KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 3. november 2011
om indrømmelse af en undtagelse, Italien har anmodet om, for regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto, i henhold til Rådets direktiv 91/676/EØF om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget
(meddelt under nummer K(2011) 7770)
(Kun den italienske udgave er autentisk)
(2011/721/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget (1), særlig bilag III, punkt 2, tredje afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Hvis den mængde husdyrgødning, som en medlemsstat har til hensigt at tilføre pr. hektar om året, adskiller sig fra de mængder, der er anført i bilag III, punkt 2, andet afsnit, første punktum, og i litra a) i samme til direktiv 91/676/EØF, skal den pågældende mængde fastsættes således, at den ikke hindrer opfyldelsen af de formål, der er angivet i samme direktivs artikel 1, og der skal ligge objektive kriterier til grund herfor, f.eks. lang vækstsæson og afgrøder, der optager meget kvælstof.
(2)
Italien har anmodet Kommissionen om en undtagelse i henhold til punkt 2, tredje afsnit, i bilag III til direktiv 91/676/EØF for regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto.
(3)
Anmodningen vedrører Italiens hensigt om at tillade, at der i regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto på bedrifter med mindst 70 % afgrøder, der optager meget kvælstof og har en lang vækstsæson, tilføres 250 kg kvælstof pr. hektar årligt fra husdyrgødning og behandlet svinegylle. Omkring 10 313 kvægbrug og 1 241 svinebedrifter i regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto svarende til henholdsvis 15,9 % og 9,7 % af de samlede kvægbrug og svinebedrifter i disse regioner, 10,7 % af landbrugsarealet og 29,1 % af alle malkekøer og 49,3 % af alle svin i disse regioner skønnes potentielt at være omfattet af undtagelsen. Desuden kan bedrifter med markafgrøder ansøge om undtagelse.
(4)
Lovgivningen til gennemførelse af direktiv 91/676/EØF og fastlæggelse af handlingsprogrammerne i Emilia Romagna (beslutning 1273/2011 af 5.9.2011), Lombardia (beslutning IX/2208 af 14.9.2011), Piemonte (beslutning 18-2612 af 19.9.2011) og Veneto (beslutning 1150 af 26.7.2011), er blevet vedtaget og finder anvendelse sammen med denne afgørelse for perioden 2012-2015.
(5)
De udpegede sårbare områder, som handlingsprogrammerne omfatter, dækker ca. 63 % af landbrugsarealet (LA) i Emilia Romagna, 82 % af LA i Lombardia, 38 % af LA i Piemonte og 87 % af LA i Veneto.
(6)
De forelagte vandkvalitetsdata viser, at for grundvandet i regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto har 89 % af grundvandsområderne gennemsnitlige nitratkoncentrationer på under 50 mg/l nitrat og 63 % koncentrationer på under 25 mg/l nitrat. For overfladevand har over 98 % af overvågningsstederne gennemsnitlige nitratkoncentrationer på under 25 mg/l, og intet sted er der over 50 mg/l nitrat.
(7)
Regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto tegner sig for over 70 % af husdyr i Italien: 67,1 % af malkekøer, 60,6 % andet kvæg, 81 % svin og 79,4 % fjerkræ. Antallet af husdyr var faldende i perioden 1982-2007 (gennemsnitligt 20 % i de fire regioner).
(8)
I perioden 1979-2008 faldt forbruget af kemisk kvælstof såvel som anvendelsen af uorganisk fosforgødning; sidstnævnte er blevet reduceret med 70 %.
(9)
Græsarealer, majs, majsensilage og vintersæd dækker omkring 53 % af det samlede landbrugsareal i Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto.
(10)
Det fremgår af den dokumentation, der er forelagt i anmodningen, at den foreslåede mængde på 250 kg kvælstof pr. hektar om året fra husdyrgødning og behandlet svinegylle er begrundet ud fra objektive kriterier som f.eks. højt nedbørsoverskud, lange vækstsæsoner og høje udbytter af afgrøder, der optager meget kvælstof.
(11)
Efter at have undersøgt anmodningen finder Kommissionen, at den foreslåede mængde på 250 kg kvælstof pr. hektar fra husdyrgødning og behandlet svinegylle ikke vil være til hinder for, at målene i direktiv 91/676/EØF kan nås, forudsat at visse betingelser opfyldes.
(12)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Nitratkomitéen, der er nedsat ved artikel 9 i direktiv 91/676/EØF -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den undtagelse, som Italien ved brev af 10. marts 2011 og brev af 28. juli 2011 har anmodet om for regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto, med henblik på at tillade en højere mængde husdyrgødning end den, der er anført i punkt 2, andet afsnit, første punktum og litra a), i bilag III til direktiv 91/676/EØF, indrømmes på de betingelser, der er fastlagt i denne afgørelse.
Artikel 2
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
a)
»bedrift«: landbrugsbedrifter med eller uden husdyr
b)
»mark«: individuelle marker eller klynge af marker, der er homogene, hvad angår afgrøder, jordtype og gødningspraksis
c)
»græsareal«: permanente eller midlertidige græsarealer (generelt betyder midlertidig mindre end fire år)
d)
»sent modnende majs«: majshybrid FAO 600-700 plantet mellem midt i marts og begyndelsen af april med en vækstcyklus på mindst 145-150 dage
e)
»majs eller sorghum efterfulgt af vinterfoderplanter«: halvsen eller tidligt modnende majs eller sorghum efterfulgt af vinterfoderplanter, såsom italiensk rajgræs, byg, triticale eller vinterrug
f)
»vintersæd efterfulgt af sommerfoderplanter«: vinterhvede, vinterbyg eller triticale, efterfulgt af sommerfoderplanter, såsom majs, sorghum, Setaria eller Panicum
g)
»afgrøder, der optager meget kvælstof og har lang vækstsæson«: græsarealer, sent modnende majs, majs eller sorghum efterfulgt af vinterfoderplanter og vintersæt efterfulgt af sommerfoderplanter
h)
»husdyrgødning«: husdyrgødning fra kvæg, også under græsning eller i behandlet form
i)
»gødningsbehandling«: den behandling, hvor svinegylle deles i to fraktioner, en fast og en flydende, og som foretages for at forbedre tilførslen til jorden og udnyttelsen af kvælstof og fosfor
j)
den flydende fraktion fra svinegødningsbehandling med et kvælstof/fosfat-forhold (N/P2O5) på mindst 2,5
k)
»behandlet gødning med fjernelse af kvælstof«: behandlet gødning med et kvælstofindhold på under 30 % sammenlignet med kvælstofindholdet i ubehandlet svinegødning
l)
»jord med lavt indhold af organiske stoffer«: jord med et indhold af organiske stoffer på under 2 % i det øverste jordlag på 30 cm
m)
»jord med lavt eller intet saltindhold«: jord med en elektrisk ledningsevne på mætningsekstrakt ECe 4 mS/cm eller elektrisk ledningsevne på vandig ekstrakt med 1:2 jord/vand-forhold EC 1:2 1 ms/cm, eller områder som med sikkerhed er defineret uberørt af risikoen for forsaltning som anført på det regionale jordbundskort
n)
»kvælstofeffektivitet«: den procentdel af den samlede mængde kvælstof, der tilføres gennem husdyrgødning, som kan optages af afgrøder i tilførselsåret.
Artikel 3
Anvendelsesområde
Denne afgørelse gælder på individuel basis for bedrifter, hvor 70 % eller mere af bedriftens arealer dyrkes med afgrøder, der optager meget kvælstof og har lang vækstsæson, og på de betingelser, der er fastlagt i artikel 4 til 7.
Artikel 4
Årlig ansøgning og forpligtelse
1. Landbrugere, som ønsker en undtagelse i medfør af denne afgørelse, indgiver hvert år inden den 15. februar en ansøgning til de kompetente myndigheder.
2. Sammen med den årlige ansøgning, der er omhandlet i stk. 1, forpligter de sig skriftligt til at opfylde betingelserne i artikel 5, 6 og 7.
Artikel 5
Gødningsbehandling
1. Landbrugere, der har en undtagelse med hensyn til anvendelse af behandlet svinegylle, meddeler hvert år de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
arten af gødningsbehandlingen
b)
behandlingsanlæggets kapacitet og væsentligste karakteristika, herunder effektivitet
c)
mængden af gødning sendt til behandling
d)
mængde, sammensætning, herunder specificeret kvælstof- og fosforindhold, og bestemmelsessted for den faste fraktion
e)
mængde, sammensætning, herunder specificeret kvælstof- og fosforindhold, og bestemmelsessted for behandlet gødning
f)
skøn over tab i form af gasser under behandlingen.
2. Den faste fraktion fra gødningsbehandlingen skal stabiliseres, således at lugte og andre udledninger mindskes, de landbrugsmæssige og hygiejniske egenskaber forbedres, håndteringen lettes, og afgrøders udnyttelse af kvælstof og fosfat forbedres. Restproduktet må ikke anvendes på bedrifter omfattet af undtagelsen. De kompetente myndigheder sørger for at fremme anvendelsen af stabiliserede faste fraktioner på jorder med lavt indhold af organiske stoffer. Disse jorder anføres på kort, der opstilles på regionalt plan og gøres tilgængelige for landbrugere.
3. De kompetente myndigheder fastsætter metodologien for vurdering af sammensætningen af behandlet gødning, variationer i sammensætningen og behandlingseffektiviteten for hver af de bedrifter, der er omfattet af en individuel undtagelse.
4. Ammoniak og andre udledninger fra gødningsbehandling overvåges af de kompetente myndigheder på repræsentative steder for hver enkelt behandlingsteknik. De kompetente myndigheder opstiller på basis af overvågningsresultaterne en fortegnelse over emissioner.
Artikel 6
Tilførsel af husdyrgødning og andre gødningsstoffer
1. Mængden af husdyrgødning, herunder fra dyrene selv, og behandlet gødning, der tilføres jorden årligt på bedrifter, der omfattes af en undtagelse, må ikke overstige en mængde husdyrgødning, der indeholder 250 kg kvælstof pr. hektar, med forbehold af betingelserne i stk. 2-12.
2. Den samlede kvælstoftilførsel må ikke være større end den pågældende afgrødes forventede næringsstofbehov. Den skal tage hensyn til næringsstoftilførslen fra jorden og den øgede tilgængelighed af gødningskvælstof som følge af behandling. Den må ikke overstige de maksimale tilførselsnormer som fastsat i de handlingsprogrammer, der gælder for bedriften.
3. Den samlede fosfortilførsel må ikke være større end den pågældende afgrødes forventede næringsstofbehov under hensyntagen til fosfortilførslen fra jorden. Der må ikke tilføres fosfor i kemiske gødningsstoffer på bedrifter omfattet af undtagelsen.
4. Der udarbejdes senest den 15. februar en gødningsplan for hver bedrift, som beskriver sædskifteplaner for landbrugsjorden og den påtænkte tilførsel af husdyrgødning samt uorganiske gødningsstoffer.
Gødningsplanen skal omfatte følgende:
a)
antallet af husdyr, en beskrivelse af opstaldnings- og oplagringssystemer, herunder oplagringskapaciteten (volumen og type)
b)
en beregning af kvælstof og fosfor i gødning, der produceres på bedriften
c)
beskrivelsen af gødningsbehandlingen og den behandlede gødnings karakteristika (hvis relevant)
d)
mængde, type og karakteristika af husdyrgødning, som leveres uden for eller modtages på bedriften
e)
sædskifteplan og arealstørrelse for marker med afgrøder med stort kvælstofbehov og lang vækstsæson og marker med andre afgrøder
f)
det forventede udbytte for hver enkelt dyrket afgrøde afhængig af tilgængelige næringsstoffer og vand, samt lokale forhold, såsom klima, jordtype osv.
g)
afgrødernes anslåede kvælstof- og fosforbehov på hver mark
h)
en beregning af det kvælstof og fosfor fra gødning, der tilføres hver mark
i)
en beregning af det kvælstof fra kemiske gødningsstoffer, der tilføres hver mark
j)
anslået mængde vandingsbehov og præcis angivelse af vandkilde; tilladelse til vandindvinding eller kontrakt om vandanvendelse med det relevante »vandværk« eller kort, der angiver, at bedriften er beliggende i områder, hvor det højtliggende grundvand er i kontakt med rodzonen, skal indgå i planen.
Planerne revideres senest syv dage efter enhver ændring i landbrugsdriften for at sikre overensstemmelse mellem planerne og den faktiske landbrugsdrift.
5. Hver bedrift fører gødningsregnskaber for hver mark. De indeholder tilførte mængder og tidspunkt for tilførsel af gødning og kemiske gødningsstoffer.
6. Tilladelsen til vandindvinding eller kontrakten om vandanvendelse med det relevante »vandværk« eller kortet, der angiver, at bedriften er beliggende i områder, hvor det højtliggende grundvand er i kontakt med rodzonen, skal foreligge på bedriften. Mængden af vand i henhold til tilladelsen eller kontrakten skal i givet fald være tilstrækkelig til at opnå samme høstudbytter som under forhold uden vandbegrænsninger.
7. Der skal foreligge resultater af kvælstof- og fosforanalyse af jorden for hver bedrift, der omfattes af undtagelsen. Der foretages prøveudtagning og analyse vedrørende fosfor og kvælstof inden den 1. juni mindst en gang hvert fjerde år for hvert af bedriftens ensartede områder af hensyn til sædskifteplaner og jordegenskaber. Der foretages mindst én analyse for hver fem hektar landbrugsjord.
8. Husdyrgødning tilført på bedrifter omfattet af undtagelse skal have en kvælstofeffektivitet på mindst 65 % for gylle og 50 % for fast gødning.
9. Der må ikke tilføres husdyrgødning og kemiske gødningsstoffer efter den 1. november på bedrifter, der er omfattet af undtagelsen.
10. Mindst to tredjedele af kvælstofmængden fra husdyrgødning, med undtagelse af kvælstof fra gødning fra græssende husdyr, tilføres før den 30. juni hvert år. Med henblik herpå skal bedrifter, der er omfattet af en undtagelse, have egnet oplagringskapacitet til husdyrgødning, der mindst dækker de perioder, hvor gødningstilførsel ikke er tilladt.
11. Flydende gødning, herunder behandlet gødning og gylle, tilføres med emissionsreducerende teknikker. Fast gødning skal nedbringes inden 24 timer.
12. For at beskytte jorder mod forsaltning er behandlet gødning med kvælstoffjernelse kun tilladt på jord med lavt eller intet saltindhold. Landbrugere, der har til hensigt at tilføre behandlet gødning med kvælstoffjernelse, skal derfor mindst hvert fjerde år måle den elektriske ledningsevne på marker, der anvendes til tilførsel; resultaterne anføres i ansøgningen omhandlet i artikel 4, stk. 1. De kompetente myndigheder opstiller en protokol, som landbrugere anvender til at måle elektrisk ledningsevne. De kompetente myndigheder udarbejder kort, der viser de områder, hvor der er risiko for forsaltning.
Artikel 7
Arealforvaltning
Landbrugere omfattet af en undtagelse sørger for, at følgende betingelser er opfyldt:
a)
70 % eller mere af bedriftens arealer dyrkes med afgrøder, der optager meget kvælstof og har lang vækstsæson
b)
græsarealer i omdrift pløjes om foråret
c)
permanente græsarealer eller græsarealer i omdrift må ikke omfatte over 50 % bælgplanter eller andre kvælstoffikserende planter
d)
sent modnende majs skal høstes (hele planten)
e)
vinterfoderplanter, såsom italiensk rajgræs, byg, triticale eller vinterrug, sås senest to uger efter høst af majs/sorghum og høstes tidligst to uger før såning af majs/sorghum
f)
sommerfoderplanter, såsom majs, sorghum, Setaria eller Panicum sp., sås senest to uger efter høst af vintersæd og høstes tidligst to uger før såning af vintersæd
g)
en afgrøde med stort kvælstofbehov sås senest to uger efter pløjning af græs, og der må ikke tilføres gødning det år, hvor permanente græsarealer pløjes.
Artikel 8
Andre foranstaltninger
1. De kompetente myndigheder sikrer, at de indrømmelser af en undtagelse, der gives for tilførslen af behandlet gødning, er forenelige med gødningsbehandlingsanlæggets kapacitet.
2. De kompetente myndigheder sikrer, at enhver indrømmelse af en undtagelse er forenelig med den tilladte vandanvendelse på den bedrift, der er omfattet af en undtagelse.
Artikel 9
Foranstaltninger vedrørende transport af gødning
1. De kompetente myndigheder sikrer, at transport af husdyrgødning til og fra bedrifter omfattet af en undtagelse registreres ved hjælp af geografiske positionsbestemmelsessystemer eller registreres i ledsagedokumenter, der angiver oprindelses- og bestemmelsessted. Registrering ved hjælp af geografiske positionsbestemmelsessystemer er obligatorisk i forbindelse med transport over afstande på over 30 km.
2. De kompetente myndigheder sikrer, at transporten ledsages af et dokument med angivelse af den transporterede mængde gødning og dets kvælstof- og fosforindhold.
3. De kompetente myndigheder sikrer, at behandlet gødning og faste fraktioner fra gødningsbehandling analyseres, hvad angår deres kvælstof- og fosforindhold. Analyserne foretages på anerkendte laboratorier. Analyseresultaterne meddeles de kompetente myndigheder og den modtagende landbruger. Hver enkelt transport skal have sit eget analysecertifikat.
Artikel 10
Overvågning
1. De kompetente myndigheder sørger for, at der udarbejdes kort, som opdateres hvert år, og som viser den procentuelle andel af bedrifter, husdyr og landbrugsarealer, der omfattes af individuelle undtagelser, samt kort, der viser den lokale arealanvendelse i hver kommune. Der indsamles oplysninger om sædskifte og landbrugsmetoder på bedrifter omfattet af undtagelser; oplysningerne ajourføres hvert år.
2. Der etableres og drives et netværk for prøveudtagning af overfladevand og højtliggende grundvand til at vurdere undtagelsens virkninger for vandkvaliteten. Udkastet til overvågningsnetværket forelægges Kommissionen. Antallet af oprindelige overvågningssteder kan ikke reduceres, og stedernes beliggenhed kan ikke ændres i denne afgørelses anvendelsesperiode.
3. Der foretages skærpet overvågning af vand i afvandingsområder med landbrug i nærheden af de mest sårbare vandområder, som fastlægges af de kompetente myndigheder.
4. Der etableres overvågningssteder til at tilvejebringe oplysninger om kvælstof- og fosforkoncentrationen i jordfugtigheden, om uorganisk kvælstof i jordbundsprofilen og de dertil hørende kvælstof- og fosfortab gennem rodzonen til grundvandet og om kvælstof- og fosfortab ved afstrømning på og under overfladen, både på steder med undtagelse og på steder uden undtagelse. Overvågningsstederne skal dække de væsentligste jordtyper, gødningspraksis og afgrøder. Udkastet til overvågningsnetværket forelægges Kommissionen. Antallet af oprindelige overvågningssteder kan ikke reduceres, og stedernes beliggenhed kan ikke ændres i denne afgørelses anvendelsesperiode.
Artikel 11
Verifikation
1. De kompetente myndigheder sikrer, at alle ansøgninger om en undtagelse underlægges administrativ kontrol. Hvor kontrollen viser, at betingelserne i artikel 5, 6 og 7 ikke er opfyldt, informeres landbrugeren herom. I så fald afvises ansøgningen.
2. Der etableres et markinspektionsprogram ud fra risikoanalyser, resultaterne af tidligere års kontrolbesøg og resultaterne af almene stikprøvekontroller ifølge lovgivningen til gennemførelse af direktiv 91/676/EØF. Markinspektionerne skal omfatte mindst 5 % af de bedrifter, der er omfattet af en undtagelse, idet overholdelsen af bestemmelserne i denne afgørelses artikel 5, 6 og 7 kontrolleres.
3. De kompetente myndigheder sikrer kontrol på stedet af mindst 1 % af gødningstransporterne på baggrund af en risikovurdering og resultaterne af den administrative kontrol i stk. 1. Kontrol omfatter mindst en vurdering af ledsagedokumenter, efterprøvning af gødningens oprindelse og bestemmelsessted samt udtagning af en prøve af den transporterede gødning.
4. De kompetente myndigheder gives de fornødne beføjelser og midler til at kontrollere overensstemmelsen med denne afgørelse. Hvor verifikationen peger på manglende overensstemmelse med afgørelsen, tager de kompetente myndigheder de nødvendige skridt med henblik på korrigerende foranstaltninger. Navnlig skal landbrugere, der ikke overholder artikel 5, 6 og 7, udelukkes fra undtagelse det følgende år.
Artikel 12
Rapportering
De kompetente myndigheder forlægger hvert år senest i december, og for 2015 senest i september, Kommissionen en rapport med følgende oplysninger:
a)
vurdering af overholdelsen af undtagelsesbetingelserne på basis af kontrol på bedrifter og kontrol af gødningstransport samt oplysninger om bedrifter, der ikke har overholdt betingelserne, på basis af resultaterne af den administrative kontrol og markinspektionerne
b)
oplysninger om gødningsbehandling, herunder den faste fraktions videre behandling og anvendelse, og detaljerede oplysninger om behandlingssystemernes karakteristika, deres effektivitet og sammensætningen af den behandlede gødning samt de faste fraktioners endelige bestemmelsessted
c)
kort, der viser områder med lavt indhold af organiske stoffer, og de foranstaltninger, der er truffet for at fremme anvendelsen af den stabiliserede faste fraktion på jorder med lavt indhold af organiske stoffer, jf. artikel 5, stk. 2
d)
metoder til at vurdere sammensætningen af behandlet gødning, variationerne i sammensætningen og behandlingseffektiviteten for hver bedrift, der er omfattet af en individuel undtagelse, jf. artikel 5, stk. 3
e)
fortegnelse over ammoniak og andre udledninger fra gødningsbehandling, jf. artikel 5, stk. 4
f)
den fastsatte protokol til måling af elektrisk ledningsevne og kort over områder påvirket af forsaltning, jf. artikel 6, stk. 12
g)
metoder til at kontrollere undtagelsernes overensstemmelse med gødningsbehandlingsanlæggenes kapacitet, jf. artikel 8, stk. 1
h)
metoder til at kontrollere hver enkelt undtagelses overensstemmelse med den tilladte vandanvendelse på bedrifter omfattet af en undtagelse, jf. artikel 8, stk. 2
i)
kort, som viser den procentuelle andel af bedrifter, husdyr og landbrugsarealer, der er omfattet af individuelle undtagelser, og kort, der viser lokal arealanvendelse, samt oplysninger om sædskifte og landbrugsmetoder på bedrifter omfattet af undtagelser, jf. artikel 10, stk. 1
j)
resultaterne af vandovervågningen, herunder oplysninger om tendenserne i vandkvaliteten for grundvand og overfladevand, samt undtagelsens påvirkning af vandkvaliteten, jf. artikel 10, stk. 2
k)
fortegnelsen over de mest sårbare vandområder, jf. artikel 10, stk. 3
l)
resumé og evaluering af data fra overvågningsstederne, jf. artikel 10, stk. 4.
Artikel 13
Ansøgning
Denne afgørelse anvendes sammen med retsakterne til gennemførelse af handlingsprogrammet i Emilia Romagna (beslutning 1273/2011 af 5.9.2011), Lombardia (beslutning IX/2208 af 14.9.2011), Piemonte (beslutning 18-2612 af 19.9.2011) og Veneto (beslutning 1150 af 26.7.2011).
Denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2012.
Den udløber den 31. december 2015.
Artikel 14
Denne afgørelse er rettet til Den Italienske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. november 2011.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 3 päivänä marraskuuta 2011,
Italian pyytämän, Emilia Romagnan, Lombardian, Piemonten ja Veneton alueita koskevan poikkeuksen myöntämisestä vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY mukaisesti
(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 7770)
(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)
(2011/721/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (1) ja erityisesti sen liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Jos jäsenvaltio aikoo sallia direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä ja a alakohdassa mainituista määristä poikkeavan lantamäärän käytön hehtaaria kohti vuodessa, kyseinen määrä on asetettava sellaiseksi, ettei se vaaranna kyseisen direktiivin 1 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamista, ja määrä on voitava perustella puolueettomin perustein, kyseessä olevassa tapauksessa esimerkiksi pitkillä kasvukausilla ja suuria typpimääriä kuluttavilla kasvustoilla.
(2)
Italia on pyytänyt komissiolta direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaista poikkeusta Emilia Romagnan, Lombardian, Piemonten ja Veneton alueiden osalta.
(3)
Pyydetyn poikkeuksen mukaan Italian Emilia Romagnan, Lombardian, Piemonten ja Veneton alueilla sallima määrä olisi enintään 250 kilogrammaa nautakarjanlannasta ja käsitellystä sianlannasta peräisin olevaa typpeä hehtaaria kohti vuodessa tiloilla, joiden kasvustoista vähintään 70 prosenttia on suuria typpimääriä kuluttavia ja joilla on pitkä kasvukausi. Poikkeuksen soveltamisalaan arvioidaan kuuluvan Emilia Romagnan, Lombardian, Piemonten ja Veneton alueilla noin 10 313 nautakarjatilaa ja 1 241 sikatilaa, mikä vastaa 15,9:ää ja 9,7 prosenttia samojen alueiden kaikista nautakarja- ja sikatiloista, 10,7 prosenttia käytetystä maatalousmaasta, 29,1 prosenttia lypsykarjasta ja 49,3 prosenttia sikojen kokonaismäärästä. Lisäksi myös peltokasvitilat voivat pyytää poikkeusta.
(4)
Direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanoa koskeva lainsäädäntö, jossa myös vahvistetaan Emilia Romagnan (päätös nro 1273/2011, 5.9.2011), Lombardian (päätös nro IX/2208, 14.9.2011), Piemonten (päätös nro 18-2612, 19.9.2011) ja Veneton (päätös nro 1150, 26.7.2011) toimintaohjelmat, on annettu, ja sitä sovelletaan samanaikaisesti tämän päätöksen kanssa kaudella 2012-2015.
(5)
Toimintaohjelman soveltamisalaan kuuluvat nimetyt pilaantumisalttiit vyöhykkeet kattavat noin 63 prosenttia Emilia Romagnan käytössä olevasta maatalousmaasta (KMM), 82 prosenttia Lombardian KMM:sta, 38 prosenttia Piemonten KMM:sta ja 87 prosenttia Veneton KMM:sta.
(6)
Vedenlaadusta toimitettujen tietojen mukaan keskimääräinen nitraattipitoisuus on alle 50 mg/l 89 prosentissa ja alle 25 mg/l 63 prosentissa Emilia Romagnan, Lombardian, Piemonten ja Veneton pohjavesimuodostumista. Pintavesien osalta keskimääräinen nitraattipitoisuus on alle 25 mg/l yli 98 prosentissa seuranta-asemista, eikä nitraattipitoisuus ole yli 50 mg/l millään seuranta-asemalla.
(7)
Emilia Romagnan, Lombardian, Piemonten ja Veneton alueiden osuus koko Italian kotieläinkannasta on yli 70 prosenttia ja tarkemmin eriteltynä 67,1 prosenttia lypsykarjasta, 60,6 prosenttia muusta nautakarjasta, 81 prosenttia sikakarjasta ja 79,4 prosenttia siipikarjasta. Näiden määrä on kuitenkin vähentynyt vuosina 1982-2007 (keskimäärin 20 prosenttia kaikilla neljällä alueella).
(8)
Kemiallisen typen käyttö on vähentynyt vuosina 1979-2008, samoin fosforipitoisten kivennäislannoitteiden käyttö; viimeksi mainittu on vähentynyt 70 prosentilla.
(9)
Emilia Romagnassa, Lombardiassa, Piemontessa ja Venetossa nurmikasvuston, vilja- ja säilörehumaissin sekä syysviljojen osuus on noin 53 prosenttia maatalousmaasta.
(10)
Poikkeuspyyntöön liitetyistä asiakirjoista käy ilmi, että ehdotettu 250 kilogramman määrä nautakarjanlannasta ja käsitellystä sianlannasta peräisin olevaa typpeä hehtaaria kohti vuodessa on puolueettomasti perusteltavissa esimerkiksi suurella nettosademäärällä, pitkillä kasvukausilla ja suuria typpimääriä kuluttavilla hyvätuottoisilla kasvustoilla.
(11)
Tutkittuaan pyynnön komissio katsoo, että ehdotettu 250 kilogramman määrä nautakarjanlannasta ja käsitellystä sianlannasta peräisin olevaa typpeä hehtaaria kohti ei estä direktiivin 91/676/EY tavoitteiden saavuttamista, jos eräitä tiukkoja edellytyksiä noudatetaan.
(12)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 91/676/ETY 9 artiklalla perustetun nitraattikomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Myönnetään tässä päätöksessä säädetyin edellytyksin Italian 10 päivänä maaliskuuta 2011 ja 28 päivänä heinäkuuta 2011 päivätyillä kirjeillä pyytämä Emilia Romagnan, Lombardian, Piemonten ja Veneton alueita koskeva poikkeus, jonka tarkoituksena on sallia direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä ja a alakohdassa mainittuja määriä suuremman karjanlannan määrän käyttö.
2 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä tarkoitetaan
a)
’tiloilla’ maatiloja riippumatta siitä, harjoitetaanko niillä karjankasvatusta vai ei;
b)
’lohkolla’ yksittäistä peltoa tai peltojen ryhmää, joiden sato, maaperätyyppi ja lannoituskäytännöt ovat samanlaiset;
c)
’nurmella’ pitkä- tai lyhytikäistä nurmea (lyhytikäisen nurmen kesto on yleensä vähemmän kuin neljä vuotta);
d)
’myöhään kypsyvällä maissilla’ FAO-luokkaan 600-700 kuuluvaa maissia, joka istutetaan maaliskuun puolivälistä huhtikuun alkuun ja jonka kasvukausi kestää vähintään 145-150 päivää;
e)
’maissilla tai durralla, jonka jälkeen viljellään talvirehukasveja,’ keskimyöhäistä tai varhain kypsyvää maissia tai durraa, jonka jälkeen viljellään talvirehukasveja, kuten italianraiheinää, ohraa, ruisvehnää tai syysruista;
f)
’syysviljalla, jonka jälkeen viljellään kesärehukasveja’ syysvehnää, -ohraa tai -ruisvehnää, jonka jälkeen viljellään kesärehukasveja, kuten maissia, durraa, puntarpäätä tai hirssiä;
g)
’typentarpeeltaan suurilla kasvustoilla, joiden kasvukausi on pitkä’ nurmea, myöhään kypsyvää maissia, maissia tai durraa, jonka jälkeen viljellään talvirehukasveja, ja syysviljaa, jonka jälkeen viljellään kesärehukasveja;
h)
’karjanlannalla’ karjan sontaa ja virtsaa, myös laiduntamisen aikana tai käsitellyssä muodossa;
i)
’lannan käsittelyllä’ sianlannan erottelua kahteen osaan, kiinteään ja nestemäiseen, sen käytettävyyden sekä typen ja fosfaattien talteenoton parantamiseksi;
j)
’käsitellyllä lannalla’ sianlannan käsittelystä saatavaa nestemäistä osaa, jonka typen ja fosfaattien välinen suhde (N/P2O5) on vähintään 2,5;
k)
’käsitellyllä lannalla, josta on poistettu typpeä,’ käsiteltyä lantaa, jonka typpipitoisuus on alle 30 prosenttia sian raakalannan typpipitoisuudesta;
l)
’maaperällä, jonka orgaanisen aineen pitoisuus on alhainen,’ maata, jonka orgaanisen hiilen pitoisuus ylimmässä 30 senttimetrin paksuisessa kerroksessa on alle 2 prosenttia;
m)
’suolattomalla ja suolapitoisuudeltaan alhaisella maalla’ maaperää, jonka kyllästetyn maannoksen sähkönjohtavuus (Ece) on alle 4 mS/cm tai vesiuutteen sähkönjohtavuus maan ja veden välisen suhteen ollessa 1:2 (EC 1:2) on alle 1 ms/cm taikka maaperää varmasti sellaisiksi alueiksi määritellyillä alueilla, joihin ei kohdistu suolaatumisriskiä, sellaisina kuin ne on esitetty alueen maaperäkartassa;
n)
’typenkäytön tehokkuudella’ karjanlannan muodossa levitetyn typen (prosentteina ilmaistua) kokonaismäärää, joka on kasvustojen käytettävissä kyseisenä vuonna.
3 artikla
Soveltamisala
Tätä päätöstä sovelletaan tapauskohtaisesti tiloihin, joiden kasvustoista vähintään 70 prosenttia on suuria typpimääriä kuluttavia ja joilla on pitkä kasvukausi, edellyttäen, että 4-7 artiklan edellytykset täyttyvät.
4 artikla
Vuosittainen lupa ja sitoumus
1) Viljelijöiden, jotka haluavat käyttää tämän päätöksen mukaista poikkeusta, on tehtävä toimivaltaisille viranomaisille hakemus vuosittain viimeistään 15 päivänä helmikuuta.
2) Edellä 1 kohdassa tarkoitetun vuosittaisen hakemuksen yhteydessä viljelijöiden on kirjallisesti sitouduttava täyttämään 5, 6 ja 7 artiklassa säädetyt edellytykset.
5 artikla
Lannan käsittely
1) Viljelijöiden, jotka käyttävät käsitellyn sianlannan levittämistä koskevaa poikkeusta, on ilmoitettava vuosittain toimivaltaisille viranomaisille seuraavat tiedot:
a)
lannan käsittelyn tyyppi;
b)
käsittelylaitoksen kapasiteetti ja tärkeimmät ominaisuudet, teho mukaan luettuna;
c)
käsittelylaitokseen toimitetun lannan määrä;
d)
kiinteän osan määrä, koostumus, typpi- ja fosfaattipitoisuudet mukaan luettuina, sekä määränpää;
e)
käsitellyn lannan määrä, koostumus, typpi- ja fosfaattipitoisuudet mukaan luettuina, sekä määränpää;
f)
arvio käsittelystä aiheutuvista kaasupäästöistä.
2) Lannan käsittelystä jäävä kiinteä osa on stabiloitava haju- ja muiden päästöjen vähentämiseksi, maatalous- ja hygieniaominaisuuksien parantamiseksi, käsittelyn helpottamiseksi sekä typen ja fosfaattien käytettävyyden lisäämiseksi. Näin saatua tuotetta ei saa levittää poikkeuksen saaneille tiloille. Toimivaltaisten viranomaisten on hyväksyttävä toimenpiteitä, joilla edistetään stabiloidun kiinteän osan käyttöä maaperässä, jonka orgaanisen aineen pitoisuus on alhainen. Tällainen maaperä on esitetty alueellisissa kartoissa, jotka toimitetaan viljelijöiden käyttöön.
3) Toimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava käsitellyn lannan koostumuksen, koostumuksen vaihtelujen ja käsittelyn tehokkuuden arviointimenetelmät kunkin tapauskohtaisesta poikkeuksesta hyötyvän tilan osalta.
4) Toimivaltaisten viranomaisten on valvottava edustavissa paikoissa lannan käsittelystä aiheutuvia ammoniakki- ja muita päästöjä kunkin käsittelymenetelmän osalta. Toimivaltaisten viranomaisten on valvontatulosten perusteella laadittava päästökartoitus.
6 artikla
Lannan ja muiden lannoitteiden käyttö
1) Poikkeuksesta hyötyvillä tiloilla maahan voidaan vuosittain levittää karjanlantaa, eläinten omat jätökset mukaan luettuina, ja käsiteltyä lantaa enintään määrä, joka sisältää 250 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohti, ja lisäksi on noudatettava 2-12 kohdassa säädettyjä edellytyksiä.
2) Typen kokonaiskuormitus ei saa ylittää kyseisen kasvuston arvioitua ravinnetarvetta, jossa on otettava huomioon maaperästä saatu ravinnemäärä ja lannan käsittelyn lisäämä typen saatavuus. Se ei saa ylittää toimintaohjelmissa vahvistettuja tilaan sovellettavia enimmäiskäyttövaatimuksia.
3) Fosfaattien kokonaiskuormitus ei saa ylittää kyseisen kasvuston arvioitua ravinnetarvetta, jossa on otettava huomioon maaperästä saatu fosfaattimäärä. Poikkeuksen saaneilla tiloilla ei saa käyttää kemiallisia fosfaattilannoitteita.
4) Kullakin tilalla on laadittava viimeistään 15 päivänä helmikuuta koko viljelyalan kattava lannoitussuunnitelma, jossa esitetään viljelykierto sekä suunniteltu lannan ja kivennäislannoitteiden käyttö.
Lannoitussuunnitelmassa on esitettävä seuraavat tiedot:
a)
karjan lukumäärä, kuvaus säilytys- ja varastointijärjestelmistä, käytettävissä olevat lannanvarastointitilat mukaan luettuina;
b)
tilalla tuotettuja lannasta peräisin olevia typpeä ja fosfaatteja koskeva laskelma;
c)
(tarvittaessa) lannan käsittelyn kuvaus ja käsitellyn lannan ominaispiirteet;
d)
tilalla käytettävän tai muualle toimitettavan lannan määrä, tyyppi ja ominaispiirteet;
e)
viljelykierto ja niiden lohkojen maa-ala, joilla viljellään typentarpeeltaan suuria kasvustoja, joiden kasvukausi on pitkä, sekä lohkot, joilla viljellään muita kasvustoja;
f)
kunkin viljellyn kasvuston sato-odotukset ravinteiden ja veden saatavuuden mukaan sekä paikalliset olosuhteet, kuten ilmasto, maaperätyyppi jne.;
g)
arvio kasvustojen tarvitsemista typen ja fosforin määristä kullakin lohkolla;
h)
laskelma lannasta peräisin olevan typen ja fosforin käytöstä kullakin lohkolla;
i)
laskelma kemiallisista lannoitteista peräisin olevan typen käytöstä kullakin lohkolla;
j)
arvio tarvittavan kasteluveden määrästä ja tarkat tiedot vedensaantilähteestä; suunnitelmaan on liitettävä vedenottolupa, asianomaisen vesikonsortion kanssa tehty vedenkäyttösopimus tai kartta, josta ilmenee, että tila sijaitsee alueella, jolla matala pohjavesi on kosketuksessa juuristovyöhykkeeseen.
Suunnitelmia on tarkistettava seitsemän päivän kuluessa viljelykäytäntöjen muuttumisesta sen varmistamiseksi, että suunnitelmat ja tosiasialliset käytännöt vastaavat toisiaan.
5) Kullakin tilalla on pidettävä lohkokohtaista lannoitekirjanpitoa. Siinä ilmoitetaan käytetyt määrät sekä lannan ja kemiallisten lannoitteiden levitysajankohta.
6) Vedenottolupa, asianomaisen vesikonsortion kanssa tehty vedenkäyttösopimus tai kartta, josta ilmenee, että tila sijaitsee alueella, jolla matala pohjavesi on kosketuksessa juuristovyöhykkeeseen, on pidettävä saatavilla tilalla. Luvanvaraisen tai tarvittaessa sopimukseen perustuvan vedenoton määrän on oltava riittävä, jotta kasvustoista voidaan tuottaa sato ilman vedenkäyttörajoituksia.
7) Kullakin poikkeusta hyödyntävällä tilalla on oltava maaperän typpi- ja fosforianalyysin tulokset. Näytteet on otettava ja analyysi on tehtävä vähintään neljän vuoden välein ennen 1 päivää kesäkuuta kullakin viljelykierron ja maaperän ominaisuuksien suhteen yhtenevällä tilan osalla. Analyysejä on tehtävä vähintään yksi viiden hehtaarin viljelyalaa kohti.
8) Poikkeuksen saaneilla tiloilla levitetyn karjanlannan typenkäytön tehokkuuden on oltava vähintään 65 prosenttia lietelannan ja 50 prosenttia kiinteän lannan osalta.
9) Karjanlantaa ja kemiallisia lannoitteita ei saa levittää poikkeuksen saaneilla tiloilla 1 päivän marraskuuta jälkeen.
10) Vähintään kaksi kolmasosaa lannasta peräisin olevan typen määrästä, laiduntavan karjan jätöksiä lukuun ottamatta, on levitettävä ennen kunkin vuoden 30 päivää kesäkuuta. Tätä varten poikkeusta hyödyntävillä tiloilla on oltava asianmukainen karjanlannan varastointikapasiteetti, joka riittää kattamaan vähintään ne ajanjaksot, joiden aikana lantaa ei saa levittää.
11) Nestemäinen lanta, käsitelty ja lietelanta mukaan luettuina, on levitettävä käyttäen menetelmiä, joiden päästötaso on alhainen. Kiinteä lanta on käytettävä 24 tunnin kuluessa.
12) Maaperän suojaamiseksi suolaantumisriskiltä käsitelty lanta, josta on poistettu typpeä, sallitaan ainoastaan suolattomassa ja suolapitoisuudeltaan alhaisessa maassa. Tätä varten viljelijöiden, jotka aikovat levittää käsiteltyä lantaa, josta on poistettu typpeä, on mitattava tällaisten lohkojen sähkönjohtavuus vähintään neljän vuoden välein ja ilmoitettava mittaustulokset 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa hakemuksessa. Toimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava menetelmä, jota viljelijöiden on käytettävä sähkönjohtavuuden mittaamiseen. Niiden on myös laadittava kartat alueista, joihin kohdistuu suolaantumisriski.
7 artikla
Maankäyttö
Viljelijöiden, jotka hyödyntävät poikkeusta, on varmistettava, että seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
vähintään 70 prosentilla tilan viljelyalasta viljellään typentarpeeltaan suuria kasvustoja, joiden kasvukausi on pitkä;
b)
lyhytikäiset nurmet kynnetään keväällä;
c)
palkokasvien ja muiden ilmakehän typpeä sitovien kasvien osuus lyhyt- ja pitkäikäisissä nurmikasvustoissa on enintään 50 prosenttia;
d)
myöhään kypsyvä maissi korjataan (kokonaisuudessaan);
e)
talvirehukasvit, kuten italianraiheinä, ohra, ruisvehnä ja syysruis kylvetään kahden viikon kuluessa maissin/durran korjaamisesta, ja ne on korjattava aikaisintaan kaksi viikkoa ennen maissin/durran kylvämistä;
f)
kesärehukasvit, kuten maissi, durra, puntarpää ja hirssi kylvetään kahden viikon kuluessa talvirehukasvien korjaamisesta, ja ne on korjattava aikaisintaan kaksi viikkoa ennen syysviljojen kylvämistä;
g)
typentarpeeltaan suuret kasvustot kylvetään kahden viikon kuluessa nurmen kyntämisestä, eikä lannoitteita saa levittää sinä vuonna, jona pitkäikäinen nurmi kynnetään.
8 artikla
Muut toimenpiteet
1) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että käsitellyn lannan käyttöä koskevat poikkeukset ovat yhteensopivia lannan käsittelylaitosten kapasiteetin kanssa.
2) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kaikki myönnetyt poikkeukset ovat yhteensopivia tilan vedenkäyttöjärjestelmän kanssa.
9 artikla
Lannan kuljetukseen liittyvät toimenpiteet
1) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että karjanlantakuljetukset tiloille ja tiloilta rekisteröidään maantieteellisten paikannusjärjestelmien avulla tai merkitään kuljetusasiakirjoihin ilmoittamalla alkuperäpaikka ja määränpää. Maantieteellisten paikannusjärjestelmien käyttö on pakollista, jos kuljetusetäisyys on yli 30 kilometriä.
2) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kuljetuksen mukana on asiakirja, jossa ilmoitetaan kuljetetun lannan määrä sekä sen typpi- ja fosfaattipitoisuus.
3) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että käsitellyn lannan ja käsittelystä saadun kiinteän osan typpi- ja fosfaattipitoisuus analysoidaan tunnustetuissa laboratorioissa. Analyysien tulokset on annettava tiedoksi toimivaltaiselle viranomaiselle ja vastaanottavalle viljelijälle. Kunkin kuljetuksen mukana on oltava analyysitodistus.
10 artikla
Seuranta
1) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kartat, joista käy ilmi tilojen ja karjan sekä kunkin yksittäisen poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvan maatalousmaan prosenttimäärä, sekä kartat, joista käy ilmi paikallinen maankäyttö kaikissa kunnissa, laaditaan ja päivitetään vuosittain. Tiedot poikkeusta hyödyntävien tilojen viljelykierrosta ja maatalouskäytännöistä on kerättävä ja päivitettävä vuosittain.
2) Jotta poikkeuksen vaikutuksia vedenlaatuun voidaan arvioida, on luotava pintavesiä ja matalia pohjavesiä edustavista näytteenottopaikoista koostuva seurantaverkosto, jota on pidettävä yllä. Seurantaverkoston luonnos on toimitettava komissiolle. Alkuperäisten seurantakohteiden lukumäärää ei saa vähentää eikä kohteiden sijaintia muuttaa tämän päätöksen soveltamisaikana.
3) Vedenlaadun seurantaa on tehostettava toimivaltaisten viranomaisten toteamien kaikkein haavoittuvaisimpien vesistöjen lähistöllä sijaitsevilla maatalouden valuma-alueilla.
4) On perustettava seurantakohteita, jotta saataisiin tietoa maavesien typpi- ja fosfaattipitoisuuksista, maaprofiilin mineraalitypestä ja vastaavasta typen ja fosfaattien kulkeutumisesta juuristovyöhykkeen kautta pohjavesiin sekä typen ja fosfaattien pinta- ja pohjavesivalunnasta sekä poikkeuksen mukaisissa että tavanomaisissa olosuhteissa. Seurantapaikkojen on edustettava pääasiallisia maaperätyyppejä, lannoituskäytäntöjä ja kasvustoja. Seurantaverkoston luonnos on toimitettava komissiolle. Alkuperäisten seurantakohteiden lukumäärää ei saa vähentää eikä kohteiden sijaintia muuttaa tämän päätöksen soveltamisaikana.
11 artikla
Valvonta
1) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kaikille hakemuksille tehdään hallinnollinen tarkastus. Jos tarkastuksessa havaitaan, etteivät 5, 6 ja 7 artiklassa säädetyt edellytykset täyty, asiasta on ilmoitettava hakijalle. Tässä tapauksessa hakemus on katsottava hylätyksi.
2) On laadittava peltotarkastusohjelma, joka perustuu riskianalyysiin, aikaisempien vuosien tarkastusten tuloksiin ja direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanolainsäädännön edellyttämiin satunnaisotantaan perustuvien yleisten tarkastusten tuloksiin. Peltotarkastuksia on tehtävä vähintään viidelle prosentille poikkeusta hyödyntävistä tiloista, ja niiden on koskettava tämän päätöksen 5, 6 ja 7 artiklassa vahvistettujen edellytysten noudattamista.
3) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että vähintään yhdelle prosentille lantakuljetuksista tehdään tarkastus, joka perustuu riskienarviointiin ja 1 kohdassa tarkoitettujen hallinnollisten tarkastusten tuloksiin. Tarkastuksiin on kuuluttava vähintään kuljetusasiakirjojen tarkastaminen, lannan alkuperän ja määränpään todentaminen sekä näytteidenotto kuljetettavasta lannasta.
4) Toimivaltaisille viranomaisille on annettava tarvittavat valtuudet ja keinot tämän päätöksen noudattamisen toteamiseksi. Jos valvonnassa todetaan, ettei tämän päätöksen säännöksiä ole noudatettu, toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava tarvittavat toimet tilanteen korjaamiseksi. Erityisesti viljelijät, jotka ovat jättäneet noudattamatta 5, 6 ja 7 artiklan säännöksiä, on suljettava seuraavana vuonna poikkeuksen ulkopuolelle.
12 artikla
Raportointi
Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava komissiolle vuosittain viimeistään joulukuussa ja vuoden 2015 osalta viimeistään syyskuussa kertomus, jossa on oltava seuraavat tiedot:
a)
selvitys siitä, miten poikkeuksen noudattamista on arvioitu tiloilla ja kuljetusten yhteydessä suoritettavin tarkastuksin, sekä tiedot hallinnollisissa ja peltotarkastuksissa todetuista tiloista, jotka eivät täytä edellytyksiä;
b)
tiedot lannan käsittelystä, lannan kiinteän osan prosessointi ja käyttö mukaan luettuina, ja yksityiskohtaiset tiedot käsittelyjärjestelmien ominaispiirteistä ja tehokkuudesta sekä käsitellyn lannan koostumuksesta ja kiinteän osan lopullisesta määränpäästä;
c)
5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut kartat, joista käyvät ilmi alueet, joiden maaperän orgaanisen aineen pitoisuus on alhainen, sekä toteutetut toimenpiteet, joilla edistetään stabiloidun kiinteän osan käyttöä tällaisessa maaperässä;
d)
5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut menetelmät käsitellyn lannan koostumuksen, koostumuksen vaihtelujen ja käsittelyn tehokkuuden arvioimiseksi kunkin tapauskohtaisesta poikkeuksesta hyötyvän tilan osalta;
e)
5 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu selvitys lannan käsittelystä aiheutuvista ammoniakki- ja muista päästöistä;
f)
6 artiklan 12 kohdassa tarkoitetut menetelmät sähkönjohtavuuden mittaamiseksi sekä kartat alueista, joihin kohdistuu suolaantumisriski;
g)
8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut menetelmät sen varmistamiseksi, että käsitellyn lannan käyttöä koskevat poikkeukset ovat yhteensopivia lannan käsittelylaitosten kapasiteetin kanssa;
h)
8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut menetelmät sen varmistamiseksi, että myönnetyt poikkeukset ovat yhteensopivia tilan vedenkäyttöjärjestelmän kanssa;
i)
10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kartat, joista käy ilmi tilojen ja karjan sekä kunkin yksittäisen poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvan maatalousmaan prosenttimäärä, sekä kartat, joista käy ilmi paikallinen maankäyttö, sekä tiedot poikkeusta hyödyntävien tilojen viljelykierrosta ja maatalouskäytännöistä;
j)
10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun veden seurannan tulokset, pinta- ja pohjavesien laadun muutossuuntauksia koskevat tiedot mukaan luettuina, sekä selvitys poikkeuksen vaikutuksista vedenlaatuun;
k)
10 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu luettelo kaikkein haavoittuvaisimmista vesistöistä;
l)
yhteenveto ja arviointi 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista seurantapaikoista saaduista tiedoista;
13 artikla
Soveltaminen
Tätä päätöstä sovelletaan yhdessä toimintaohjelman täytäntöönpanoasetusten kanssa Emilia Romagnassa (päätös nro 1273/2011, 5.9.2011), Lombardiassa (päätös nro IX/2208, 14.9.2011), Piemontessa (päätös nro 18-2612, 19.9.2011) ja Venetossa (päätös nro 1150, 26.7.2011).
Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012.
Sen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2015.
14 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.
Tehty Brysselissä 3 päivänä marraskuuta 2011.