DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE
af 25. november 2010
om fordelingen af de monetære indtægter til de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta
(omarbejdning)
(ECB/2010/23)
(2011/66/EU)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«), særlig artikel 32, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Afgørelse ECB/2001/16 af 6. december 2001 om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter fra regnskabsåret 2002 (1) har undergået væsentlige ændringer flere gange (2). Da der skal foretages yderligere ændringer, er det for at sikre klarhed hensigtsmæssigt, at den omarbejdes.
(2)
De monetære indtægter er i følge artikel 32.1 i ESCB-statutten de indtægter, som tilfalder de nationale centralbanker i forbindelse med udførelse af de pengepolitiske opgaver. I henhold til artikel 32.2 i ESCB-statutten er størrelsen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter identisk med den årlige indtægt, som den har af de aktiver, den besidder som modværdi for seddelomløbet samt for forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. Disse aktiver øremærkes af de nationale centralbanker i overensstemmelse med de retningslinjer, som Styrelsesrådet fastsætter. De nationale centralbanker skal øremærke de aktiver, der er et led i udførelsen af de pengepolitiske opgaver, som aktiver, de besidder som modværdi for seddelomløbet samt for forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. I henhold til artikel 32.4 i ESCB-statutten reduceres den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter med et beløb svarende til den pågældende nationale centralbanks rentebetalinger på forpligtelser i forbindelse med kreditinstitutters indlån i overensstemmelse med artikel 19.
(3)
I medfør af artikel 32.5 i ESCB-statutten fordeles summen af de nationale centralbankers monetære indtægter mellem dem indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele af Den Europæiske Centralbanks (ECB) kapital.
(4)
I henhold til artikel 32.6 og 32.7 i ESCB-statutten har Styrelsesrådet hjemmel til at fastsætte retningslinjer for ECB's udligning og betaling vedrørende saldi hidrørende fra fordelingen af de monetære indtægter og til at træffe alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 32.
(5)
I overensstemmelse med artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen (3) sætter ECB og de nationale centralbanker eurosedler i omløb. I henhold til artikel 15 i denne forordning vedbliver pengesedler denomineret i en national valutaenhed at være lovlige betalingsmidler inden for deres respektive territoriale grænser i højst seks måneder efter den pågældende indførelse af eurosedler og -mønter. Året for indførelse af eurosedler og -mønter må således anses for et særligt år, idet pengesedler i nationale valutaenheder, som er i omløb, fortsat kan udgøre en betydelig andel af de pengesedler, som er i omløb.
(6)
I henhold til artikel 15, stk. 1, i retningslinje ECB/2006/9 af 14. juli 2006 om visse forberedelser til overgangen til eurosedler og -mønter og om forhåndsudsendelse og forhåndsvideresendelse af eurosedler og -mønter uden for euroområdet (4) debiteres eurosedler, som er forhåndsudsendt til godkendte modparter, disse modparters konto hos den nationale centralbank til pålydende værdi, i overensstemmelse med følgende »lineære debiteringsmodel«: Det samlede beløb af forhåndsudsendte eurosedler debiteres i tre lige store dele, på afviklingsdagen for Eurosystemets første, fjerde og femte primære markedsoperationer efter datoen for indførelse af euroen. Beregningen af de monetære indtægter for året for indførelse af eurosedler og -mønter skal tage hensyn til denne »lineære debiteringsmodel«.
(7)
Denne afgørelse er knyttet til afgørelse ECB/2010/29 af 13. december 2010 om udstedelse af eurosedler (5), hvori det fastsættes, at ECB og de nationale centralbanker udsteder eurosedler. Afgørelse ECB/2010/29 fastsætter fordelingen af eurosedler i omløb blandt de nationale centralbanker i forhold til deres indbetalte andele i ECB's kapital. Desuden tildeles ECB 8 % af det samlede beløb af eurosedler i omløb. Fordelingen af eurosedler blandt Eurosystemets medlemmer indebærer, at der opstår saldi inden for Eurosystemet. Forrentningen af disse Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet har direkte betydning for indtægterne for alle medlemmer af Eurosystemet og bør derfor reguleres i denne afgørelse. De indtægter, som tilfalder ECB ved forrentning af dens Eurosystem-interne tilgodehavender hos de nationale centralbanker, svarende til dens andel af euroseddelomløbet, bør principielt fordeles til de nationale centralbanker i overensstemmelse med afgørelse ECB/2010/24 af 25. november 2010 om foreløbig fordeling af Den Europæiske Centralbanks indtægter fra eurosedler i omløb og fra værdipapirer købt i henhold til programmet vedrørende værdipapirmarkederne (6) i forhold til deres andele af kapitalindskudsnøglen i det regnskabsår, hvor indtægten falder.
(8)
Forrentningen af Eurosystem-interne nettosaldi for tilgodehavender og forpligtelser med hensyn til euroseddelomløbet bør foretages på grundlag af et objektivt kriterium, som definerer prisen på penge. Renten på primære markedsoperationer, som anvendes af Eurosystemet i dets auktioner i de primære markedsoperationer, anses i denne sammenhæng for hensigtsmæssig.
(9)
Ved beregningen af de nationale centralbankers monetære indtægter i henhold til artikel 32.2 i ESCB-statutten bør Eurosystem-interne nettoforpligtelser vedrørende euroseddelomløbet medtages i passivgrundlaget, da de svarer til seddelomløbet. Betaling af renter på Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet vil derfor give anledning til en fordeling af betydelige beløb af Eurosystemets monetære indtægter blandt de nationale centralbanker i forhold til deres indbetalte andele af ECB's kapital. Disse Eurosystem-interne saldi bør justeres af hensyn til en gradvis tilpasning af de nationale centralbankers balancer og resultatopgørelser. Justeringerne bør baseres på beløbet af pengesedler i omløb for hver national centralbank i en periode forud for indførelsen af eurosedler. Disse justeringer bør anvendes på årsbasis i henhold til en fast formel i en periode på ikke over fem år derefter.
(10)
Justeringerne af de Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet er beregnet med henblik på at yde kompensation for alle væsentlige ændringer i de nationale centralbankers indkomstpositioner, der er en følge af indførelsen af eurosedler og den efterfølgende fordeling af monetære indtægter.
(11)
De generelle regler, der er fastlagt i artikel 32 i ESCB-statutten, gælder også for indtægter, der følger af afskrivning på eurosedler, der er taget ud af omløb.
(12)
Ifølge artikel 32.5 i ESCB-statutten fordeles summen af de nationale centralbankers monetære indtægter mellem dem indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele af ECB's kapital. I henhold til artikel 32.7 i ESCB-statutten har Styrelsesrådet kompetence til at træffe alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 32. Denne kompetence omfatter kompetence til at tage højde for andre faktorer ved en beslutning vedrørende fordelingen af indtægter, som følger af afskrivning på eurosedler, som er taget ud af omløb. I denne sammenhæng kræver principperne om ligebehandling og rimelighed, at der tages hensyn til den periode, hvor de inddragne eurosedler blev udstedt. Fordelingsnøglen for disse specifikke indtægter skal derfor afspejle både den relevante andel af ECB's kapital og varigheden af udstedelsesperioden.
(13)
Inddragelsen af eurosedler skal reguleres af særskilte afgørelser, som træffes efter artikel 5 i beslutning ECB/2003/4 af 20. marts 2003 om pålydende værdi, specifikationer, gengivelse, ombytning og inddragelse af eurosedler (7) -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
a) »national centralbank«: den nationale centralbank i en medlemsstat, der har euroen som valuta
b) »passivgrundlag«: summen af de særligt angivne passiver i de nationale centralbankers balance, som nærmere specificeret i bilag I
c) »aktiver som kan øremærkes«: aktivbeløb, opført som modværdi til passivgrundlaget på de nationale centralbankers balance, som specificeret i overensstemmelse med bilag II
d) »Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet«: tilgodehavender og forpligtelser, som opstår mellem en national centralbank og ECB og mellem to nationale centralbanker, som følge af anvendelse af artikel 4 i afgørelse ECB/2010/29
e) »kapitalindskudsnøgle«: de nationale centralbankers andele, udtrykt i procent, af den i ECB indskudte kapital, som fås ved på de nationale centralbanker at anvende de vægte i den i artikel 29.1 i ESCB-statutten omhandlede fordelingsnøgle, som er gældende for det relevante regnskabsår
f) »kreditinstitut«: enten a) et kreditinstitut som defineret i artikel 2 og artikel 4, stk.1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (8), som gennemført i national lovgivning, der er underlagt tilsyn af en kompetent national myndighed, eller b) et andet kreditinstitut som defineret i artikel 123, stk. 2, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde, som er underlagt kontrol efter normer, som er sammenlignelige med tilsyn af en kompetent national myndighed
g) »HB«: den harmoniserede balance som angivet i bilag VIII til retningslinje ECB/2010/20 af 11. november 2010 om den retlige ramme for bogføring og regnskabsrapportering i Det Europæiske System af Centralbanker (9)
h) »referencerente«: den senest foreliggende marginale rentesats, som anvendes af Eurosystemet i forbindelse med auktioner vedrørende primære markedsoperationer i henhold til punkt 3.1.2 i bilag I til retningslinje ECB/2000/7 af 31. august 2000 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (10). I tilfælde, hvor flere primære markedsoperationer afvikles samme dag, anvendes et simpelt gennemsnit af de marginale renter af samtidig udførte operationer
i) »dato for indførelse af eurosedler og -mønter«: den dato, hvor eurosedler og -mønter opnår status som lovligt betalingsmiddel i en medlemsstat, som har indført euroen
j) »referenceperiode«: en periode på 24 måneder, som begynder 30 måneder før datoen for indførelse af eurosedler og -mønter
k) »året for indførelse af eurosedler og -mønter«: en 12-måneders periode, som begynder på datoen for indførelse af eurosedler og -mønter
l) »daglige referencekurs«: den daglige referencekurs, som er baseret på den normale daglige koncertationsprocedure mellem centralbankerne inden for og uden for Det Europæiske System af Centralbanker, som normalt finder sted kl.14.15 centraleuropæisk tid
m) »inddragne eurosedler«: en euroseddeltype eller -serie, som ved Styrelsesrådets beslutning er inddraget fra omløb i medfør af artikel 5 i beslutning ECB/2003/4
n) »udstedelsesnøgle«: den gennemsnitlige kapitalindskudsnøgle i udstedelsesperioden for den inddragne type eller serie af eurosedler
o) »udstedelsesperiode«: i forbindelse med euroseddeltyper eller -serier den periode, som begynder med den dato, hvor for den første udstedelse af en euroseddel af den pågældende type eller serie er bogført i passivgrundlaget, og som slutter med den dato, hvor den sidste udstedelse af en euroseddel af denne type eller serie er bogført i passivgrundlaget
p) »afskrive«: at fjerne inddragne eurosedler fra balanceposten »seddelomløbet«.
Artikel 2
Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet
1. Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet beregnes månedligt og optages i ECB's og de nationale centralbankers regnskaber den første bankdag i måneden, med valørdato den sidste bankdag i foregående måned.
Når en medlemsstat indfører euroen, optages beregningen af Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet i ECB's og de nationale centralbankers regnskaber med valørdato for indførelsen af eurosedler og -mønter.
De Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet beregnes for perioden fra 1. januar til 31. januar i det første år, med virkning fra hvilket hver enkelt femårig justering i henhold til artikel 29.3 i ESCB-statutten finder anvendelse, på grundlag af den justerede kapitalindskudsnøgle, som er anvendt på det samlede euroseddelomløb den 31. december i det foregående år.
2. Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet, herunder sådanne som er et resultat af anvendelsen af artikel 4, forrentes med referencerenten.
3. Den i stk. 2 nævnte rentebetaling afvikles kvartalsvis ved betalinger gennem TARGET2.
Artikel 3
Metode til beregning af de monetære indtægter
1. Størrelsen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter fastsættes ved beregning af den faktiske indtægt, som hidrører fra de aktiver, der kan øremærkes, og som angivet i regnskaberne. Som undtagelse hertil skal guld ikke anses for at skabe indtægt, og værdipapirer, der besiddes med henblik på pengepolitiske formål i henhold til afgørelse ECB/2009/16 af 2. juli 2009 om indførelse af programmet om køb af særligt dækkede obligationer (11) skal anses for at skabe indkomst til referencerenten.
2. Hvis en national centralbanks aktiver, som kan øremærkes, er større eller mindre end værdien af dens passivgrundlag, udlignes forskellen ved at anvende referencerenten på værdien af forskellen.
Artikel 4
Justeringer af Eurosystem-interne saldi
1. Til brug for beregningen af monetære indtægter justeres hver national centralbank Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet med et udligningsbeløb, som bestemmes ved følgende formel:
C = (K - A) × S
hvor:
C
er udligningsbeløbet
K
er det eurobeløb, som fremkommer for den enkelte nationale centralbank ved at anvende kapitalindskudsnøglen på gennemsnitsbeløbsværdien af pengesedler i omløb i referenceperioden, idet beløbet af pengesedler i omløb denomineret i den nationale valuta i den medlemsstat, som indfører euroen, omsættes til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden
A
er den gennemsnitlige beløbsværdi i euro for hver national centralbank for pengesedler i omløb i referenceperioden, omsat til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden
S
er følgende koefficient for hvert regnskabsår, begyndende på datoen for indførelse af euro:
Regnskabsår
Koefficient
År for overgang til eurosedler og -mønter
1
År for overgang til eurosedler og -mønter plus ét år
0,8606735
År for overgang til eurosedler og -mønter plus to år
0,7013472
År for overgang til eurosedler og -mønter plus tre år
0,5334835
År for overgang til eurosedler og -mønter plus fire år
0,3598237
År for overgang til eurosedler og -mønter plus fem år
0,1817225
2. Summen af alle nationale centralbankers udligningsbeløb skal være nul.
3. Der beregnes udligningsbeløb, hver gang en medlemsstat indfører euroen eller ECB's kapitalindskudsnøgle ændres.
4. Når en national centralbank indtræder i Eurosystemet, fordeles dens udligningsbeløb til de øvrige nationale centralbanker i forhold til de øvrige nationale centralbankers respektive andele i kapitalindskudsnøglen, med modsat tegn (+/-), og tillægges eventuelle udligningsbeløb, som allerede består for de øvrige nationale centralbanker.
5. Udligningsbeløbene og regnskabsposteringerne, som modsvarer disse udligningsbeløb, bogføres på særlige Eurosystem-interne konti i regnskaberne hos hver national centralbank, med valørdato på datoen for indførelse af eurosedler og -mønter og samme valørdato i hvert følgende år i tilpasningsperioden. Regnskabsposterne, som modsvarer udligningsbeløbene, forrentes ikke.
6. I særlige situationer i forbindelse med ændringer i mønstrene for pengesedler i omløb som angivet i bilag III, foretages uanset bestemmelsen i stk. 1 en justering af den enkelte nationale centralbanks Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet, som angivet i bilagets bestemmelser.
7. Tilpasningerne af Eurosystem-interne saldi som bestemt i denne artikel ophører med virkning fra første dag i det 6. år efter det pågældende år for indførelse af eurosedler og -mønter.
Artikel 5
Beregning og fordeling af de monetære indtægter
1. Beregningen af hver national centralbanks monetære indtægter foretages dagligt af ECB. Beregningen sker på grundlag af regnskabsoplysninger, som de nationale centralbanker har indberettet til ECB. ECB underretter hvert kvartal de nationale centralbanker om størrelsen af de akkumulerede beløb.
2. Hver national centralbanks monetære indtægter reduceres med et beløb svarende til påløbne eller betalte renter på de passiver, der indgår i passivgrundlaget, og i overensstemmelse med Styrelsesrådets beslutninger truffet i medfør af ESCB-statuttens artikel 32.4, andet led.
3. Fordelingen af summen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter i forhold til kapitalindskudsnøglen foretages ved udgangen af hvert regnskabsår.
Artikel 6
Opgørelse og fordeling af indtægter som følge af afskrivning på eurosedler
1. Inddragne eurosedler forbliver en del af passivgrundlaget, indtil de er ombyttede eller afskrevne, afhængigt af, hvad der forekommer først.
2. Styrelsesrådet kan beslutte at afskrive inddragne eurosedler og skal i givet fald angive afskrivningsdatoen og det samlede beløb for den hensættelse, der skal foretages for så vidt angår de inddragne eurosedler, som endnu forventes ombyttet.
3. Inddragne eurosedler afskrives som følger:
a)
På afskrivningsdatoen nedsættes balanceposten »seddelomløbet« i ECB's og de nationale centralbankers balancer med det samlede beløb af inddragne eurosedler, som stadig er i omløb. Til brug herfor justeres de faktiske beløb af inddragne eurosedler, som var sat i omløb, i forhold til deres pro-rata beløb, beregnet i overensstemmelse med udstedelsesnøglen, og forskellene afvikles blandt ECB og de nationale centralbanker indbyrdes.
b)
Det justerede beløb for inddragne eurosedler afskrives på balance-posten »seddelomløbet« over de nationale centralbankers resultatopgørelser.
c)
Alle nationale centralbanker skal oprette en hensættelse til inddragne eurosedler, som endnu forventes ombyttet. Denne hensættelse skal svare til den pågældende nationale centralbanks andel i det samlede beløb for hensættelsen beregnet ved anvendelse af udstedelsesnøglen.
4. Inddragne eurosedler, som ombyttes efter afskrivningsdatoen, bogføres hos den nationale centralbank, som har modtaget dem. Indgangen af inddragne eurosedler skal omfordeles blandt de nationale centralbanker mindst én gang årligt ved anvendelse af udstedelsesnøglen, og forskellene skal afvikles mellem dem. De nationale centralbanker skal hensætte pro-rata beløbet på hensættelsen eller, såfremt indgangen overstiger hensættelsen, bogføre en tilsvarende udgift i resultatopgørelsen.
5. Styrelsesrådet vurderer årligt det samlede beløb for hensættelsen.
Artikel 7
Ophævelse
Afgørelse ECB/2001/16 ophæves hermed. Henvisninger til den ophævede afgørelse skal forstås som henvisninger til denne afgørelse og læses efter sammenligningstabellen i bilag V.
Artikel 8
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft den 31. december 2010.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 25. november 2010.
EUROOPAN KESKUSPANKIN PÄÄTÖS,
annettu 25 päivänä marraskuuta 2010,
niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien, joiden rahayksikkö on euro, rahoitustulon jakamisesta
(uudelleenlaadittu)
(EKP/2010/23)
(2011/66/EU)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) ja erityisesti sen 32 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien rahoitustulon jakamisesta tilikaudesta 2002 alkaen 6 päivänä joulukuuta 2001 tehtyä päätöstä EKP/2001/16 (1) on muutettu olennaisesti jo useita kertoja (2). Kun päätökseen nyt tehdään uusia muutoksia, päätös tulisi selvyyden vuoksi laatia uudelleen.
(2)
EKPJ:n perussäännön 32.1 artiklan mukaan rahoitustulo on kansallisille keskuspankeille rahapoliittisten tehtävien hoidon yhteydessä kertyvää tuloa. EKPJ:n perussäännön 32.2 artiklassa määrätään, että kunkin kansallisen keskuspankin rahoitustulo vastaa sitä vuotuista tuloa, joka sille kertyy niistä saamisista, jotka vastaavat liikkeeseen laskettuja seteleitä ja luottolaitosten tekemistä talletuksista johtuvia sitoumuksia. Kansalliset keskuspankit yksilöivät nämä saamiset EKP:n neuvoston antamien suuntaviivojen mukaisesti. Kansallisten keskuspankkien olisi yksilöitävä rahapoliittisten tehtävien hoidosta johtuvat saamiset saamisina, jotka vastaavat liikkeeseen laskettuja seteleitä ja luottolaitosten tekemistä talletuksista johtuvia sitoumuksia. EKPJ:n perussäännön 32.4 artiklan mukaisesti kunkin kansallisen keskuspankin rahoitustulosta vähennetään määrä, joka vastaa kyseisen keskuspankin luottolaitosten 19 artiklan mukaisesti tekemille talletuksille maksamaa korkoa.
(3)
EKPJ:n perussäännön 32.5 artiklan mukaan kansallisten keskuspankkien rahoitustulon summa jaetaan niiden kesken suhteessa niiden maksamiin osuuksiin Euroopan keskuspankin (EKP) pääomasta.
(4)
EKPJ:n perussäännön 32.6 ja 32.7 artiklan mukaan EKP:n neuvostolla on toimivalta antaa rahoitustulon jakauman loppusummien selvitystä ja siihen liittyviä maksuja koskevia suuntaviivoja ja toteuttaa kaikki muut 32 artiklan soveltamisen edellyttämät toimenpiteet.
(5)
Euron käyttöönotosta 3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98 (3) 10 artiklan mukaisesti EKP ja kansalliset keskuspankit laskevat eurosetelit liikkeeseen. Asetuksen 15 artiklan mukaan kansallisen valuuttayksikön määräiset setelit ovat laillisia maksuvälineitä kansallisten alueellisten rajojensa sisällä enintään kuuden kuukauden ajan siirtymäkauden päättymisestä. Käteisrahan käyttöönottovuotta olisi siis pidettävä erityisenä vuotena, koska kansallisten valuuttayksikköjen määräiset liikkeeseen lasketut setelit saattavat edelleen muodostaa merkittävän osan liikkeeseen laskettujen setelien kokonaismäärästä.
(6)
Tietyistä valmisteluista käteiseuron käyttöönottamiseksi ja euroseteleiden ja -kolikoiden ennakko- ja edelleenjakelusta euroalueen ulkopuolella 14 päivänä heinäkuuta 2006 annettujen suuntaviivojen EKP/2006/9 (4) 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ennakkoon jaetut eurosetelit veloitetaan näiden vastapuolien kansallisessa keskuspankissa olevilta tileiltä niiden nimellisarvosta seuraavan ”lineaarisen veloitusmallin” mukaisesti: ennakkoon jaettujen euroseteleiden kokonaismäärä veloitetaan kolmena yhtä suurena eränä eurojärjestelmän ensimmäisen, neljännen ja viidennen perusrahoitusoperaation maksujen suorituspäivänä käteisrahan käyttöönottopäivän jälkeen. Laskettaessa rahoitustuloa käteisrahan käyttöönottovuodelta tämä ”lineaarinen veloitusmalli” olisi otettava huomioon.
(7)
Tämä päätös liittyy euroseteleiden liikkeeseenlaskusta 13 päivänä joulukuuta annettuun päätökseen EKP/2010/29 (5), jossa säädetään, että EKP ja kansalliset keskuspankit laskevat setelit liikkeeseen. Päätöksessä EKP/2010/29 säädetään, että liikkeeseen lasketut eurosetelit kohdistetaan kansallisille keskuspankeille suhteessa niiden maksamiin osuuksiin EKP:n pääomasta. Siinä myös kohdistetaan 8 % liikkeeseen laskettujen euroseteleiden kokonaisarvosta EKP:lle. Euroseteleiden kohdistaminen eurojärjestelmän jäsenten kesken merkitsee sitä, että syntyy eurojärjestelmän sisäisiä saldoja. Näille liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyville eurojärjestelmän sisäisille saldoille maksettavalla korolla on välitön vaikutus kunkin eurojärjestelmän jäsenen tuloon, ja siksi siitä pitäisi määrätä tällä päätöksellä. Tulo, jota EKP:lle kertyy sen osuuteen liikkeeseen lasketuista euroseteleistä liittyville eurojärjestelmän sisäisille saamisille suoritettavista koroista, olisi lähtökohtaisesti jaettava kansallisille keskuspankeille Euroopan keskuspankin liikkeeseen lasketuista euroseteleistä sekä arvopaperimarkkinoita koskevan ohjelman mukaisesti ostetuista arvopapereisa saaman tulon väliaikaisesta jakamisesta 25 päivänä marraskuuta 2010 annetun päätöksen EKP/2010/24 (6) mukaisesti suhteessa niiden osuuksiin merkityn pääoman jakoperusteesta sinä tilikautena, jona tulo kertyy.
(8)
Liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyvien eurojärjestelmän sisäisten saamisten ja velkojen nettosaldolle olisi maksettava korkoa siten, että sovelletaan objektiivista perustetta, jossa määritellään rahan hinta. Tässä yhteydessä asianmukaisena korkona on pidettävä huutokauppoina toteutettavissa eurojärjestelmän perusrahoitusoperaatioissa sovellettavaa perusrahoitusoperaation korkoa.
(9)
Laskettaessa kansallisten keskuspankkien rahoitustuloa EKPJ:n perussäännön 32.2 artiklan mukaisesti velkapohjaan olisi sisällytettävä liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyvät eurojärjestelmän sisäiset nettomääräiset velat, koska ne vastaavat liikkeeseen laskettuja seteleitä. Liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyville eurojärjestelmän sisäisille saldoille maksettavan koron suorittaminen merkitsee näin ollen sitä, että merkittävä määrä eurojärjestelmän rahoitustulosta jaetaan kansallisille keskuspankeille suhteessa niiden maksamiin osuuksiin EKP:n pääomasta. Näitä eurojärjestelmän sisäisiä saldoja olisi mukautettava siten, että kansallisten keskuspankkien taseiden ja tuloslaskelmien vähittäinen mukauttaminen on mahdollista. Mukautusten olisi perustuttava niiden seteleiden arvoon, joita kukin kansallinen keskuspankki on laskenut liikkeeseen ennen euroseteleiden käyttöön ottamista. Näitä mukautuksia olisi sovellettava vuositasolla enintään viideksi vuodeksi vahvistetun laskukaavan mukaisesti.
(10)
Liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyvien eurojärjestelmän sisäisten saldojen mukautukset on laskettu siten, että korvataan kaikki sellaiset merkittävät muutokset kansallisten keskuspankkien tulotilanteessa, jotka johtuvat euroseteleiden käyttöönotosta ja sen perusteella tehdystä rahoitustulon jakamisesta.
(11)
EKPJ:n perussäännön 32 artiklan mukaisia yleisiä sääntöjä sovelletaan myös tuloon, joka syntyy kun eurosetelit kirjataan pois käytöstä poistamisen johdosta.
(12)
EKPJ:n perussäännön 32.5 artiklan mukaan kansallisten keskuspankkien rahoitustulon summa jaetaan niiden kesken suhteessa niiden maksamiin osuuksiin EKP:n pääomasta. EKPJ:n perussäännön 32.7 artiklan mukaan EKP:n neuvosto on toimivaltainen toteuttamaan kaikki muut 32 artiklan soveltamisen edellyttämät toimenpiteet. Niihin kuuluu toimivalta ottaa huomioon muita tekijöitä päätettäessä sellaisen tulon jakamisesta, joka syntyy, kun eurosetelit kirjataan pois käytöstä poistamisen johdosta. Tällöin yhdenvertaisen kohtelun ja oikeudenmukaisuuden periaatteet edellyttävät, että otetaan huomioon se ajanjakso, jonka kuluessa poistettavat eurosetelit laskettiin liikkeeseen. Tämän erityistulon jakoperusteen on sen vuoksi heijastettava sekä asiaankuuluvaa osuutta EKP:n pääomasta että liikkeeseenlaskujakson pituutta.
(13)
Euroseteleiden käytöstä poistamisesta olisi säädettävä erillisissä päätöksissä euroseteleiden, jotka olisi tehtävä nimellisarvoista, selitelmistä, vaihtamisesta, käytöstä poistamisesta ja seteliaiheen jäljentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2003 tehdyn päätöksen EKP/2003/4 (7) 5 artiklan mukaisesti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä tarkoitetaan:
a)
”kansallisella keskuspankilla” sellaisen jäsenvaltion kansallista keskuspankkia, jonka rahayksikkö on euro;
b)
”velkapohjalla” velkoja kunkin kansallisen keskuspankin taseessa, siten kuin velat on täsmennetty tämän päätöksen liitteessä I;
c)
”yksilöitävillä saamisilla” velkapohjaa vastaavia saamisia kunkin kansallisen keskuspankin taseessa, siten kuin nämä saamiset on täsmennetty tämän päätöksen liitteessä II;
d)
”liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyvillä eurojärjestelmän sisäisillä saldoilla” kansallisen keskuspankin ja EKP:n sekä kansallisen keskuspankin ja toisen kansallisen keskuspankin välisiä saamisia ja velkoja, jotka johtuvat päätöksen EKP/2010/29 4 artiklan soveltamisesta;
e)
”merkityn pääoman jakoperusteella” kansallisten keskuspankkien (prosenttimääräisiä) osuuksia EKP:n merkityssä pääomassa, jotka saadaan soveltamalla kansallisiin keskuspankkeihin niiden painoarvoa EKPJ:n perussäännön 29.1 artiklassa tarkoitetussa jakoperusteessa, sellaisena kuin sitä sovelletaan kyseisen tilikauden osalta;
f)
”luottolaitoksella” joko a) luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/EY (8), sellaisena kuin se on pantu täytäntöön kansallisessa lainsäädännössä, 2 artiklassa ja 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua luottolaitosta, joka on toimivaltaisen viranomaisen valvonnan alainen, tai b) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 123 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua muuta luottolaitosta, joka on toimivaltaisen kansallisen viranomaisen valvontaa vastaavan tarkastusmenettelyn alainen;
g)
”yhdenmukaistetulla taseella” tasetta, jonka rakenne on määritelty kirjanpitoa ja tilinpäätöstietojen antamista koskevista oikeussäännöistä Euroopan keskuspankkijärjestelmässä 11 päivänä marraskuuta 2010 annettujen suuntaviivojen EKP/2010/20 (9) liitteessä VIII;
h)
”laskentakorolla” viimeisintä käytettävissä olevaa marginaalikorkoa, jota eurojärjestelmä käyttää huutokauppoina toteutettavissa perusrahoitusoperaatioissaan eurojärjestelmän rahapolitiikan välineistä ja menettelyistä 31 päivänä elokuuta 2000 annettujen suuntaviivojen EKP/2000/7 (10) liitteessä I olevan 3.1.2 kohdan mukaisesti. Mikäli samana päivänä toteutetaan useita perusrahoitusoperaatioita selvitettäviksi, käytetään samanaikaisesti toteutettujen operaatioiden marginaalikorkojen keskiarvoa;
i)
”käteisrahan käyttöönottopäivällä” päivää, jona eurosetelit ja -kolikot saavat laillisen maksuvälineen aseman jäsenvaltiossa, jonka rahayksikkö on euro;
j)
”viiteajanjaksolla” 24 kuukauden ajanjaksoa, joka alkaa 30 kuukautta ennen käteisrahan käyttöönottopäivää;
k)
”käteisrahan käyttöönottovuodella” 12 kuukauden ajanjaksoa, joka alkaa käteisrahan käyttöönottopäivästä;
l)
”päivittäisellä valuuttaviitekurssilla” päivittäistä valuuttaviitekurssia, joka perustuu Euroopan keskuspankkijärjestelmään kuuluvien ja kuulumattomien keskuspankkien väliseen säännölliseen päivittäiseen, yleensä klo 14.15 Keski-Euroopan aikaan tapahtuvaan yhteistyökäytäntöön;
m)
”käytöstä poistetuilla euroseteleillä” eurosetelityyppiä tai -sarjaa, joka on poistettu käytöstä päätöksen EKP/2003/4 5 artiklan nojalla tehdyllä EKP:n neuvoston päätöksellä;
n)
”liikkeeseenlaskua koskevalla jakoperusteella” keskimääräistä merkityn pääoman jakoperustetta käytöstä poistettujen eurosetelityypin tai -sarjan liikkeeseenlaskujakson aikana;
o)
”liikkeeseenlaskujaksolla” eurosetelityyppiin tai -sarjaan liittyvää jaksoa, joka alkaa päivänä, jona kyseisen eurosetelityypin tai -sarjan ensimmäinen liikkeeseenlasku kirjataan velkapohjaan, ja joka päättyy päivänä, jona kyseisen eurosetelityypin tai -sarjan viimeinen liikkeeseenlasku kirjataan velkapohjaan;
p)
”poiskirjaamisella” käytöstä poistettujen euroseteleiden poistamista tase-erästä ”liikkeessä olevat setelit”.
2 artikla
Liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyvät eurojärjestelmän sisäiset saldot
1. Liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyvät eurojärjestelmän sisäiset saldot lasketaan kuukausittain, ja ne kirjataan EKP:n ja kansallisten keskuspankkien kirjanpitoon kuukauden ensimmäisenä pankkipäivänä edellisen kuukauden viimeisen pankkipäivän arvoon.
Kun jäsenvaltio ottaa euron käyttöön, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyviä eurojärjestelmän sisäisiä saldoja koskeva laskelma kirjataan EKP:n ja kansallisten keskuspankkien kirjanpitoon siten, että arvopäivänä on käteisrahan käyttöönottopäivä.
Sinä ensimmäisenä vuonna, josta alkaen kulloistakin viiden vuoden välein tehtävää tarkistusta sovelletaan EKPJ:n perussäännön 29.3 artiklan mukaisesti, liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyvät eurojärjestelmän sisäiset saldot lasketaan tammikuun 1 päivän ja 31 päivän väliseltä ajanjaksolta tarkistetun merkityn jakoperusteen mukaisesti, jota sovelletaan euroseteleiden liikkeeseenlaskujen kokonaismäärien saldoihin edellisen vuoden 31 päivänä joulukuuta.
2. Liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyville eurojärjestelmän sisäisille saldoille, tämän päätöksen 4 artiklan soveltamisesta johtuvat saldot mukaan luettuina, maksetaan laskentakoron mukaista korkoa.
3. Edellisessä kohdassa tarkoitettu korko maksetaan TARGET2-järjestelmän välityksellä neljännesvuosittain.
3 artikla
Rahoitustulon määritysmenetelmä
1. Kunkin kansallisen keskuspankin rahoitustulon määrä määritetään laskemalla sen kirjanpitoon kirjatuista yksilöitävistä saamisista kertyvä todellinen tulo. Tästä poiketen kullasta ei katsota kertyvän tuloa ja katettujen joukkovelkakirjalainojen osto-ohjelman toteutuksesta 2 päivänä heinäkuuta 2009 tehdyn päätöksen EKP/2009/16 (11) mukaisesti rahapolitiikan harjoittamista varten pidettävistä arvopapereista katsotaan kertyvän laskentakoron mukainen tulo.
2. Mikäli kansallisen keskuspankin yksilöitävien saamisten arvo ylittää tai alittaa sen velkapohjan arvon, erotus korvataan soveltamalla laskentakorkoa erotuksen arvoon.
4 artikla
Eurojärjestelmän sisäisiin saldoihin tehtävät mukautukset
1. Rahoitustuloa laskettaessa liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyviä kunkin kansallisen keskuspankin eurojärjestelmän sisäisiä saldoja mukautetaan seuraavan laskukaavan mukaisesti määritetyllä hyvityksellä:
C = (K - A) × S
jossa
C
on hyvitys,
K
on kunkin kansallisen keskuspankin osalta euromäärä, joka saadaan soveltamalla merkityn pääoman jakoperustetta liikkeeseen laskettujen seteleiden keskimääräiseen arvoon viiteajanjakson aikana, jolloin euron käyttöön ottavan jäsenvaltion kansallisen valuutan määräisten liikkeeseen laskettujen seteleiden määrä muunnetaan euroiksi päivittäisen valuuttaviitekurssin mukaan viiteajanjakson aikana,
A
on kunkin kansallisen keskuspankin osalta liikkeeseen laskettujen seteleiden keskimääräinen euromääräinen arvo viiteajanjakson aikana, muunnettuna euroiksi päivittäisen valuuttaviitekurssin mukaan viiteajanjakson aikana,
S
on seuraava kerroin kunkin tilikauden osalta, alkaen käteisrahan käyttöönottopäivästä:
Tilikausi
Kerroin
Käteisrahan käyttöönottovuosi
1
Käteisrahan käyttöönottovuosi plus yksi vuosi
0,8606735
Käteisrahan käyttöönottovuosi plus kaksi vuotta
0,7013472
Käteisrahan käyttöönottovuosi plus kolme vuotta
0,5334835
Käteisrahan käyttöönottovuosi plus neljä vuotta
0,3598237
Käteisrahan käyttöönottovuosi plus viisi vuotta
0,1817225
2. Kansallisten keskuspankkien hyvitysten summa on nolla.
3. Hyvitykset lasketaan joka kerta, kun jokin jäsenvaltio ottaa euron käyttöön tai kun EKP:n merkityn pääoman jakoperuste muuttuu.
4. Kun kansallinen keskuspankki liittyy Eurojärjestelmään sen hyvitys jaetaan muille kansallisille keskuspankeille niiden osuuksien mukaan, joita muilla kansallisilla keskuspankeilla on merkityn pääoman jakoperusteesta, siten että sen etumerkki (+/-) vaihdetaan, ja tämä hyvitys täydentää niitä mahdollisia hyvityksiä, jotka ovat muiden kansallisten keskuspankkien osalta jo voimassa.
5. Hyvitykset ja hyvitysten täsmäyttämiseksi tehtävät kirjanpitoviennit kirjataan erillisille eurojärjestelmän sisäisille tileille jokaisen kansallisen keskuspankin kirjanpidossa siten, että arvopäivänä on käteisrahan käyttöönottopäivä ja arvopäivänä on sama päivä jokaisena seuraavana vuonna mukautusjakson aikana. Hyvitysten täsmäyttämiseksi tehtäville kirjanpitovienneille ei makseta korkoa.
6. Tämän artiklan 1 kohdasta poiketen erityisissä tilanteissa, jotka liittyvät tämän päätöksen liitteessä III kuvattuihin muutoksiin liikkeeseen laskettavien seteleiden määrässä, liikkeeseen laskettuihin euroseteleihin liittyviä kunkin kansallisen keskuspankin eurojärjestelmän sisäisiä saldoja mukautetaan kyseisessä liitteessä esitettyjen säännösten mukaisesti.
7. Tämän artiklan mukaisia eurojärjestelmän sisäisiin saldoihin tehtäviä mukautuksia lakataan soveltamasta kuudennen vuoden ensimmäisestä päivästä asianomaisen käteisrahan käyttöönottovuoden jälkeen.
5 artikla
Rahoitustulon laskeminen ja jakaminen
1. EKP suorittaa joka päivältä kunkin kansallisen keskuspankin rahoitustulon laskemisen. Laskelma perustuu kansallisten keskuspankkien EKP:lle toimittamiin kirjanpitotietoihin. EKP ilmoittaa kertyneen summan kansallisille keskuspankeille neljännesvuosittain.
2. Kunkin kansallisen keskuspankin rahoitustulosta vähennetään velkapohjaan sisältyvistä veloista kertynyttä tai maksettua korkoa vastaava määrä sekä määrät, joista EKP:n neuvosto mahdollisesti tekee päätöksiä EKPJ:n perussäännön 32.4 artiklan toisen kohdan nojalla.
3. Kunkin kansallisen keskuspankin rahoitustulon summan jakaminen merkityn pääoman jakoperusteen mukaisessa suhteessa tapahtuu kunkin tilikauden lopussa.
6 artikla
Euroseteleiden poiskirjaamisesta syntyvän tulon laskeminen ja jakaminen
1. Käytöstä poistetut eurosetelit säilytetään osana velkapohjaa kunnes ne on vaihdettu tai kirjattu pois sen mukaan, kumpi tapahtuu aikaisemmin.
2. EKP:n neuvosto voi päättää käytöstä poistettujen euroseteleiden poiskirjaamisesta, ja siinä tapauksessa se täsmentää poiskirjaamispäivän ja sen varauksen kokonaismäärän, joka tehdään niitä käytöstä poistettuja euroseteleitä varten, joiden odotetaan vielä tulevan vaihdettaviksi.
3. Käytöstä poistetut eurosetelit kirjataan pois seuraavasti:
a)
Poiskirjaamispäivänä EKP:n ja kansallisten keskuspankkien tase-erästä ”liikkeessä olevat setelit” vähennetään sellaisten käytöstä poistettujen euroseteleiden kokonaismäärä, jotka ovat vielä liikkeessä. Tällöin liikkeeseen laskettujen mutta käytöstä poistettujen euroseteleiden tosiasialliset määrät mukautetaan näiden seteleiden liikkeeseenlaskujakson jakoperusteen mukaan laskettaviin suhteellisiin määriin, ja erot tasataan EKP:n ja kansallisten keskuspankkien kesken.
b)
Käytöstä poistettujen euroseteleiden mukautettu määrä poistetaan tase-erästä ”liikkeessä olevat setelit” ja siirretään kansallisten keskuspankkien tuloslaskelmiin.
c)
Kukin kansallinen keskuspankki tekee varauksen niitä käytöstä poistettavia euroseteleitä varten, joiden odotetaan tulevan vielä vaihdettaviksi. Varauksen on vastattava asianomaisen kansallisen keskuspankin osuutta, joka lasketaan liikkeeseenlaskujakson jakoperusteen mukaisesti varauksen kokonaismäärästä.
4. Käytöstä poistetut eurosetelit, jotka vaihdetaan poiskirjaamispäivän jälkeen, kirjataan sen kansallisen keskuspankin tileihin, joka on ne hyväksynyt. Käytöstä poistettujen euroseteleiden kertymä jaetaan uudelleen kansallisten keskuspankkien kesken vähintään kerran vuodessa liikkeeseenlaskujakson jakoperustetta soveltaen, ja erot tasataan keskuspankkien kesken. Kukin kansallinen keskuspankki kuittaa suhteellisen osuutensa varaustaan vastaan tai kirjaa vastaavan menon tuloslaskelmaansa, mikäli kertynyt määrä ylittää varauksen.
5. EKP:n neuvosto tarkistaa varauksen kokonaismäärän vuosittain.
7 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus EKP/2001/16. Kumottuun päätökseen tehtyjen viittausten katsotaan koskevan tätä päätöstä ja niitä on luettava liitteessä V esitettyä vastaavuustaulukkoa noudattaen.
8 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan 31 päivänä joulukuuta 2010.
Tehty Frankfurt am Mainissa 25 päivänä marraskuuta 2010.