisesti tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä laskettiin sen edun mukaan, joka vastaanottajalle todettiin koituneen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tässä yhteydessä katsottiin, että etu koituu vastaanottajalle sillä hetkellä, kun vientitapahtuma suoritetaan järjestelmän mukaisesti. Kyseisellä hetkellä Intian viranomaisten on siis luovuttava tulleista, ja tämä luopuminen on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettua taloudellista tukea. Intian viranomaiset eivät voi enää vaikuttaa tuen myöntämiseen sen jälkeen, kun tulliviranomaiset ovat antaneet viennin lähetysasiakirjan, josta käy ilmi muun muassa kyseiselle vientitapahtumalle myönnettävä DEPBS-hyvitys. Edellä mainitun perusteella on asianmukaista pitää DEPBS-järjestelmästä saatua etua järjestelmän mukaisista vientitapahtumista tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana hankittujen hyvitysten summana.
(34)
Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin näin määritellyistä hyvityksistä, jos oli esitetty perusteltu pyyntö, ja näin saatiin tuen määrä (osoittaja). Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson kokonaisviennin liikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(35)
Tämän järjestelmän osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 7,9 prosenttia.
3. Tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
a) Oikeusperusta
(36)
EPCGS-järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus on FT-policy 04-09 -asiakirjan ja FT-policy 09-14 -asiakirjan luvussa 5 sekä HOP I 04-09 -käsikirjan ja HOP I 09-14 -käsikirjan luvussa 5.
b) Tukikelpoisuus
(37)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jotka ovat ”sidoksissa” valmistajiin ja palveluntarjoajiin.
c) Käytännön toteutus
(38)
Tiettyihin vientivelvoitteisiin sitoutunut yritys voi tuoda (uusia ja huhtikuusta 2003 myös käytettyjä, enintään kymmenen vuotta vanhoja) tuotantohyödykkeitä alennetulla tullilla. Intian viranomaiset antavat tätä varten pyynnöstä maksullisen EPCGS-lisenssin. Huhtikuusta 2000 lähtien järjestelmässä on sovellettu kaikkiin sen mukaisesti tuotuihin tuotantohyödykkeisiin alennettua 5 prosentin tuontitullia.
(39)
EPCGS-lisenssin haltija voi hankkia tuotantohyödykkeet myös kotimarkkinoilta. Tällöin tuotantohyödykkeiden kotimarkkinoilla toimiva valmistaja voi tuoda tullitta maahan kyseisten tuotantohyödykkeiden valmistuksessa tarvittavia aineksia. Vaihtoehtoisesti kotimarkkinoilla toimiva valmistaja voi saada vientiin rinnastettavassa toiminnassa saatavat edut toimittaessaan tuotantohyödykkeitä EPCGS-lisenssin haltijalle.
(40)
Pyynnön esittäjän todettiin käyttäneen tätä järjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
d) EPCGS-järjestelmää koskevat päätelmät
(41)
EPCGS-järjestelmästä myönnetään perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. Tullinalennus on Intian viranomaisten taloudellista tukea, koska kyseinen etu vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi tullinalennuksesta koituu etua viejälle, koska tullien kantamatta jättäminen tuonnin yhteydessä lisää tämän maksuvalmiutta.
(42)
EPCGS-järjestelmä on myös oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, koska lisenssejä ei voi saada ilman sitoumusta viedä tuotteita. Tämän vuoksi sen katsotaan olevan perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista tukea.
(43)
Järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Tuotantohyödykkeet eivät kuulu tällaisten sallittujen järjestelmien piiriin, kuten perusasetuksen liitteessä I olevassa i alakohdassa säädetään, koska niitä ei kuluteta vientituotteiden tuotannossa.
e) Tuen määrän laskeminen
(44)
Tuen määrä laskettiin perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuotantohyödykkeiden tuonnissa kantamattomien tullien perusteella jakamalla se ajanjaksolle, joka vastaa näiden tuotantohyödykkeiden tavanomaista poistoaikaa kyseisellä teollisuudenalalla. Vakiintuneen käytännön mukaisesti näin laskettua tarkastelua koskevalle tutkimusajanjaksolle kohdennettua määrää on oikaistu lisäämällä siihen kyseisen ajanjakson korko, jotta se paremmin ilmentäisi ajan myötä saavutetun edun arvoa. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla Intiassa voimassa ollutta kaupallista korkoa pidettiin soveltuvana korkona tähän tarkoitukseen. Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin tästä määrästä, jos oli esitetty perusteltu pyyntö.
(45)
Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tutkimusajanjakson viennin liikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(46)
Järjestelmän perusteella tapahtuneen tuonnin osalta tutkimuksessa kävi ilmi, että monia tuotuja tuotantopanoksia voitiin käyttää sekä tarkasteltavana olevan tuotteen että muiden tuotteiden tuotantoon. Joitakin tuotantopanoksia käytettiin kuitenkin tuotantoyksikössä, joka tuottaa yksinomaan PET-kalvoa. Sen vuoksi pyynnön esittäjän saaman edun laskemisessa näiden tuotantopanosten osalta käytettävä nimittäjä on tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihto eikä kokonaisviennin liikevaihto.
(47)
Tämän järjestelmän osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 2,4 prosenttia.
4. Ennakkolupajärjestelmä (Advance Authorisation Scheme, AAS)
a) Oikeusperusta
(48)
Järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus on FT-policy 04-09 -asiakirjan ja FT-policy 09-14 -asiakirjan kohdassa 4.1.1-4.1.14 sekä HOP I 04-09 -käsikirjan ja HOP I 09-14 -käsikirjan luvussa 4.1-4.30. Järjestelmän nimi oli ennakkolisenssijärjestelmä (Advance Licence Scheme) aiemman tutkimuksen aikaan, joka johti tällä hetkellä voimassa olevan lopullisen tasoitustullin käyttöönottoon asetuksella (EY) N:o 367/2006.
b) Tukikelpoisuus
(49)
AAS-järjestelmään kuuluu kuusi alajärjestelmää, joita kuvataan tarkemmin 50 kappaleessa. Kyseiset alajärjestelmät eroavat toisistaan muun muassa tukikelpoisuusvaatimusten suhteen. Valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jotka ovat ”sidoksissa” valmistajiin, voivat hakea tosiasiallisen maastaviennin AAS-tukea ja vuotuisten tarpeiden mukaista AAS-tukea. Lopulliselle viejälle tavaraa toimittavat valmistajaviejät voivat saada välituotetoimituksiin tarkoitettua AAS-tukea. Pääurakoitsijat, jotka toimittavat tavaraa FT-policy 04-09 -asiakirjan 8.2 kohdassa mainituille vientiin rinnastettavaa toimintaa harjoittaville tahoille, kuten vientiin suuntautuneiden yksiköiden toimittajille, voivat saada vientiin rinnastettavan toiminnan AAS-tukea. Valmistajaviejille tavaraa toimittavat välitoimittajat voivat saada vientiin rinnastettavan toiminnan tukea ennakkoluovutusta sekä kotimaisia rembursseja ja vastarembursseja koskevien AAS-alajärjestelmistä.
c) Käytännön toteutus
(50)
Ennakkolupia voidaan myöntää seuraavasti:
i) Tosiasiallinen vienti: Tämä on alajärjestelmistä tärkein. Siinä voidaan tuoda tuotantopanoksia tullitta tietyn vientituotteen valmistukseen. Tosiasiallisella viennillä tarkoitetaan tässä yhteydessä sitä, että vientituote on vietävä Intian alueelta. Lisenssissä mainitaan tuonnin tullihelpotukset ja vientivelvoitteet sekä vientituotteen tyyppi.
ii) Vuotuiset tarpeet: Vuotuisia tarpeita koskevia lupia ei ole liitetty tiettyyn vientituotteeseen, vaan laajempaan tuoteryhmään (esimerkiksi kemialliset tuotteet ja niihin liittyvät tuotteet). Lisenssinhaltija voi (aiemman viennin mukaan määräytyvään tiettyyn enimmäisarvoon saakka) tuoda tullitta tuotantopanoksia, joita käytetään minkä tahansa kyseiseen tuoteryhmään kuuluvan tuotteen valmistukseen. Se voi viedä mitä tahansa kyseiseen tuoteryhmään kuuluvaa valmista tuotetta, jonka valmistukseen on käytetty kyseisiä tullitta tuotuja aineksia.
iii) Välituotetoimitukset: Tämä alajärjestelmä kattaa tapaukset, joissa kaksi valmistajaa aikoo tuottaa yhtä vientituotetta jakamalla tuotantoprosessin keskenään. Valmistajaviejä, joka tuottaa välituotetta, voi tuoda tuotantopanosmateriaaleja tullitta ja saada tähän tarkoitukseen välituotetoimituksiin tarkoitettua AAS-tukea. Lopullinen viejä saattaa valmistuksen loppuun, ja sillä on velvollisuus viedä valmis tuote.
iv) Vientiin rinnastettava toiminta: Tässä alajärjestelmässä päähankkija voi tuoda tullitta tuotantopanoksia, joita tarvitaan sellaisten tuotteiden valmistukseen, joita myydään vientitavaroihin rinnastettavina tuotteina FT-policy 04-09 -asiakirjan kohdan 8.2 alakohdissa b-f, g, i ja j mainituille asiakasryhmille. Vientiin rinnastettavalla toiminnalla tarkoitetaan sellaisia liiketoimia, joissa toimitetut tavarat eivät poistu maasta. Eräitä toimituksia pidetään vientiin rinnastettavina edellyttäen, että tavarat on valmistettu Intiassa, esimerkiksi tavaratoimituksia vientiin suuntautuneille yksiköille tai erityistalousalueille sijoittautuneille yrityksille.
v) Ennakkoluovutusasiakirjat (ARO): Ennakkoluvan haltija, joka aikoo suoran tuonnin sijasta hankkia tuotantopanokset kotimarkkinoilta, voi halutessaan käyttää niiden hankkimiseen ARO-asiakirjoja. Tällöin ennakkoluvat vahvistetaan ARO-asiakirjoiksi ja siirretään kotimaiselle toimittajalle niissä eriteltyjen tuotantopanosten toimituksen yhteydessä. ARO-asiakirjat oikeuttavat kotimaisen toimittajan tiettyihin vientiin rinnastettavassa toiminnassa myönnettäviin etuihin, joita selostetaan FT-policy 04-09 -asiakirjan 8.3 kohdassa (välitoimituksia / vientiin rinnastettavaa toimintaa koskevan AAS-järjestelmän soveltaminen, vientiin rinnastettavan toiminnan palautusjärjestelyt ja lopullisen valmisteveron palautus). ARO-järjestelmässä verot ja tullit palautetaan tuotteen toimittajalle eikä lopulliselle viejälle tullinpalautusjärjestelmässä. Verot/tullit voidaan palauttaa sekä kotimarkkinoilta hankittuja että tuotuja tuotantopanoksia käytettäessä.
vi) Kotimaiset remburssit ja vastaremburssit: Myös tämä alajärjestelmä koskee kotimarkkinatoimituksia ennakkoluvan haltijalle. Ennakkoluvan haltija voi pyytää pankilta kotimaisen remburssin avaamista kotimaisen toimittajan hyväksi. Pankki kirjaa lupaan suorassa tuonnissa ainoastaan sellaisten tavaroiden arvon ja määrän, jotka on hankittu kotimarkkinoilta tuonnin sijaan. Kotimainen toimittaja voi saada tiettyjä vientiin rinnastettavassa toiminnassa myönnettäviä etuja, joita selostetaan FT-policy 04-09 -asiakirjan 8.3 kohdassa (välitoimituksia / vientiin rinnastettavaa toimintaa koskevan AAS-järjestelmän soveltaminen, vientiin rinnastettavan toiminnan palautusjärjestelyt ja lopullisen valmisteveron palautus).
(51)
Pyynnön esittäjä sai tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla AAS-järjestelmästä etuja, jotka liittyivät tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Pyynnön esittäjä käytti yhtä alajärjestelmää eli tosiasiallisen maastaviennin AAS-järjestelmää. Näin ollen ei ole tarpeen määrittää tasoitustoimenpiteiden soveltamisen mahdollisuutta muiden - käyttämättömien - alajärjestelmien suhteen.
(52)
Intian viranomaisten suorittamien tarkastusten helpottamiseksi ennakkohyväksynnän haltija on laissa velvoitettu tekemään määrämuotoinen, totuudenmukainen ja asianmukainen selvitys tullitta tuotujen / kotimarkkinoilta hankittujen tuotteiden kulutuksesta ja käytöstä (HOP I 04-09 -käsikirjan ja HOP I 09-14 -käsikirjan 4.26 ja 4.30 kohdat sekä lisäys 23) eli pitämään rekisteriä todellisesta kulutuksesta. Ulkopuolisen laillistetun tilintarkastajan / kustannusten ja töiden tarkastajan on varmennettava tämä rekisteri ja annettava todistus, jossa vahvistetaan, että määrätyt rekisterit ja niihin liittyvät tallenteet on tarkastettu ja että lisäyksen 23 mukaisesti toimitetut tiedot ovat kaikilta osin totuudenmukaiset ja asianmukaiset.
(53)
Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana pyynnön esittäjän käyttämän alajärjestelmän (tosiasiallinen maastavienti) osalta Intian viranomaiset määräävät sekä tuonnin tullihelpotusten että vientivelvoitteiden määrästä ja arvosta, ja ne kirjataan lupaan. Lisäksi vienti- ja tuontihetkellä viranomaiset kirjaavat vastaavat tapahtumat lupaan. Intian viranomaiset päättävät tämän järjestelmän mukaisesti tapahtuvan tuonnin määrän niin sanottujen SION-vakionormien perusteella, jotka ovat olemassa useimmista tuotteista, myös tarkasteltavana olevasta tuotteesta. Tuodut tuotantopanokset eivät ole siirrettävissä, ja ne on käytettävä tietyn vientituotteen valmistamiseen. Vientivelvoite on täytettävä lisenssin antamisen jälkeen ennalta määrätyssä määräajassa (24 kuukauden määräaika, jota voidaan pidentää kahdesti kuudella kuukaudella).
(54)
Tässä välivaiheen tarkastelua koskevassa tutkimuksessa vahvistettiin, että Intian viranomaisten määräämiä tarkastusvaatimuksia ei noudatettu eikä testattu käytännössä. Pyynnön esittäjällä ei ollut käytössä järjestelmää, jolla voitaisiin todentaa, mitä tuotantopanoksia vientituotteen valmistukseen käytettiin ja missä määrin, kuten FT-policy-asiakirjan lisäyksessä 23 ja perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 4 kohdassa edellytetään. Tosiasiallisesta kulutuksesta ei itse asiassa ollut mitään kirjanpitoa.
(55)
Syksyllä 2005 voimaantulleita muutoksia FT-policy 2004-2009 -asiakirjan hallinnossa (kulutusrekisteri on lähetettävä Intian viranomaisille lunastusmenettelyn yhteydessä) ei ole vielä sovellettu pyynnön esittäjän tapauksessa. Näin ollen kyseisen määräyksen todellista täytäntöönpanoa ei voitu tässä vaiheessa todentaa.
d) AAS-järjestelmää koskevat päätelmät
(56)
Vapautus tuontitulleista on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaista tukea eli Intian viranomaisten taloudellista tukea, josta on koitunut etua tutkitulle viejälle.
(57)
Lisäksi tosiasiallisen maastaviennin AAS-järjestelmä on selkeästi oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista. Yritys ei voi saada tukia tästä järjestelmästä ilman vientisitoumusta.
(58)
Tässä tapauksessa sovellettua alajärjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevan i alakohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) edellytysten mukainen. Intian viranomaiset eivät soveltaneet tehokkaasti uutta tai vanhaa tarkistusjärjestelmää tai -menettelyä varmistaakseen, käytettiinkö tuotantopanoksia vientituotteen tuotannossa ja missä määrin niitä siinä käytettiin (perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 4 kohta ja korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyjen osalta perusasetuksen liitteessä III olevan II kohdan 2 kohta). Tarkasteltavana olevan tuotteen SION-vakionormit eivät olleet riittävän tarkkoja. SION-vakionormeja ei voida itsessään pitää todellisen kulutuksen arviointiin soveltuvana tarkistusjärjestelmänä, koska Intian viranomaiset eivät voi kyseisten vakionormien perusteella arvioida riittävän tarkkaan sitä, millaisia tuotantopanosmääriä vientituotannossa on kulutettu. Intian viranomaiset eivät myöskään tehneet tosiasiallisesti käytettyihin tuotantopanoksiin perustuvaa lisätutkimusta, vaikka sellaista olisi tavallisesti vaadittava, kun käytössä ei ole tehokasta tarkastusjärjestelmää (perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 5 kohta ja liitteessä III olevan II kohdan 3 kohta).
(59)
Kyseinen alajärjestelmä mahdollistaa siis tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton.
e) Tuen määrän laskeminen
(60)
Koska sallittua tullinpalautusjärjestelmää tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmää ei sovelleta, tasoitustoimenpiteiden alainen etu on tuotantopanosten tuonnista yleensä kannettavien tuontitullien koko palautettu määrä. Tässä yhteydessä on syytä tuoda esiin, että perusasetuksessa ei säädetä ainoastaan liiallisesta tuontitullien palauttamisesta johtuvasta tasoitustoimenpiteiden käyttöönotosta. Perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja liitteessä I olevan i alakohdan mukaan liiallinen tullinpalautus voi oikeuttaa tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton ainoastaan, jos perusasetuksen liitteen II ja III edellytykset täyttyvät. Kyseiset edellytykset eivät kuitenkaan täyttyneet tässä tapauksessa. Näin ollen, jos asianmukaista valvontamenettelyä ei näytetä toteen, edellä mainittua tullinpalautusjärjestelmiin sovellettavaa poikkeusta ei voida soveltaa, vaan sen sijaan sovelletaan tavanomaista sääntöä, jonka mukaan tasoitustullit määräytyvät maksamattomien tullien määrän (saamatta jääneen tulon) mukaan eikä oletetun liiallisen tullinpalautuksen mukaan. Kuten perusasetuksen liitteessä II olevassa II kohdassa ja liitteessä III olevassa II kohdassa säädetään, kyseisenlaisen liiallisen palautuksen laskeminen ei ole tutkijaviranomaisen tehtävä. Perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaan päinvastoin riittää, että tutkijaviranomainen toteaa, että on olemassa riittävä näyttö siitä, että tietty tarkastusjärjestelmä ei ole asianmukainen.
(61)
AAS-järjestelmää käyttäneen pyynnön esittäjän tuen määrä laskettiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla alajärjestelmän nojalla tuotujen raaka-aineiden kantamatta jääneiden tuontitullien (perustulli ja erityinen lisätulli) perusteella (osoittaja). Tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin tuen määrästä perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, jos sitä koskeva pyyntö oli perusteltu. Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihtoon (nimittäjä) tutkimusajanjaksolla, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(62)
Tämän järjestelmän osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 0,2 prosenttia.
5. Pääomatuet (CS)
a) Oikeusperusta
(63)
Aiemmissa PET-kalvoa koskeneissa tutkimuksissa, myös siinä tutkimuksessa, jonka seurauksena asetuksella (EY) N:o 367/2006 otettiin käyttöön tällä hetkellä voimassa oleva lopullinen tasoitustulli, on tutkittu erilaisia Intian valtakunnallisia järjestelmiä, joissa on myönnetty kannustimia paikallisille yrityksille. Valtakunnallisista järjestelmistä käytetään yhteisesti nimitystä kannustinjärjestelmä, koska niihin voi liittyä erilaisia kannustimia. Aiemmassa tutkimuksessa vahvistettiin, että yrityksen oikeus järjestelmän mukaisiin etuihin on esitetty tukikelpoisuutta koskevassa todistuksessa. Yrityksille voitiin kuitenkin myöntää tilapäistukia, kuten pääomatukea, samoin kuin tässäkin tutkimuksessa.
b) Tukikelpoisuus
(64)
Jotta yritys olisi tukikelpoinen, sen on investoitava osavaltion vähemmän kehittyneille alueille joko perustamalla sinne uusi tuotantolaitos tai tekemällä suuria pääomainvestointeja olemassa olevan tuotantolaitoksen laajentamiseksi tai sen toiminnan monipuolistamiseksi.
c) Käytännön toteutus
(65)
Kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella pyynnön esittäjä sai vuonna 2009 Uttar Pradeshin viranomaisilta merkittävän summan pääomatukea uusien tuotantolaitosten perustamista varten. Selityksen mukaan saatu pääomatuki liittyy uusien tuotantolaitosten perustamiseen eli pyynnön saajan investointikustannusten kattamiseen. Pyynnön esittäjän mukaan kyseessä on puhdas tuki, joka annetaan avustuksen muodossa pääomatilanteen parantamiseksi.
(66)
Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että pyynnön esittäjä voi saada arvonlisäverosta ja valtakunnallisesta liikevaihtoverosta palautuksia Uttar Pradeshin veroviranomaisilta (Commercial Tax Department) aiemmin tehtyjen investointien perusteella. Tukikelpoisuustodistuksessa on katto palautuksille, joita yritys pystyy hakemaan. Yritys käytti järjestelmää neljän vuoden ajan. Osavaltioiden sisäisestä myynnistä maksetuista arvonlisäveroista ja osavaltioiden välisestä myynnistä maksetusta valtakunnallisesta liikevaihtoverosta haettiin kuukausittain palautuksia, myös tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
d) Päätelmä
(67)
Pääomatuki on suora varojen siirto eli avustus pyynnön esittäjälle. Se on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tukea. Se on Uttar Pradeshin osavaltion viranomaisten myöntämää rahoitustukea, josta koituu pyynnön esittäjälle suoraa etua.
(68)
Arvonlisäveron ja liikevaihtoveron palautus on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tukea. Palautus on Uttar Pradeshin osavaltion viranomaisten taloudellista tukea, koska kyseinen etu vähentää osavaltion tuloja veroista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi veronpalautuksesta koituu etua pyynnön esittäjälle, koska säästetty vero lisää tämän maksuvalmiutta.
(69)
Tuki ei ole oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen. Koska Uttar Pradeshin osavaltion viranomaiset eivät toimineet tutkimuksessa yhteistyössä, komissio ei kuitenkaan pystynyt tekemään selkeitä päätelmiä järjestelmän erityisyydestä, lain käytännön soveltamisesta eikä harkintavallasta, jota myöntävät viranomaiset käyttävät tehdessään päätöksiä hakemuksista. Ei siis voida varmuudella sanoa, täyttyvätkö 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan vaatimukset, koska ei voitu vahvistaa, soveltavatko Uttar Pradeshin osavaltion viranomaiset puolueettomia kriteereitä tai edellytyksiä tukea myöntäessään. Näin ollen vaikka osoitettiin, että järjestelmä ei ole erityinen oikeudellisesti, ei ole selvää, etteikö se olisi tosiasiallisesti erityinen. Tämän vuoksi sen katsotaan olevan perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan ja 4 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan mukaisesti erityinen ja tasoitustoimenpiteiden alainen.
e) Tuen määrän laskeminen
(70)
Uusien tuotantolaitosten perustamista varten saadun pääomatuen määrä laskettiin perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti pääomatuen perusteella jakamalla se ajanjaksolle, joka vastaa tuotantohyödykkeiden tavanomaista poistoaikaa/käyttöikää kyseisellä teollisuudenalalla, koska tuki voidaan yhdistää käyttöomaisuuden hankintaan. Määrään on lisätty korko, jotta se vastaisi paremmin ajan myötä saavutetun edun koko arvoa. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla Intiassa voimassa ollutta kaupallista korkoa pidettiin soveltuvana korkona tähän tarkoitukseen. Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson viennin ja kotimaanmyynnin kokonaisliikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(71)
Arvonlisäveron ja valtakunnallisen liikevaihtoveron palautuksen osalta tuen määrä laskettiin tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana saatujen palautusten määrän perusteella. Tuen määrä (osoittaja) on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson viennin ja kotimaanmyynnin kokonaisliikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(72)
Edellä mainitun perusteella pääomatukien osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 0,5 prosenttia.
6. Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
(73)
Pyynnön esittäjään sovelletaan tällä hetkellä 19,1 prosentin suuruista tasoitustullia.
(74)
Nyt tehdyssä osittaisessa välivaiheen tarkastelussa tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä arvo-osuutena ilmaistuna oli pyynnön esittäjän osalta 11,0 prosenttia seuraavassa esitetyn mukaisesti:
JÄRJESTELMÄ→
DEPBS (11)
EPCGS (11)
AAS (11)
CS
Yhteensä
YRITYS↓
%
%
%
%
%
Vacmet India Limited
7,9
2,4
0,2
0,5
11,0
(75)
Edellä mainittu huomioon ottaen todetaan, että asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan saaman tuen taso on alentunut.
7. Tasoitustoimenpiteet
(76)
Tutkimuksessa tutkittiin myös, voitiinko olosuhteiden muutosta tutkittujen järjestelmien osalta pitää pysyvänä.
(77)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että pyynnön esittäjän tukimäärä on laskenut selvästi alle siihen tällä hetkellä sovellettavan tullin. Tukitason aleneminen johtuu pääasiassa DEPBS-järjestelmästä saatavien etuuksien merkittävästä vähenemisestä. Edellä mainitun perusteella vaikuttaa siltä, että pyynnön esittäjän jatkossakin saaman tuen määrä on alempi kuin se määrä, johon siihen tällä hetkellä sovellettava tasoitustulli perustuu.
(78)
Koska on osoitettu, että pyynnön esittäjä saa huomattavasti vähemmän tukea kuin aikaisemmin ja tuen määrä todennäköisesti pysyy alkuperäisessä tutkimuksessa määritettyä alhaisempana, toimenpiteen tasoa olisi muutettava vastaamaan uusia havaintoja.
(79)
Edellä mainitun perusteella tasoitustulli olisi muutettava tässä osittaisessa välivaiheen tarkastelussa todetun uuden tukitason mukaiseksi, koska alkuperäisessä tukien vastaisessa tutkimuksessa määritetty vahinkomarginaali on edelleen suurempi.
(80)
Asetuksen (EY) N:o 597/200924 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti mihinkään tuotteeseen ei saa samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituesta johtuvan saman tilanteen korjaamiseksi. Koska pyynnön esittäjälle rinnakkaisessa polkumyyntiä koskevassa välivaiheen tarkastelussa vahvistettu polkumyyntitulli on 0 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen osalta, tällaisesta tilanteesta ei ole kuitenkaan tässä tapauksessa kysymys.
(81)
On huomattava, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa tällä hetkellä niihin vientiä harjoittaviin tuottajiin, joita ei mainita erikseen neuvoston asetuksen (EY) N:o 367/2006 1 artiklan 2 kohdassa, eli ”kaikkiin muihin yrityksiin” Intiassa sovellettavan tullin osalta tutkittuja järjestelmiä koskevat säännöt ja järjestelmien tasoitustoimenpiteiden alaisuus eivät ole muuttuneet suhteessa aiempaan tutkimukseen. Kyseisten yritysten tuki- ja tullitasoja ei siis ole syytä laskea uudelleen. Tämän vuoksi kaikkiin muihin yrityksiin kuin pyynnön esittäjään sovellettava tulli säilyy muuttumattomana.
(82)
Asiaan liittyville osapuolille ilmoitettiin olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin ehdottaa pyynnön esittäjään sovellettavan tullin muuttamista, ja niille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa.
(83)
Osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin ja lopullisia päätelmiä muutettiin tarvittaessa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 367/2006 1 artiklan 2 kohdassa oleva taulukko lisäämällä siihen seuraava:
”Vacmet India Limited, Anant Plaza, IInd Floor, 4/117-2A, Civil Lines, Church Road, Agra-282002, Uttar Pradesh, Intia
11,0
A992”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 28 päivänä helmikuuta 2011.