EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 305/2011
af 9. marts 2011
om fastlæggelse af harmoniserede betingelser for markedsføring af byggevarer og om ophævelse af Rådets direktiv 89/106/EØF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Medlemsstaternes regler kræver, at bygværker konstrueres og udføres på en sådan måde, at menneskers, husdyrs eller ejendoms sikkerhed ikke bringes i fare, og at miljøet ikke skades.
(2)
Disse regler har direkte betydning for kravene til byggevarer. Disse krav kommer derfor til udtryk i nationale produktstandarder, nationale tekniske godkendelser og andre nationale tekniske specifikationer og bestemmelser vedrørende byggevarer. Som følge af disse kravs forskelligartethed hæmmer de samhandelen inden for Unionen.
(3)
Denne forordning bør ikke berøre medlemsstaternes ret til at fastsætte de krav, de finder nødvendige for at sikre beskyttelsen af sundhed, miljø og arbejdstagere, når byggevarerne anvendes.
(4)
Medlemsstaterne har introduceret bestemmelser, herunder krav, som ikke alene vedrører sikkerhed i forbindelse med byggeri og andre bygværker, men også sundhed, holdbarhed, energibesparelser, miljøbeskyttelse, økonomiske aspekter og andre aspekter, der er af betydning for almenvellet. Love, administrative bestemmelser eller retspraksis vedrørende bygværker, der er fastlagt enten i Unionen eller i medlemsstaterne, kan påvirke kravene til byggevarer. Da de sandsynligvis påvirker det indre markeds funktion tilsvarende, bør sådanne love, administrative bestemmelser eller sådan retspraksis tages op som »bestemmelser« i forbindelse med denne forordning.
(5)
Når det er relevant, fastsættes det ved bestemmelser vedrørende en byggevares tilsigtede anvendelse eller anvendelser i en medlemsstat med henblik på opfyldelse af de grundlæggende krav til bygværker, hvilke væsentlige egenskaber der skal deklareres en ydeevne for. Med henblik på at undgå tomme ydeevnedeklarationer bør der deklareres mindst en af de væsentlige egenskaber for byggevaren, som er relevante for den eller de deklarerede anvendelser.
(6)
Formålet med Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer (3) var at fjerne tekniske handelshindringer for byggevarer for at fremme den frie bevægelighed i det indre marked.
(7)
For at opfylde dette mål, indeholdt direktiv 89/106/EØF bestemmelser om etablering af harmoniserede standarder for byggevarer og om tildeling af europæiske tekniske godkendelser.
(8)
Direktiv 89/106/EØF bør erstattes for at forenkle og tydeliggøre de nuværende rammer og forbedre de eksisterende foranstaltningers gennemskuelighed og effektivitet.
(9)
Denne forordning bør tage hensyn til de horisontale retlige rammer for markedsføring af produkter i det indre marked, fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter (4) og ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 768/2008/EF af 9. juli 2008 om fælles rammer for markedsføring af produkter (5).
(10)
Fjernelsen af tekniske handelshindringer på byggeområdet kan kun opnås ved etablering af harmoniserede tekniske specifikationer for vurdering af byggevarers ydeevne.
(11)
Disse harmoniserede tekniske specifikationer bør omfatte prøvning, beregning og andre midler defineret i harmoniserede standarder og europæiske vurderingsdokumenter (European Assessment Documents) med henblik på vurdering af ydeevne med hensyn til byggevarers væsentlige egenskaber.
(12)
De metoder, der anvendes af medlemsstaterne i deres krav til bygværker, samt andre nationale regler med hensyn til byggevarers væsentlige egenskaber, bør være i overensstemmelse med harmoniserede tekniske specifikationer.
(13)
Hvor det er hensigtsmæssigt, bør der i forbindelse med byggevarernes væsentlige egenskaber tilskyndes til anvendelsen af ydeevneklasser i harmoniserede standarder, således at der tages hensyn til forskellige niveauer af grundlæggende krav til bygværker for visse bygværker og til forskelle i klima, geologi og geografi og i andre fremherskende forhold i medlemsstaterne. På grundlag af et revideret mandat bør de europæiske standardiseringsorganer have ret til at fastlægge sådanne klasser, hvis Kommissionen ikke allerede har fastlagt dem.
(14)
Når den tilsigtede anvendelse forudsætter grænseniveauer for så vidt angår en væsentlig egenskab, som skal opfyldes af byggevarer i medlemsstaterne, bør disse niveauer fastsættes i de harmoniserede tekniske specifikationer.
(15)
Ved vurderingen af en byggevares ydeevne bør der også tages hensyn til de sundheds- og sikkerhedsmæssige aspekter af dens brug i hele dens livscyklus.
(16)
De grænseniveauer, som Kommissionens fastsætter i medfør af denne forordning, bør være alment anerkendte værdier for den pågældende byggevares væsentlige egenskaber i forhold til medlemsstaternes bestemmelser og bør sikre et højt beskyttelsesniveau, jf. artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).
(17)
Grænseniveauer kan være af teknisk eller lovgivningsmæssig karakter og kan gælde for én eller flere egenskaber.
(18)
Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec) anerkendes som kompetente organisationer til vedtagelse af harmoniserede standarder i overensstemmelse med de generelle retningslinjer for samarbejdet mellem Kommissionen og disse to organisationer, der blev undertegnet den 28. marts 2003. Fabrikanterne bør anvende disse harmoniserede standarder, når referencerne til dem er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, og efter de kriterier, der er fastlagt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (6). Når der er opnået tilstrækkelig teknisk og videnskabelig ekspertise vedrørende alle de relevante aspekter, bør anvendelsen af harmoniserede standarder for byggevarer øges, herunder om fornødent og efter høring af det stående byggeudvalg ved gennem mandater at kræve, at sådanne standarder udarbejdes på grundlag af eksisterende europæiske vurderingsdokumenter.
(19)
Procedurerne i direktiv 89/106/EØF til vurdering af ydeevnen med hensyn til væsentlige egenskaber for byggevarer, der ikke er omfattet af en harmoniseret standard, bør forenkles for at gøre dem mere gennemskuelige og reducere omkostningerne for fabrikanter af byggevarer.
(20)
For at gøre det muligt for en fabrikant af en byggevare at udarbejde en ydeevnedeklaration for en byggevare, der ikke er omfattet eller ikke fuldt ud er omfattet af en harmoniseret standard, er det nødvendigt at fastsætte bestemmelser om en europæisk teknisk vurdering.
(21)
Fabrikanter af byggevarer bør kunne anmode om udstedelse af europæiske tekniske vurderinger af deres byggevarer på grundlag af de retningslinjer for europæiske tekniske godkendelser, der er opstillet i henhold til direktiv 89/106/EØF. Retten til at anvende disse retningslinjer som europæiske vurderingsdokumenter bør derfor sikres.
(22)
Udarbejdelsen af udkast til europæiske vurderingsdokumenter og udstedelse af europæiske tekniske vurderinger bør overlades til tekniske vurderingsorganer, der udpeges af medlemsstaterne. For at sikre, at de tekniske vurderingsorganer er i besiddelse af den nødvendige kompetence til udførelse af disse opgaver, bør kravene i forbindelse med deres udpegelse fastsættes på EU-plan.
(23)
De tekniske vurderingsorganer bør oprette en organisation (i det følgende benævnt »organisationen af tekniske vurderingsorganer«) eventuelt med EU-finansieret støtte, for at koordinere procedurerne for udarbejdelse af udkast til europæiske vurderingsdokumenter og udstedelse af europæiske tekniske vurderinger og sikre gennemsigtigheden samt den nødvendige fortrolighed i forbindelse med disse procedurer.
(24)
Når der bringes en byggevare i omsætning, der er omfattet af en harmoniseret standard, eller for hvilken der er udstedt en europæisk teknisk vurdering, bør denne ledsages af en ydeevnedeklaration med hensyn til byggevarens væsentlige egenskaber i henhold til de relevante harmoniserede tekniske specifikationer, undtagen i de tilfælde, der er fastsat i denne forordning.
(25)
Ydeevnedeklarationen bør i relevant omfang være ledsaget af oplysninger om byggevarens indhold af farlige stoffer for at skabe bedre muligheder for bæredygtigt byggeri og lette udviklingen af miljøvenlige produkter. Sådanne oplysninger bør gives, uden at det berører de forpligtelser, navnlig med hensyn til mærkning, der er fastlagt i andre EU-retsakter vedrørende farlige stoffer, og bør gøres tilgængelige samtidig med og i samme form som ydeevnedeklarationen med henblik på at nå ud til alle potentielle brugere af byggevarer. Oplysningerne om indhold af farlige stoffer bør indtil videre være begrænset til stoffer, der er nævnt i artikel 31 og 33 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur (7). Det specifikke behov for oplysninger om byggevarers indhold af farlige stoffer bør imidlertid undersøges yderligere med henblik på at udarbejde en fuldstændig liste over relevante stoffer og sikre et højt niveau af sundheds- og sikkerhedsbeskyttelse for arbejdstagere, der anvender byggevarer, og for brugere af bygværker, herunder med hensyn til de genvindings- og/eller genbrugskrav, der stilles til dele eller materialer. Denne forordning berører ikke medlemsstaternes rettigheder og forpligtelser i henhold til andre EU-retsakter, som måtte finde anvendelse på farlige stoffer, særlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter (8), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (9), forordning (EF) nr. 1907/2006, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald (10) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16. december 2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger (11).
(26)
Det bør være muligt at nummerere ydeevnedeklarationen i overensstemmelse med varetype-referencenummeret.
(27)
Det er nødvendigt at indføre bestemmelser for forenklede procedurer for udarbejdelse af ydeevnedeklarationer for at lette den økonomiske byrde for virksomheder, særligt små og mellemstore virksomheder (SMV'er).
(28)
For at sikre, at ydeevnedeklarationen er nøjagtig og pålidelig, bør byggevarens ydeevne vurderes, og produktionen på fabrikken bør kontrolleres efter et hensigtsmæssigt system til vurdering og kontrol af konstansen af byggevarers ydeevne. Det vil kunne vælges at anvende en række systemer for en given byggevare for at tage hensyn til den særlige forbindelse mellem nogle af dens væsentlige egenskaber og de grundlæggende krav til bygværker.
(29)
I betragtning af byggevarers særegenheder og det særlige fokus på systemet til vurdering af dem er procedurerne for overensstemmelsesvurdering i afgørelse nr. 768/2008/EF og de moduler, der indgår deri, ikke hensigtsmæssige. Der bør derfor opstilles særlige metoder til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans med hensyn til byggevarers væsentlige egenskaber.
(30)
Som følge af forskellen i betydningen af CE-mærkning af byggevarer i forhold til de generelle principper i forordning (EF) nr. 765/2008 bør der indføres særlige bestemmelser, for at tydeliggøre forpligtelsen til at anbringe CE-mærkning på byggevarer og følgerne deraf.
(31)
Ved at anbringe CE-mærkning eller at lade den anbringe på en byggevare bør fabrikanterne angive, at de påtager sig ansvaret for denne byggevares overensstemmelse med den deklarerede ydeevne.
(32)
CE-mærkningen bør anbringes på alle byggevarer, for hvilke fabrikanten har udarbejdet en ydeevnedeklaration i henhold til denne forordning. Hvis der ikke er udarbejdet en ydeevnedeklaration, bør CE-mærkningen ikke anbringes.
(33)
CE-mærkningen bør være den eneste mærkning af byggevarens overensstemmelse med den deklarerede ydeevne og overholdelse af de gældende krav i relation til Unionens harmoniseringslovgivning. Der kan imidlertid anvendes andre former for mærkning, forudsat at de bidrager til at forbedre beskyttelsen af brugerne af byggevarer og ikke er omfattet af Unionens gældende harmoniseringslovgivning.
(34)
For at undgå unødig prøvning af byggevarer, for hvilke ydeevnen allerede er blevet tilstrækkeligt påvist af tidligere stabile prøvningsresultater eller andre foreliggende data, bør fabrikanten på de betingelser, der er opstillet i harmoniserede tekniske specifikationer eller i en afgørelse fra Kommissionen, kunne deklarere et bestemt ydeevneniveau eller en bestemt ydeevneklasse uden prøvning eller uden yderligere prøvning.
(35)
For at undgå gentagelse af allerede udførte prøvninger bør en fabrikant af en byggevare være berettiget til at gøre brug af prøvningsresultater opnået af en tredjepart.
(36)
Der bør fastsættes betingelser for anvendelsen af forenklede procedurer for vurdering af byggevarers ydeevne med henblik på at reducere omkostningerne ved at bringe dem i omsætning mest muligt, uden at sikkerhedsniveauet forringes. Fabrikanter, der anvender sådanne forenklede procedurer, bør fremlægge fyldestgørende dokumentation for, at disse betingelser er opfyldt.
(37)
For at gøre foranstaltningerne til markedsovervågning mere effektive bør alle de i denne forordning omhandlede forenklede procedurer for vurdering af byggevarers ydeevne kun gælde for fysiske eller juridiske personer, der fremstiller de varer, som de bringer i omsætning.
(38)
For yderligere at reducere omkostningerne for mikrovirksomheder i forbindelse med omsætning af byggevarer, som de har fremstillet, er det nødvendigt at fastsætte bestemmelser om forenklede procedurer til vurdering af ydeevnen, når de pågældende varer ikke indebærer betydelige sikkerhedsrisici og samtidig opfylder gældende krav, uanset disse kravs oprindelse. Virksomheder, der anvender disse forenklede procedurer, bør desuden godtgøre, at de opfylder kravene til at være mikrovirksomheder. De bør desuden følge de gældende procedurer for kontrol af ydeevnens konstans i henhold til de harmoniserede tekniske specifikationer for deres varer.
(39)
For en individuelt konstrueret og fremstillet byggevare bør fabrikanten være berettiget til at anvende forenklede procedurer til vurdering af ydeevnen, hvis det kan påvises, at den vare, der bringes i omsætning, opfylder de gældende krav.
(40)
Den fortolkningsramme for definitionen af »uden for serie«, der skal anvendes for forskellige byggevarer omfattet af denne forordning, bør fastlægges af Kommissionen i samråd med det stående byggeudvalg.
(41)
Alle erhvervsdrivende, der indgår i forsynings- og distributionskæden, skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de kun bringer byggevarer, som overholder kravene i denne forordning, der har til hensigt at sikre byggevarers ydeevne og opfylde grundlæggende krav til byggevarer, i omsætning eller gør dem tilgængelige på markedet. Navnlig bør importører og distributører af byggevarer være opmærksomme på de væsentlige krav, som der findes bestemmelser om på EU-markedet, og på medlemsstaternes specifikke krav i forbindelse med de grundlæggende krav til bygværker og anvende denne viden i deres handelstransaktioner.
(42)
Det er vigtigt at sikre adgang til nationale tekniske forskrifter, således at virksomhederne og herunder navnlig SMV'erne kan indsamle pålidelige og nøjagtige oplysninger om gældende ret i den medlemsstat, hvor de agter at bringe deres varer i omsætning eller at gøre dem tilgængelige på markedet. Medlemsstaterne bør derfor til dette formål udpege produktkontaktpunkter for byggeriet. Ud over de opgaver, der er defineret i artikel 10, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 764/2008 af 9. juli 2008 om procedurer for anvendelsen af visse nationale tekniske forskrifter på produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat (12), bør produktkontaktpunkterne for byggeriet også give oplysninger om regler gældende for indbygning, samling eller montering af en specifik type byggevare.
(43)
For at lette den frie bevægelighed for varer bør produktkontaktpunkterne for byggeriet gratis oplyse om bestemmelser med henblik på opfyldelse af grundlæggende krav til bygværker, som gælder for den enkelte byggevares tilsigtede anvendelse på hver medlemsstats område. Produktkontaktpunkterne for byggeriet kan også forelægge de erhvervsdrivende supplerende oplysninger eller bemærkninger. For andre oplysninger bør produktkontaktpunkterne for byggeriet kunne opkræve gebyrer, som står i et rimeligt forhold til omkostningerne ved at fremskaffe sådanne oplysninger eller bemærkninger. Medlemsstaterne bør endvidere sikre, at der afsættes tilstrækkelige ressourcer til produktkontaktpunkterne for byggeriet.
(44)
Da oprettelsen af produktkontaktpunkter for byggeriet ikke bør berøre opgavefordelingen mellem de kompetente myndigheder i medlemsstaternes lovgivningssystemer, bør medlemsstaterne kunne oprette produktkontaktpunkter for byggeriet i overensstemmelse med regionale eller lokale kompetencer. Medlemsstaterne bør kunne tildele rollen som produktkontaktpunkt for byggeriet til eksisterende kontaktpunkter, som er oprettet i overensstemmelse med andre EU-instrumenter, for at undgå en unødvendig forøgelse af antallet af kontaktpunkter og for at forenkle de administrative procedurer. For ikke at øge hverken virksomhedernes eller de kompetente myndigheders administrative udgifter bør medlemsstaterne også kunne tildele rollen som produktkontaktpunkt for byggeriet, ikke alene til eksisterende afdelinger i den offentlige administration, men også til nationale Solvitcentre, handelskamre, erhvervsorganisationer eller private organer.
(45)
Produktkontaktpunkterne for byggeriet bør være i stand til at udføre deres opgaver, uden at der opstår interessekonflikter, navnlig i forbindelse med proceduren for opnåelse af CE-mærkning.
(46)
Med henblik på at sikre en ækvivalent og konsistent håndhævelse af Unionens harmoniseringslovgivning bør medlemsstaterne udføre en effektiv markedsovervågning. Forordning (EF) nr. 765/2008 indeholder de grundlæggende betingelser for en sådan markedsovervågning, navnlig med hensyn til programmer, finansiering og sanktioner.
(47)
Medlemsstaternes ansvar for sikkerhedsmæssige, sundhedsmæssige og andre forhold, som er omfattet af de grundlæggende krav til bygværker på deres område, bør anerkendes i en beskyttelsesklausul, hvori der fastsættes passende beskyttelsesforanstaltninger.
(48)
Eftersom det er nødvendigt at sikre et ensartet præstationsniveau for organer, der foretager vurderinger og kontrol af konstansen af byggevarers ydeevne i hele Unionen, og eftersom alle sådanne organer bør udøve deres funktioner på en ensartet måde på lige konkurrencemæssige vilkår, bør der fastsættes krav til disse organer, der ønsker at blive notificeret til at udføre de i denne forordning omhandlede opgaver. Der bør ligeledes fastsættes bestemmelser om, at der skal være tilstrækkelige oplysninger om sådanne organer til rådighed, og at der skal føres tilsyn med disse organer.
(49)
For at sikre et ensartet kvalitetsniveau ved vurdering og kontrol af konstansen af byggevarers ydeevne er det også nødvendigt at fastsætte krav, som skal opfyldes af de myndigheder, der har ansvaret for at notificere de organer, der udfører disse opgaver, og give meddelelse herom til Kommissionen og de andre medlemsstater.
(50)
I henhold til artikel 291 i TEUF skal der ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure på forhånd fastsættes generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaternes skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser. Indtil vedtagelsen af denne nye forordning finder Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (13) fortsat anvendelse, bortset fra forskriftsproceduren med kontrol, som ikke finder anvendelse.
(51)
Med henblik på at virkeliggøre denne forordnings mål bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage visse delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen foretager passende høringer under sit forberedende arbejde, bl.a. på ekspertniveau.
(52)
Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter, der fastlægger betingelserne for at anvende websteder til at tilgængeliggøre ydeevneerklæringer.
(53)
Da der er brug for et vist tidsrum til at sikre, at de rammer, der er nødvendige for at denne forordning kan fungere efter hensigten, bør anvendelsen af forordningen udskydes, bortset fra bestemmelserne om udpegelse af tekniske vurderingsorganer, om notificerende myndigheder og notificerede organer, om etableringen af en organisation af tekniske vurderingsorganer og om oprettelse af det stående byggeudvalg.
(54)
Kommissionen og medlemsstaterne bør i samarbejde med interessenter lancere oplysningskampagner for at informere byggesektoren, navnlig de erhvervsdrivende og brugerne af byggevarer, om fastsættelsen af et fælles teknisk sprog, ansvarsfordelingen mellem de forskellige erhvervsdrivende og brugerne, anbringelsen af CE-mærkningen på byggevarer, revisionen af de grundlæggende krav til bygværker og systemet med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans.
(55)
Det grundlæggende krav til bygværker vedrørende bæredygtig udnyttelse af naturressourcer bør navnlig tage hensyn til genvinding af bygværker og deres materialer og dele efter nedrivning, bygværkers holdbarhed og anvendelse af miljøkompatible råvarer og sekundære materialer i bygværker.
(56)
Til vurdering af bæredygtig anvendelse af ressourcer og af bygværkers miljøpåvirkning bør der anvendes miljøvaredeklarationer, hvis de foreligger.
(57)
Hvor det er muligt, bør der udarbejdes ensartede europæiske metoder for fastlæggelsen af overholdelse af de grundlæggende krav i bilag I.
(58)
Målet for denne forordning, nemlig at sikre, at det indre marked for byggevarer fungerer ved hjælp af harmoniserede tekniske specifikationer til at udtrykke byggevarers ydeevne, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor, på grund af dens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre end, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastsætter betingelserne for at bringe byggevarer i omsætning eller gøre dem tilgængelige på markedet ved at fastsætte harmoniserede regler for, hvorledes byggevarers ydeevne udtrykkes med hensyn til deres væsentlige egenskaber, og for anvendelse af CE-mærkning på disse varer.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »byggevare«: enhver vare eller ethvert system, som fremstilles og bringes i omsætning med henblik på at indgå varigt i bygværker eller dele heraf, og hvis ydeevne har indflydelse på bygværkets ydeevne for så vidt angår de grundlæggende krav til bygværket
2) »et system«: en byggevare, der bringes i omsætning af en enkelt fabrikant som et sæt på mindst to separate komponenter, der skal kombineres for at blive monteret i det pågældende bygværk
3) »bygværker«: bygninger og anlægsarbejder
4) »væsentlige egenskaber«: de af byggevarens egenskaber, der vedrører de grundlæggende krav til bygværker
5) »en byggevares ydeevne«: ydeevne med hensyn til de relevante væsentlige egenskaber udtrykt i niveau eller klasse eller i en beskrivelse
6) »niveau«: resultatet af vurderingen af en byggevares ydeevne i forhold til dens væsentlige egenskaber, udtrykt som en numerisk værdi
7) »klasse«: en skala af niveauer, som afgrænses af en minimums- og en maksimumsværdi for en byggevares ydeevne
8) »grænseniveau«: et minimalt eller maksimalt ydeevneniveau for en byggevares væsentlige egenskab
9) »varetype«: et sæt repræsentative ydeevneniveauer eller -klasser for en byggevare i forhold til dens væsentlige egenskaber, fremstillet ved anvendelse af en given kombination af råvarer eller andre elementer i en bestemt produktionsproces
10) »harmoniserede tekniske specifikationer«: harmoniserede standarder og europæiske vurderingsdokumenter
11) »harmoniseret standard«: en standard vedtaget af et af de europæiske standardiseringsorganer, der er anført i bilag I til direktiv 98/34/EF, på grundlag af en anmodning fra Kommissionen i henhold til artikel 6 i nævnte direktiv
12) »europæisk vurderingsdokument«: et dokument vedtaget af organisationen af tekniske vurderingsorganer med henblik på udstedelse af europæiske tekniske vurderinger
13) »europæisk teknisk vurdering«: en dokumenteret vurdering af byggevarers ydeevne i forhold til deres væsentlige egenskaber i overensstemmelse med det respektive europæiske vurderingsdokument
14) »tilsigtet anvendelse«: den tilsigtede anvendelse af byggevaren som defineret i den gældende harmoniserede tekniske specifikation
15) »specifik teknisk dokumentation«: dokumentation, der viser, at metoderne i det gældende system for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans er blevet erstattet af andre metoder, forudsat at resultaterne af disse andre metoders anvendelse svarer til de resultater, der opnås med prøvningsmetoderne i den relevante harmoniserede standard
16) »gøre tilgængelig på markedet«: enhver levering af en byggevare med henblik på distribution eller anvendelse på EU-markedet som led i erhvervsvirksomhed, mod eller uden vederlag
17) »bringe i omsætning«: første tilgængeliggørelse af en byggevare på EU-markedet
18) »erhvervsdrivende«: fabrikanten, importøren, distributøren eller den bemyndigede repræsentant
19) »fabrikant«: enhver fysisk eller juridisk person, som fremstiller en byggevare eller får en sådan vare konstrueret eller fremstillet og markedsfører denne vare under sit navn eller varemærke
20) »distributør«: enhver fysisk eller juridisk person i forsyningskæden, bortset fra fabrikanten eller importøren, som gør en byggevare tilgængelig på markedet
21) »importør«: enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen, og som bringer en byggevare fra et tredjeland i omsætning på EU-markedet
22) »bemyndiget repræsentant«: enhver i Unionen etableret fysisk eller juridisk person, som har modtaget en skriftlig fuldmagt fra en fabrikant til at handle på dennes vegne i forbindelse med varetagelsen af specifikke opgaver
23) »tilbagetrækning:«: enhver foranstaltning, der har til formål at forhindre, at en byggevare i forsyningskæden gøres tilgængelig på markedet
24) »tilbagekaldelse«: enhver foranstaltning, der har til formål at opnå, at en byggevare, der allerede er gjort tilgængelig for slutbrugeren, returneres
25) »akkreditering«: akkreditering som fastsat i forordning (EF) nr. 765/2008
26) »fabrikkens egen produktionskontrol«: dokumenteret, løbende og intern produktionskontrol på en fabrik i overensstemmelse med de relevante harmoniserede tekniske specifikationer
27) »mikrovirksomhed«: en mikrovirksomhed som defineret i Kommissionens henstilling af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (14)
28) »livscyklus«: de konsekutive og indbyrdes forbundne trin i en byggevares liv, fra erhvervelse af råvarer eller frembringelse ud fra naturlige ressourcer til den endelige bortskaffelse.
Artikel 3
Grundlæggende krav til bygværker og byggevarers væsentlige egenskaber
1. De grundlæggende krav til bygværker i bilag I udgør grundlaget for udarbejdelsen af standardiseringsmandater og harmoniserede tekniske specifikationer.
2. Byggevarers væsentlige egenskaber fastlægges i harmoniserede tekniske specifikationer i relation til de grundlæggende krav til bygværker.
3. For specifikke familier af byggevarer, der er omfattet af en harmoniseret standard, fastsætter Kommissionen, når det er relevant og i forbindelse med varernes tilsigtede anvendelse som defineret i de harmoniserede standarder, gennem delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 60 de væsentlige egenskaber, som fabrikanten skal deklarere varens ydeevne for, når den bringes i omsætning.
Kommissionen fastsætter også, hvor det er relevant, gennem delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 60 grænseniveauerne for ydeevnen i forbindelse med de væsentlige egenskaber, som skal deklareres.
KAPITEL II
YDEEVNEDEKLARATION OG CE-MÆRKNING
Artikel 4
Ydeevnedeklaration
1. Hvis en byggevare er omfattet af en harmoniseret standard, eller stemmer overens med en europæisk teknisk vurdering, som er blevet udstedt for den, udarbejder fabrikanten en ydeevnedeklaration for varen, når den bringes i omsætning.
2. Hvis en byggevare er omfattet af en harmoniseret standard, eller stemmer overens med en europæisk teknisk vurdering, som er blevet udstedt for den, må der kun gives oplysninger om dens ydeevne med hensyn til de væsentlige egenskaber som defineret i den gældende harmoniserede tekniske specifikation, når det indgår i og er specificeret i ydeevnedeklarationen, med mindre der i overensstemmelse med artikel 5 ikke er udfærdiget nogen ydeevnedeklaration.
3. Ved at udarbejde ydeevnedeklarationen står fabrikanten inde for, at byggevaren er i overensstemmelse med den deklarerede ydeevne. Foreligger der ikke objektive oplysninger om det modsatte, antager medlemsstaterne, at den ydeevnedeklaration, der er udarbejdet af fabrikanten, er nøjagtig og pålidelig.
Artikel 5
Undtagelser fra kravet om udarbejdelse af ydeevnedeklaration
Uanset artikel 4, stk. 1, og hvis der ikke findes EU- eller nationale bestemmelser, som kræver deklaration af væsentlige egenskaber der, hvor byggevarerne er tilsigtet at skulle anvendes, kan en fabrikant undlade at udarbejde ydeevnedeklaration, når en byggevare, der er omfattet af en harmoniseret standard, bringes i omsætning, hvis:
a)
byggevaren fremstilles individuelt eller efter mål uden for serie for at opfylde en bestemt ordre og monteres i et enkelt identificeret bygværk af en fabrikant, som har ansvaret for, at varen indgår sikkert i bygværket, under overholdelse af gældende nationale bestemmelser og under ansvar af dem, som er ansvarlige for arbejdets sikre udførelse som udpeget efter de gældende nationale bestemmelser
b)
byggevaren fremstilles på byggepladsen for at indgå i det pågældende bygværk under overholdelse af gældende nationale bestemmelser og under ansvar af dem, som er ansvarlige for arbejdets sikre udførelse som udpeget efter de gældende nationale bestemmelser, eller
c)
byggevaren fremstilles traditionelt eller på en måde, der er hensigtsmæssig for bevarelsen af mindesmærker, og ved en ikke-industriel proces med henblik på korrekt renovering af bygværker, der officielt er beskyttet som en del af et særligt udpeget miljø eller på grund af deres særlige arkitektoniske eller historiske værdi, under overholdelse af gældende nationale bestemmelser.
Artikel 6
Ydeevnedeklarationens indhold
1. Ydeevnedeklarationen skal udtrykke byggevarers ydeevne med hensyn til disse varers væsentlige egenskaber i overensstemmelse med de relevante harmoniserede tekniske specifikationer.
2. Ydeevnedeklarationen skal navnlig indeholde følgende oplysninger:
a)
en henvisning til den varetype, som ydeevnedeklarationen er udarbejdet for
b)
systemet eller systemerne til vurdering og kontrol af konstansen af byggevarens ydeevne, jf. bilag V
c)
referencenummeret og udstedelsesdatoen for den harmoniserede standard eller den europæiske tekniske vurdering, der er blevet brugt til vurdering af hver enkelt væsentlig egenskab
d)
hvor det er relevant, referencenummeret for den anvendte specifikke tekniske dokumentation og de krav, som fabrikanten hævder, at varen opfylder.
3. Ydeevnedeklarationen indeholder desuden følgende:
a)
byggevarens tilsigtede anvendelse eller anvendelser i overensstemmelse med den gældende harmoniserede tekniske specifikation
b)
listen over de væsentlige egenskaber som fastsat i den pågældende harmoniserede tekniske specifikation for den deklarerede tilsigtede anvendelse eller de deklarerede tilsigtede anvendelser
c)
ydeevnen for mindst én af byggevarens væsentlige egenskaber, der er relevante for den deklarerede tilsigtede anvendelse eller de deklarerede tilsigtede anvendelser
d)
hvor det er relevant, byggevarens ydeevne efter niveauer eller klasser, eller i en beskrivelse, om nødvendigt på grundlag af en beregning, i forhold til dens væsentlige egenskaber som fastsat i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3
e)
ydeevnen for de væsentlige egenskaber ved byggevaren, som er knyttet til den tilsigtede anvendelse eller de tilsigtede anvendelser, idet der tages hensyn til bestemmelserne vedrørende den tilsigtede anvendelse eller de tilsigtede anvendelser, der hvor fabrikanten agter at gøre byggevaren tilgængelig på markedet
f)
i tilfælde af væsentlige egenskaber på listen, som der ikke deklareres nogen ydeevne for, anvendes bogstaverne »NPD« (No Performance Determined - ingen ydeevne fastlagt)
g)
hvis der er udstedt en europæisk teknisk vurdering for den pågældende vare, byggevarens ydeevne efter niveauer eller klasser, eller i en beskrivelse heraf, i forhold til alle væsentlige egenskaber, som er indeholdt i den pågældende europæiske tekniske vurdering.
4. Ydeevnedeklarationen udarbejdes ved anvendelse af modellen i bilag III.
5. De oplysninger, der er omhandlet i artikel 31 eller i givet fald artikel 33 i forordning (EF) nr. 1907/2006, skal fremlægges sammen med ydeevnedeklarationen.
Artikel 7
Ydeevnedeklarationens indgivelse
1. For enhver vare, som gøres tilgængelig på markedet, skal der medfølge et eksemplar af ydeevnedeklarationen enten i papirform eller elektronisk.
Hvis et parti af samme vare leveres til en enkelt bruger, er det imidlertid tilstrækkeligt, at der medfølger ét enkelt eksemplar af ydeevnedeklaration, enten i papirform eller elektronisk.
2. En papirkopi af ydeevnedeklarationen skal indgives, hvis modtageren anmoder herom.
3. Som undtagelse fra stk. 1 og 2 kan kopien af ydeevnedeklarationen gøres tilgængelig på et websted i overensstemmelse med betingelser, som fastsættes af Kommissionen gennem delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 60. Disse betingelser sikrer blandt andet, at ydeevnedeklarationen fortsat mindst er tilgængelig i den periode, der er nævnt i artikel 11, stk. 2.
4. Ydeevnedeklarationen skal indgives på det eller de sprog, der kræves af den medlemsstat, hvor varen gøres tilgængelig.
Artikel 8
Generelle principper og brug af CE-mærkning
1. De generelle principper i artikel 30 i forordning (EF) nr. 765/2008, anvendes på CE-mærkningen.
2. CE-mærkningen anbringes på de byggevarer, for hvilke fabrikanten har udarbejdet en ydeevnedeklaration i henhold til artikel 4 og 6.
Hvis fabrikanten ikke har udarbejdet en ydeevnedeklaration i henhold til artikel 4 og 6, anbringes CE-mærkningen ikke.
Ved at anbringe eller lade CE-mærkningen anbringe på en byggevare angiver fabrikanterne, at de påtager sig ansvaret for denne byggevares overensstemmelse med den deklarerede ydeevne og for dens overholdelse af alle gældende krav i henhold til denne forordning og anden EU-harmoniseringslovgivning om anbringelse af mærkningen.
Bestemmelserne om anbringelse af CE-mærkningen i anden relevant EU-harmoniseringslovgivning anvendes med forbehold af dette stykke.
3. CE-mærkningen skal for enhver byggevare, der er omfattet af en harmoniseret standard, eller for hvilken der er udstedt en europæisk teknisk vurdering, være den eneste mærkning, ved hvilken byggevarens overensstemmelse med den deklarerede ydeevne attesteres med hensyn til de væsentlige egenskaber, omfattet af den harmoniserede standard eller af den europæiske tekniske vurdering.
Medlemsstaterne må i den forbindelse ikke indføre referencer og skal tilbagetrække alle referencer i nationale foranstaltninger til mærkning, der attesterer overensstemmelsen med den deklarerede ydeevne med hensyn til de væsentlige egenskaber, som er omfattet af en anden harmoniseret standard end CE-mærkningen.
4. Medlemsstaterne må ikke forbyde eller hindre, at CE-mærkede byggevarer gøres tilgængelige på markedet eller anvendes på deres område eller under deres ansvar, når den deklarerede ydeevne svarer til kravene vedrørende anvendelsen i den pågældende medlemsstat.
5. Medlemsstaterne sikrer, at anvendelsen af CE-mærkede byggevarer ikke hindres af regler eller betingelser pålagt af offentlige organer eller private organer, der optræder som et offentligt foretagende eller offentligt organ på grundlag af en monopolstilling eller under et offentligt mandat, når de deklarerede ydeevner svarer til kravene vedrørende anvendelsen i den pågældende medlemsstat.
6. De metoder, der anvendes af medlemsstaterne i deres krav til bygværker, samt andre nationale regler med hensyn til byggevarers væsentlige egenskaber, skal være i overensstemmelse med harmoniserede standarder.
Artikel 9
Regler og betingelser for anbringelse af CE-mærkningen
1. CE-mærkningen anbringes på byggevaren eller på en etiket fastgjort til den, så den er synlig, let læselig og ikke kan slettes. Hvis varen er af en sådan art, at dette ikke er muligt eller berettiget, anbringes mærkningen på emballagen eller i følgedokumenterne.
2. CE-mærkningen efterfølges af de to sidste cifre i årstallet for det år, hvor CE-mærkningen først blev anbragt, fabrikantens navn og registrerede adresse eller et identifikationsmærke, der gør det muligt at fastslå fabrikantens navn og adresse på let og utvetydig vis, den unikke identifikationskode for varens type, ydeevnedeklarationens referencenummer, niveauet eller klassen for den ydeevne, der deklareres, reference til den anvendte harmoniserede tekniske specifikation, identifikationsnummeret på det notificerede organ, hvis det er relevant, og den tilsigtede anvendelse som fastlagt i den anvendte harmoniserede tekniske specifikation.
3. CE-mærkningen anbringes, før byggevaren bringes i omsætning. Der kan efter CE-mærkningen anbringes et piktogram eller en anden form for angivelse navnlig vedrørende en særlig risiko eller brug.
Artikel 10
Produktkontaktpunkter for byggeriet
1. Medlemsstaterne udpeger produktkontaktpunkter for byggeriet i henhold til artikel 9 i forordning (EF) nr. 764/2008.
2. Artikel 10 og 11 i forordning (EF) nr. 764/2008 finder anvendelse på produktkontaktpunkter for byggeriet.
3. For så vidt angår de opgaver, der er defineret i artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 764/2008, sikrer hver medlemsstat, at produktkontaktpunkterne for byggeriet i et klart og letforståeligt sprog giver oplysninger om de bestemmelser på medlemsstatens område, der tager sigte på at opfyldelse af grundlæggende krav til bygværker, som gælder for den enkelte byggevares tilsigtede anvendelse, jf. artikel 6, stk. 3, litra e), i nærværende forordning.
4. Produktkontaktpunkterne for byggeriet skal være i stand til at udføre deres opgaver, uden at der opstår interessekonflikter, navnlig i forbindelse med proceduren for opnåelse af CE-mærkning.
KAPITEL III
ERHVERVSDRIVENDES FORPLIGTELSER
Artikel 11
Fabrikanternes forpligtelser
1. Fabrikanterne udarbejder en ydeevnedeklaration i henhold til artikel 4 og 6 og anbringer CE-mærkningen i overensstemmelse med artikel 8 og 9.
Fabrikanterne udarbejder som grundlag for ydeevnedeklarationen en teknisk dokumentation, der beskriver alle de relevante elementer vedrørende det krævede system for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans.
2. Fabrikanterne skal opbevare den tekniske dokumentation og ydeevnedeklarationen i ti år efter, at byggevaren er blevet bragt i omsætning.
Kommissionen kan gennem delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 60 ændre denne periode for familier af byggevarer på grundlag af byggevarens forventede levetid eller rolle i bygværket.
3. Fabrikanterne sikrer, at der er etableret procedurer for at sikre, at en seriefremstilling opretholder den deklarerede ydeevne. Der tages behørigt hensyn til ændringer i varetypen og i de gældende harmoniserede tekniske specifikationer.
Når det anses for hensigtsmæssigt for at sikre nøjagtigheden, pålideligheden og stabiliteten af en byggevares deklarerede ydeevne, skal fabrikanten foretage stikprøvekontrol af byggevarer, der er bragt i omsætning eller gjort tilgængelige på markedet, undersøge og om nødvendigt føre register over klager, varer, der ikke opfylder kravene, og varetilbagekaldelser samt holde distributørerne orienteret om denne overvågning.
4. Fabrikanterne skal sikre, at deres byggevarer er forsynet med et type-, parti- eller serienummer eller en anden form for angivelse, ved hjælp af hvilken de kan identificeres, eller hvis dette på grund af varens størrelse eller art ikke er muligt, at de krævede oplysninger fremgår af emballagen eller af et dokument, der ledsager byggevaren.
5. Fabrikanterne skal på byggevaren, eller hvis dette ikke er muligt, på emballagen eller i et dokument, der ledsager byggevaren, angive deres navn, registrerede firmabetegnelse eller registrerede varemærke og den adresse, hvor de kan kontaktes. Adressen er adressen på ét enkelt sted, hvor fabrikanten kan kontaktes.
6. Når fabrikanten gør en byggevare tilgængelig på markedet, sikrer fabrikanten, at varen ledsages af en brugsanvisning og sikkerhedsinformation på et sprog fastsat af den pågældende medlemsstat, der er letforståeligt for brugerne.
7. Hvis en fabrikant finder eller har grund til at tro, at en byggevare, som fabrikanten har bragt i omsætning, ikke er i overensstemmelse med ydeevnedeklarationen eller ikke overholder andre gældende krav i denne forordning, skal fabrikanten straks træffe de nødvendige afhjælpende foranstaltninger for at bringe den pågældende byggevare i overensstemmelse med lovgivningen eller om nødvendigt trække den tilbage eller kalde den tilbage. Endvidere skal fabrikanten, hvis varen udgør en risiko, straks orientere de kompetente nationale myndigheder i de medlemsstater, hvor fabrikanten har gjort byggevaren tilgængelig, herom og give nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og de trufne afhjælpende foranstaltninger.
8. Fabrikanterne skal, i forlængelse af en kompetent national myndigheds begrundede anmodning give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere byggevarens overensstemmelse med ydeevnedeklarationen og overholdelse af andre gældende krav i denne forordning, på et for denne myndighed letforståeligt sprog. De skal, hvis denne myndighed anmoder herom, samarbejde med den om foranstaltninger, der træffes for at eliminere de risici, som byggevarer, de har bragt i omsætning, udgør.
Artikel 12
Bemyndigede repræsentanter
1. En fabrikant kan ved skriftlig fuldmagt udpege en bemyndiget repræsentant.
Udarbejdelsen af teknisk dokumentation indgår ikke i den bemyndigede repræsentants mandat.
2. En bemyndiget repræsentant udfører de opgaver, der er fastsat i fuldmagten. Fuldmagten skal som minimum sætte den bemyndigede repræsentant i stand til at udføre følgende opgaver:
a)
at sørge for, at ydeevnedeklarationen og den tekniske dokumentation står til rådighed for de nationale overvågningsmyndigheder i den periode, der er omhandlet i artikel 11, stk. 2
b)
på grundlag af en kompetent nationale myndigheds begrundede anmodning, at give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere byggevarens overensstemmelse med ydeevnedeklarationen og andre gældende krav i denne forordning
c)
at samarbejde med de kompetente nationale myndigheder, hvis disse anmoder herom, om foranstaltninger, der træffes for at eliminere risici, som de byggevarer, der er omfattet af den bemyndigede repræsentants fuldmagt, udgør.
Artikel 13
Importørernes forpligtelser
1. Importørerne bringer kun byggevarer, der opfylder de gældende krav i denne forordning, i omsætning på EU-markedet.
2. Før de bringer en byggevare i omsætning, sikrer importørerne, at vurderingen og kontrollen af ydeevnens konstans er blevet udført af fabrikanten. De sikrer, at fabrikanten har udarbejdet den tekniske dokumentation, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, andet afsnit, og ydeevnedeklarationen i henhold til artikel 4 og 6. De sikrer også, at varen, hvor det kræves, er forsynet med CE-mærkning, at varen er ledsaget af den krævede dokumentation, og at fabrikanten har opfyldt kravene i artikel 11, stk. 4 og 5.
Hvis en importør finder eller har grund til at tro, at en byggevare ikke er i overensstemmelse med ydeevnedeklarationen eller ikke overholder andre gældende krav i denne forordning, bringer importøren ikke denne byggevare i omsætning, før den opfylder den medfølgende ydeevnedeklaration og overholder andre gældende krav i denne forordning eller ydeevnedeklarationen er rettet. Derudover skal importøren, når byggevaren udgør en risiko, underrette fabrikanten samt markedsovervågningsmyndighederne herom.
3. Importørerne skal på byggevaren, eller hvis dette ikke er muligt, på emballagen eller i et dokument, der ledsager byggevaren, angive deres navn, registrerede firmabetegnelse eller registrerede varemærke og den adresse, hvor de kan kontaktes.
4. Importørerne skal, når de gør en byggevare tilgængelig på markedet, sikre, at varen ledsages af en brugsanvisning og sikkerhedsinformation på et sprog fastsat af den pågældende medlemsstat, som er letforståeligt for brugerne.
5. Importørerne skal sikre, at opbevarings- og transportbetingelserne for byggevarer, som de har ansvaret for, ikke bringer deres overensstemmelse med ydeevnedeklarationen og deres overholdelse af andre gældende krav i denne forordning i fare.
6. Når det anses for hensigtsmæssigt for at sikre nøjagtigheden, pålideligheden og stabiliteten af en byggevares deklarerede ydeevne, skal importøren foretage stikprøvekontrol af byggevarer, der er bragt i omsætning eller gjort tilgængelige på markedet, undersøge og om nødvendigt føre register over klager, varer, der ikke opfylder kravene, og varetilbagekaldelser samt holde distributørerne orienteret om denne overvågning.
7. Hvis en importør finder eller har grund til at tro, at en byggevare, som importøren har bragt i omsætning, ikke er i overensstemmelse med ydeevnedeklarationen eller ikke overholder andre gældende krav i denne forordning, skal importøren straks træffe de nødvendige afhjælpende foranstaltninger for at bringe den pågældende byggevare i overensstemmelse med lovgivningen eller om nødvendigt trække den tilbage eller kalde den tilbage. Endvidere skal importøren, hvis varen udgør en risiko, straks orientere de kompetente nationale myndigheder i de medlemsstater, hvor importøren har gjort byggevaren tilgængelig, herom og give nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og de trufne afhjælpende foranstaltninger.
8. Importørerne skal i den periode, der er omhandlet i artikel 11, stk. 2, opbevare en kopi af ydeevnedeklarationen, så den er til rådighed for markedsovervågningsmyndighederne, og sikre, at den tekniske dokumentation stilles til rådighed for disse myndigheder, hvis de anmoder herom.
9. Importørerne skal, i forlængelse af en kompetent national myndigheds begrundede anmodning, give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere byggevarens overensstemmelse med ydeevnedeklarationen og overholdelse af andre gældende krav i denne forordning, på et for denne myndighed letforståeligt sprog. De skal, hvis denne myndighed anmoder herom, samarbejde med den om foranstaltninger, der træffes for at eliminere de risici, som byggevarer, de har bragt i omsætning, udgør.
Artikel 14
Distributørernes forpligtelser
1. Distributørerne skal, når de gør en byggevare tilgængelig på markedet, handle med fornøden omhu over for kravene i denne forordning.
2. Distributørerne sikrer, før de gør en byggevare tilgængelig på markedet, at den, hvor det er et krav, er forsynet med CE-mærkning og er ledsaget af den dokumentation, der kræves i henhold til denne forordning, og af anvisninger og sikkerhedsoplysninger på et sprog fastsat af den pågældende medlemsstat, som er letforståeligt for brugerne. Endvidere sikrer distributørerne, at fabrikanten og importøren har opfyldt kravene i henholdsvis artikel 11, stk. 4 og 5, og artikel 13, stk. 3.
Hvis en distributør finder eller har grund til at tro, at en byggevare ikke er i overensstemmelse med ydeevnedeklarationen eller ikke overholder andre gældende krav i denne forordning, gør distributøren ikke varen tilgængelig på markedet, før den opfylder den medfølgende ydeevnedeklaration og overholder andre gældende krav i denne forordning eller ydeevnedeklarationen er rettet. Endvidere skal distributøren, når varen udgør en risiko, underrette fabrikanten eller importøren herom samt markedsovervågningsmyndighederne.
3. Distributørerne skal sikre, at opbevarings- og transportbetingelserne for byggevarer, som de har ansvaret for, ikke bringer deres overensstemmelse med ydeevnedeklarationen eller deres overholdelse af andre gældende krav i denne forordning i fare.
4. Hvis en distributør finder eller har grund til at tro, at en byggevare, som distributøren har gjort tilgængelig på markedet, ikke er i overensstemmelse med ydeevnedeklarationen eller ikke overholder andre gældende krav i denne forordning, skal distributøren sikre, at der træffes de nødvendige afhjælpende foranstaltninger for at bringe den pågældende byggevare i overensstemmelse med lovgivningen eller om nødvendigt trække den tilbage eller kalde den tilbage. Endvidere skal distributøren, hvis varen udgør en risiko, straks orientere de kompetente nationale myndigheder i de medlemsstater, hvor distributøren har gjort varen tilgængelig, herom og give nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og de trufne afhjælpende foranstaltninger.
5. Distributørerne skal, i forlængelse af en kompetent national myndigheds begrundede anmodning, give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere byggevarens overensstemmelse med ydeevnedeklarationen og overholdelse af andre gældende krav i denne forordning, på et for denne myndighed letforståeligt sprog. De skal, hvis denne myndighed anmoder herom, samarbejde med den om foranstaltninger, der træffes for at undgå de risici, som byggevarer, de har gjort tilgængelige på markedet, udgør.
Artikel 15
Tilfælde, hvori fabrikantens forpligtelser finder anvendelse på importøren og distributøren
En importør eller distributør anses for at være en fabrikant for så vidt angår denne forordning og er underlagt en fabrikants forpligtelser i henhold til artikel 11, hvis den pågældende bringer en vare i omsætning under eget navn eller varemærke eller ændrer en byggevare, der allerede er bragt i omsætning, på en sådan måde, at overensstemmelsen med ydeevnedeklarationen kan påvirkes heraf.
Artikel 16
Identifikation af erhvervsdrivende
Erhvervsdrivende skal i den periode, der er omhandlet i artikel 11, stk. 2, på anmodning identificere følgende over for markedsovervågningsmyndighederne:
a)
enhver erhvervsdrivende, som har leveret dem en vare
b)
enhver erhvervsdrivende, som de har leveret en vare til.
KAPITEL IV
HARMONISEREDE TEKNISKE SPECIFIKATIONER
Artikel 17
Harmoniserede standarder
1. Harmoniserede standarder udarbejdes af de europæiske standardiseringsorganer, der er anført i bilag I til direktiv 98/34/EF, på grundlag af en anmodning (i det følgende benævnt »mandat«) udstedt af Kommissionen i henhold til artikel 6 i nævnte direktiv efter høring af det i artikel 64 i nærværende forordning omhandlede stående byggeudvalg (i det følgende benævnt »det stående byggeudvalg«).
2. Når interessenter deltager i udviklingen af harmoniserede standarder i henhold til denne artikel, skal de europæiske standardiseringsorganer sikre, at de forskellige kategorier af interessenter i alle tilfælde er retfærdigt og ligeligt repræsenterede.
3. De harmoniserede standarder udgør metoderne til og kriterierne for at vurdere byggevarers ydeevne med hensyn til deres væsentlige egenskaber.
Når det er fastsat i det relevante mandat, skal en harmoniseret standard henvise til en tilsigtet anvendelse af de varer, der er omfattet deraf.
De harmoniserede standarder skal, når det er hensigtsmæssigt og uden at bringe resultaternes nøjagtighed, pålidelighed eller stabilitet i fare, fastsætte metoder, der kræver færre omkostninger end prøvning, til vurdering af byggevarers ydeevne med hensyn til deres væsentlige egenskaber.
4. De europæiske standardiseringsorganer fastlægger i harmoniserede standarder fabrikkernes egen produktionskontrol, som skal tage hensyn til de særlige forhold for fremstillingsprocessen for de pågældende byggevarer.
Den harmoniserede standard skal indeholde de tekniske enkeltheder, der er nødvendige for at gennemføre systemet til vurdering og kontrol af konstansen af ydeevnen.
5. Kommissionen vurderer, om de harmoniserede standarder udarbejdet af de europæiske standardiseringsorganer er i overensstemmelse med de relevante mandater.
Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende en liste over referencer for harmoniserede standarder, der er i overensstemmelse med de relevante mandater.
Følgende oplyses for hver harmoniseret standard på listen:
a)
eventuelle referencer for ophævede harmoniserede tekniske specifikationer
b)
dato for indtræden af sameksistensperioden
c)
dato for ophøret af sameksistensperioden.
Kommissionen offentliggør enhver ajourføring af denne liste.
Der kan fra datoen for sameksistensperiodens indtræden anvendes en harmoniseret standard til at deklarere ydeevnen for en byggevare, som er omfattet heraf. De nationale standardiseringsorganer har pligt til at gennemføre de harmoniserede standarder i overensstemmelse med direktiv 98/34/EF.
Med forbehold af artikel 36, 37 og 38 kan der fra datoen for sameksistensperiodens ophør kun anvendes en harmoniseret standard til at udarbejde en ydeevnedeklaration for byggevarer, som er omfattet heraf.
Ved sameksistensperiodens ophør bortfalder modstridende nationale standarder, og medlemsstaterne ophæver gyldigheden af alle modstridende nationale bestemmelser.
Artikel 18
Formel indsigelse mod harmoniserede standarder
1. Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at en harmoniseret standard ikke fuldt ud dækker de krav, som er fastsat i det relevante mandat, forelægger den pågældende medlemsstat eller Kommissionen, efter at have hørt det stående byggeudvalg, sagen for det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 5 i direktiv 98/34/EF med angivelse af argumenterne herfor. Efter at have hørt de relevante europæiske standardiseringsorganer afgiver det nævnte udvalg straks udtalelse.
2. På baggrund af udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 5 i direktiv 98/34/EF træffer Kommissionen afgørelse om at offentliggøre, ikke at offentliggøre, at offentliggøre med begrænsninger, at opretholde, at opretholde med begrænsninger eller at tilbagetrække referencerne for den pågældende harmoniserede standard i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Kommissionen underretter det berørte europæiske standardiseringsorgan om sin afgørelse og anmoder om nødvendigt om ændring af de pågældende harmoniserede standarder.
Artikel 19
Europæisk vurderingsdokument
1. Efter anmodning om en europæisk teknisk vurdering fra en fabrikant udarbejdes og vedtages et europæisk vurderingsdokument af organisationen af tekniske vurderingsorganer for enhver byggevare, der ikke eller kun delvis er omfattet af en harmoniseret standard, og hvis ydeevne ikke kan vurderes fuldt ud i forhold til dens væsentlige egenskaber i henhold til en eksisterende harmoniseret standard, bl.a. fordi:
a)
varen ikke henhører under en eksisterende harmoniseret standards anvendelsesområde
b)
den vurderingsmetode, der er fastsat i den harmoniserede standard, ikke er egnet for mindst én af varens væsentlige egenskaber, eller
c)
den harmoniserede standard ikke angiver nogen vurderingsmetode i forhold til mindst én af den pågældende vares væsentlige egenskaber.
2. Proceduren for vedtagelse af det europæiske vurderingsdokument skal respektere principperne i artikel 20 og overholde artikel 21 og bilag II.
3. Kommissionen kan i overensstemmelse med artikel 60 vedtage delegerede retsakter om ændring af bilag II og fastsætte supplerende procedureregler for udvikling og vedtagelse af et europæisk vurderingsdokument.
4. Kommissionen anvender i relevant omfang, efter at have hørt det stående byggeudvalg, eksisterende europæiske vurderingsdokumenter som grundlag for de mandater, den udsteder i henhold til artikel 17, stk. 1, med henblik på udarbejdelse af harmoniserede standarder for de i nærværende artikels stk. 1 omhandlede varer.
Artikel 20
Principper for udvikling og vedtagelse af europæiske vurderingsdokumenter
1. Proceduren for udvikling og vedtagelse af europæiske vurderingsdokumenter skal:
a)
være gennemsigtig for den berørte fabrikant
b)
fastsætte hensigtsmæssige obligatoriske tidsfrister for at undgå ubegrundede forsinkelser
c)
tage passende hensyn til beskyttelse af forretningshemmeligheder samt fortrolighed
d)
give Kommissionen mulighed for passende deltagelse
e)
være omkostningseffektiv for fabrikanten og
f)
sikre tilstrækkelig kollegialitet og koordinering mellem de tekniske vurderingsorganer, der er udpeget for den pågældende vare.
2. De tekniske vurderingsorganer afholder sammen med organisationen af tekniske vurderingsorganer alle omkostninger til udvikling og vedtagelse af europæiske vurderingsdokumenter.
Artikel 21
Forpligtelser for det tekniske vurderingsorgan, der modtager en anmodning om en europæisk teknisk vurdering
1. Det tekniske vurderingsorgan, der modtager en anmodning om en europæisk teknisk vurdering meddeler fabrikanten, om byggevaren er helt eller delvist omfattet af en harmoniseret teknisk specifikation, på følgende måde:
a)
hvis varen er helt omfattet af en harmoniseret standard, meddeler det tekniske vurderingsorgan fabrikanten, at der i henhold til artikel 19, stk. 1, ikke kan udstedes nogen europæisk teknisk vurdering
b)
hvis varen er helt omfattet af et europæisk vurderingsdokument, meddeler det tekniske vurderingsorgan fabrikanten, at dette dokument vil blive anvendt som grundlag for den europæiske tekniske vurdering, der udstedes
c)
hvis varen ikke eller kun delvis er omfattet af en harmoniseret teknisk specifikation, anvender det ansvarlige tekniske vurderingsorgan de procedurer, der findes i bilag II eller er fastsat i henhold til artikel 19, stk. 3.
2. I de i stk. 1, litra b) og c), omhandlede tilfælde underretter det tekniske vurderingsorgan organisationen af tekniske vurderingsorganer og Kommissionen om indholdet af anmodningen og om referencen til en relevant kommissionsafgørelse om vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, som det tekniske vurderingsorgan agter at anvende for den pågældende byggevare, eller om, at en sådan kommissionsafgørelse ikke findes.
3. Hvis Kommissionen finder, at der for den pågældende byggevare ikke findes nogen relevant afgørelse om vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, anvendes artikel 28.
Artikel 22
Offentliggørelse
Europæiske vurderingsdokumenter vedtaget af organisationen af tekniske vurderingsorganer sendes til Kommissionen, som offentliggør en oversigt over referencer for de endelige europæiske vurderingsdokumenter i Den Europæiske Unions Tidende.
Kommissionen offentliggør enhver ajourføring af denne liste.
Artikel 23
Bilæggelse af tvister i tilfælde af uenighed mellem de tekniske vurderingsorganer
Hvis de tekniske vurderingsorganer ikke er nået til enighed om det europæiske vurderingsdokument inden for de fastsatte tidsfrister, fremsender organisationen af tekniske vurderingsorganer sagen til Kommissionen, der finder en passende løsning.
Artikel 24
Det europæiske vurderingsdokuments indhold
1. Et europæisk vurderingsdokument skal mindst indeholde en generel beskrivelse af byggevaren, listen over de væsentlige egenskaber, som er relevante for varens tilsigtede anvendelse som angivet af fabrikanten, og som er aftalt mellem fabrikanten og organisationen af tekniske vurderingsorganer, samt metoderne og kriterierne for vurdering af varens ydeevne med hensyn til disse væsentlige egenskaber.
2. Principperne for fabrikkernes egen produktionskontrol fastsættes i det europæiske vurderingsdokument, idet der tages hensyn til forholdene i forbindelse med fremstillingsprocessen for den pågældende byggevare.
3. Hvis ydeevnen for nogle af varens væsentlige egenskaber kan vurderes korrekt ved hjælp af metoder og kriterier, der allerede fastlagt i andre harmoniserede tekniske specifikationer eller i de retningslinjer, der er omhandlet i artikel 66, stk. 3, eller anvendt i henhold til artikel 9 i direktiv 89/106/EØF før den 1. juli 2013 i forbindelse med udstedelsen af europæiske tekniske godkendelser, indarbejdes disse eksisterende metoder og kriterier som elementer i det europæiske vurderingsdokument.
Artikel 25
Formel indsigelse mod europæiske vurderingsdokumenter
1. Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at et europæisk vurderingsdokument ikke fuldt ud dækker de krav, som skal opfyldes i relation til de grundlæggende krav til bygværker, jf. bilag I, forelægger den pågældende medlemsstat eller Kommissionen sagen for det stående byggeudvalg med angivelse af argumenterne herfor. Efter at have hørt organisationen af tekniske vurderingsorganer afgiver udvalget straks udtalelse.
2. På baggrund af det stående byggeudvalgs udtalelse træffer Kommissionen afgørelse om at offentliggøre, ikke at offentliggøre, at offentliggøre med begrænsninger, at opretholde, at opretholde med begrænsninger eller at tilbagetrække referencerne for det pågældende europæiske vurderingsdokument i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Kommissionen underretter organisationen af tekniske vurderingsorganer i overensstemmelse hermed og anmoder om nødvendigt om ændring af det pågældende europæiske vurderingsdokument.
Artikel 26
Europæisk teknisk vurdering
1. Den europæiske tekniske vurdering udstedes efter anmodning fra en fabrikant af et teknisk vurderingsorgan på grundlag af et europæisk vurderingsdokument udarbejdet henhold til procedurerne i artikel 21 og bilag II.
Forudsat at der foreligger et europæisk vurderingsdokument, kan der også udstedes en europæisk teknisk vurdering, hvis der er udstedt et mandat til en harmoniseret standard. En sådan udstedelse er mulig indtil begyndelsen af sameksistensperioden som fastsat af Kommissionen i henhold til artikel 17, stk. 5.
2. Den europæiske tekniske vurdering skal indeholde den ydeevne, der skal deklareres, efter niveauer eller klasser, eller i en beskrivelse, i forhold til de væsentlige egenskaber aftalt mellem fabrikanten og det tekniske vurderingsorgan, der modtager anmodningen om den europæiske tekniske vurdering for den tilsigtede anvendelse, og de tekniske enkeltheder, der er nødvendige for at gennemføre systemet til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans.
3. Kommissionen vedtager for at sikre en ensartet gennemførelse af denne artikel gennemførelsesretsakter om fastlæggelse af formatet for den europæiske tekniske vurdering efter proceduren i artikel 64, stk. 2.
Artikel 27
Ydeevneniveauer og -klasser
1. Kommissionen kan vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 60 om fastsættelse af ydeevneklasser for byggevarers væsentlige egenskaber.
2. Hvis Kommissionen har fastsat ydeevneklasser for byggevarers væsentlige egenskaber, skal de europæiske standardiseringsorganer anvende disse klasser i harmoniserede standarder. Organisationen af tekniske vurderingsorganer skal, hvor det er relevant, anvende disse klasser i de europæiske vurderingsdokumenter.
Når Kommissionen ikke fastsætter ydeevneklasser for byggevarers væsentlige egenskaber, kan sådanne fastsættes af de europæiske standardiseringsorganer i harmoniserede standarder på grundlag af et revideret mandat.
3. De europæiske standardiseringsorganer opstiller, for så vidt som det er angivet i de relevante mandater, i harmoniserede standarder grænseniveauer i forbindelse med væsentlige egenskaber og i givet fald de tilsigtede anvendelser, der skal opfyldes af byggevarer i medlemsstaterne.
4. Når de europæiske standardiseringsorganer har fastsat ydeevneklasser i en harmoniseret standard, anvender organisationen af tekniske vurderingsorganer disse klasser i de europæiske vurderingsdokumenter, hvis de er relevante for byggevaren.
Når det anses for hensigtsmæssigt, kan organisationen af tekniske vurderingsorganer med Kommissionens samtykke og efter høring af det stående byggeudvalg i det europæiske vurderingsdokument fastsætte ydeevneklasser og grænseniveauer med hensyn til de af byggevarens væsentlige egenskaber, der vedrører den af fabrikanten tilsigtede anvendelse.
5. Kommissionen kan vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 60 om fastsættelse af betingelser for, hvornår en byggevare skal anses for at opfylde et bestemt ydeevneniveau eller en bestemt ydeevneklasse uden prøvning eller uden yderligere prøvning.
Når Kommissionen ikke fastsætter sådanne betingelser, kan de fastsættes af de europæiske standardiseringsorganer i harmoniserede standarder på grundlag af et revideret mandat.
6. Når Kommissionen har fastsat klassificeringer i henhold til stk. 1, kan medlemsstaterne kun fastsætte ydeevneniveauer eller -klasser, som byggevarer skal overholde med hensyn til deres væsentlige egenskaber, i overensstemmelse med disse klassificeringer.
7. De europæiske standardiseringsorganer og organisationen af tekniske vurderingsorganer tager ved fastsættelsen af grænseniveauer eller ydeevneklasser hensyn til medlemsstaternes lovgivningsmæssige behov.
Artikel 28
Vurdering og kontrol af ydeevnens konstans
1. Vurderingen og kontrollen af konstansen af byggevarers ydeevne med hensyn til deres væsentlige egenskaber foretages i overensstemmelse med et af systemerne i bilag V.
2. Gennem delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 60 fastsætter Kommissionen og kan revidere, under hensyntagen navnlig til virkningerne for menneskers sikkerhed og sundhed og for miljøet, hvilket system eller hvilke systemer der er gældende for en given byggevare eller familie af byggevarer eller en given væsentlig egenskab. Kommissionen tager i den forbindelse også hensyn til dokumenterede erfaringer fra de nationale myndigheder vedrørende markedsovervågning.
Kommissionen vælger det eller de systemer med færrest omkostninger, der er foreneligt med opfyldelsen af alle grundlæggende krav til bygværket.
3. Det eller de således fastsatte systemer skal angives i mandaterne for harmoniserede standarder og i de harmoniserede tekniske specifikationer.
KAPITEL V
TEKNISKE VURDERINGSORGANER
Artikel 29
Udpegelse, overvågning og evaluering af tekniske vurderingsorganer
1. Medlemsstaterne kan udpege tekniske vurderingsorganer på deres område, navnlig for et eller flere af de produktområder, der er anført i tabel 1 i bilag IV.
Medlemsstater, der har udpeget et teknisk vurderingsorgan, skal meddele de andre medlemsstater og Kommissionen dets navn og adresse og de produktområder, som det pågældende tekniske vurderingsorgan er udpeget for.
2. Kommissionen gør listen over tekniske vurderingsorganer offentligt tilgængelig i elektronisk form, idet den angiver de produktområder, de er udpeget for, og bestræber sig på at sikre den højest mulige grad af gennemsigtighed.
Kommissionen gør enhver ajourføring af denne liste offentligt tilgængelig.
3. Medlemsstaterne overvåger aktiviteterne og kompetencen i de tekniske vurderingsorganer, som de har udpeget, og evaluerer dem efter kravene i tabel 2 i bilag IV.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres nationale procedurer for udpegelse af tekniske vurderingsorganer, om overvågningen af deres aktiviteter og kompetence samt om eventuelle ændringer af disse oplysninger.
4. Kommissionen vedtager retningslinjer for evalueringen af de tekniske vurderingsorganer efter høring af det stående byggeudvalg.
Artikel 30
Krav, der skal opfyldes af tekniske vurderingsorganer
1. Et teknisk vurderingsorgan foretager vurderingen og udsteder den europæiske tekniske vurdering inden for et produktområde, som det er udpeget for.
Det tekniske vurderingsorgan skal opfylde kravene i tabel 2 i bilag IV inden for det område, som det er udpeget for.
2. Et teknisk vurderingsorgan skal gøre sin organisationsplan samt navnene på medlemmerne af sine interne beslutningstagende organer offentligt tilgængelige.
3. Hvis et teknisk vurderingsorgan ikke længere opfylder kravene i stk. 1, trækker medlemsstaten udpegelsen af det pågældende tekniske vurderingsorgan tilbage for det relevante produktområde og underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.
Artikel 31
Koordinering af tekniske evalueringsorganer
1. De tekniske vurderingsorganer skal oprette en organisation af tekniske vurderingsorganer.
2. Organisationen af tekniske vurderingsorganer anses for at være et organ, der arbejder for virkeliggørelsen af et mål af almen europæisk interesse, jf. artikel 162 i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (15).
3. De fælles mål for samarbejdet og de administrative og finansielle betingelser vedrørende de tilskud, der tildeles organisationen af tekniske vurderingsorganer, kan fastsættes i en rammeaftale om partnerskab mellem Kommissionen og organisationen i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (16) (finansforordningen) og forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002. Europa-Parlamentet og Rådet underrettes om indgåelsen af en sådan aftale.
4. Organisationen af tekniske vurderingsorganer skal mindst udføre følgende opgaver:
a)
organisere koordineringen af de tekniske vurderingsorganer og om fornødent sikre samarbejdet med og høringen af andre interessenter
b)
sikre, at eksempler på bedste praksis udveksles mellem de tekniske vurderingsorganer med henblik på at fremme effektiviteten og yde industrien en bedre service
c)
koordinere anvendelsen af de procedurer, der er fastsat i artikel 21 og i bilag II, samt yde den støtte, der er nødvendig i forbindelse hermed
d)
udvikle og vedtage europæiske vurderingsdokumenter
e)
informere Kommissionen om ethvert spørgsmål vedrørende udarbejdelse af europæiske vurderingsdokumenter og ethvert aspekt vedrørende fortolkningen af de procedurer, der er fastsat i artikel 21 og i bilag II, samt foreslå Kommissionen forbedringer på grundlag af de erfaringer, der gøres
f)
meddele eventuelle bemærkninger om et teknisk vurderingsorgan, som ikke udfører sine opgaver i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i artikel 21 og i bilag II, til Kommissionen og den medlemsstat, som har udpeget det tekniske vurderingsorgan
g)
sikre, at vedtagne europæiske vurderingsdokumenter og referencer til europæiske tekniske vurderinger holdes offentligt tilgængelige.
Med henblik på udførelsen af disse opgaver har organisationen af tekniske vurderingsorganer et sekretariat.
5. Medlemsstaterne sikrer, at de tekniske vurderingsorganer bidrager til organisationen af tekniske vurderingsorganer med finansielle og menneskelige ressourcer.
Artikel 32
EU-finansiering
1. Unionen kan yde tilskud til organisationen af tekniske vurderingsorganer til gennemførelsen af de opgaver, der er omhandlet i artikel 31, stk. 4.
2. Bevillingerne til de opgaver, der er omhandlet i artikel 31, stk. 4, fastsættes årligt af budgetmyndigheden inden for den gældende finansielle ramme.
Artikel 33
Finansieringsordninger
1. EU-finansiering tilvejebringes uden indkaldelse af forslag til organisationen af tekniske vurderingsorganer med henblik på udførelse af de opgaver, der er omhandlet i artikel 31, stk. 4, og som der kan bevilges tilskud til i henhold til finansforordningen.
2. Aktiviteter udført af sekretariatet for organisationen af tekniske vurderingsorganer som omhandlet i artikel 31, stk. 4, kan finansieres ved hjælp af driftstilskud. Driftstilskud nedtrappes ikke automatisk i tilfælde af fornyelse.
3. I aftaler om tilskud kan der, bortset fra tilfælde hvor modtagerens indirekte omkostninger dækkes af et driftstilskud, som finansieres over Unionens almindelige budget, tillades dækning af modtagerens generalomkostninger med et fast beløb på op til 10 % af de samlede støtteberettigede direkte omkostninger i forbindelse med aktioner.
Artikel 34
Ledelse og overvågning
1. De bevillinger, der fastsættes af budgetmyndigheden til finansiering af de opgaver, der er omhandlet i artikel 31, stk. 4, kan også anvendes til at dække administrative udgifter i forbindelse med forberedelse, overvågning, kontrol, revision og evaluering, som er direkte nødvendige for virkeliggørelsen af denne forordnings mål, herunder navnlig undersøgelser, møder, oplysnings- og formidlingsaktioner, udgifter i forbindelse med elektroniske informationsudvekslingsnetværk samt alle andre udgifter til administrativ og teknisk bistand, som Kommissionen måtte anvende til aktiviteter i forbindelse med udviklingen og vedtagelsen af europæiske vurderingsdokumenter og udstedelsen af europæiske tekniske vurderinger.
2. Kommissionen evaluerer relevansen af de opgaver, der er omhandlet i artikel 31, stk. 4, og som modtager EU-finansiering, i lyset af kravene i Unionens politikker og lovgivning, og underretter Europa-Parlamentet og Rådet om resultatet af denne evaluering senest den 1. januar 2017 og derefter hvert fjerde år.
Artikel 35
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af aktiviteter, der finansieres i henhold til denne forordning, at Unionens finansielle interesser beskyttes gennem anvendelse af forebyggende foranstaltninger mod svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, gennem effektiv kontrol og inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens grovhed og have afskrækkende virkning, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (17), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (18) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (19).
2. Hvad angår aktiviteter, der finansieres i henhold til denne forordning, forstås ved begrebet uregelmæssighed, jf. artikel 1, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95, enhver overtrædelse af en EU-bestemmelse eller manglende overholdelse af en kontraktlig forpligtelse som følge af en erhvervsdrivendes handling eller forsømmelse, der indebærer afholdelse af en uretmæssig udgift, der skader eller kunne skade Unionens almindelige budget eller andre budgetter, der forvaltes af Den Europæiske Union.
3. De aftaler og kontrakter, der indgås som følge af denne forordning, skal indeholde bestemmelser om overvågning og finansiel kontrol, der skal foretages af Kommissionen eller en bemyndiget repræsentant for denne, og om revision, der skal foretages af Revisionsretten, og som om nødvendigt kan foretages på stedet.
KAPITEL VI
FORENKLEDE PROCEDURER
Artikel 36
Anvendelse af relevant teknisk dokumentation
1. Ved bestemmelsen af varetypen, kan en fabrikant erstatte typeprøvningen eller typeberegningen med relevant teknisk dokumentation, der påviser at:
a)
byggevaren, for så vidt angår en eller flere væsentlige egenskaber af den byggevare, som fabrikanten bringer i omsætning, anses for at opfylde et bestemt ydeevneniveau eller en bestemt ydeevneklasse uden prøvning eller beregning, eller uden yderligere prøvning og beregning, i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i de relevante harmoniserede tekniske specifikationer eller i en beslutning fra Kommissionen
b)
den byggevare, der er omfattet af en harmoniseret standard, og som fabrikanten bringer i omsætning, svarer til varetypen for en anden byggevare, der er fremstillet af en anden fabrikant og allerede er prøvet i overensstemmelse med den relevante harmoniserede standard. Når disse betingelser er opfyldt, er fabrikanten berettiget til at deklarere en ydeevne svarende til alle eller en del af prøvningsresultaterne for denne anden vare. Fabrikanten må først anvende prøvningsresultater opnået af en anden fabrikant efter at have fået tilladelse hertil af den pågældende fabrikant, som forbliver ansvarlig for prøvningsresultaternes nøjagtighed, pålidelighed og stabilitet, eller
c)
den byggevare, der er omfattet af en harmoniseret teknisk specifikation, og som fabrikanten bringer i omsætning, er et system bestående af komponenter, som fabrikanten samler ved nøje at følge præcise anvisninger fra leverandøren af et sådant system eller en komponent heri, som allerede har ladet systemet eller komponenten prøve for en eller flere af dets/dens væsentlige egenskaber i overensstemmelse med den relevante harmoniserede tekniske specifikation. Når disse betingelser er opfyldt, er fabrikanten berettiget til at deklarere en ydeevne svarende til alle eller en del af prøvningsresultaterne for det system eller den komponent, der er blevet leveret til ham. Fabrikanten må først anvende prøvningsresultater opnået af en anden fabrikant eller systemleverandør efter at have fået tilladelse hertil af den pågældende fabrikant eller systemleverandør, som forbliver ansvarlig for prøvningsresultaternes nøjagtighed, pålidelighed og stabilitet.
2. Hvis den byggevare, der er omhandlet i stk. 1, tilhører en familie af byggevarer, for hvilke det gældende system for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans er system 1+ eller 1 som fastsat i bilag V, skal den i stk. 1 omhandlede relevante tekniske dokumentation kontrolleres af et notificeret produktcertificeringsorgan som omhandlet i bilag V.
Artikel 37
Mikrovirksomheders anvendelse af forenklede procedurer
Mikrovirksomheder, som fremstiller byggevarer, der er omfattet af en harmoniseret standard, kan erstatte bestemmelsen af varetypen på grundlag af typeprøvning for de gældende systemer 3 og 4 som fastsat i bilag V ved hjælp af andre metoder end dem, der er indeholdt i den gældende harmoniserede standard. Disse fabrikanter kan også behandle byggevarer, på hvilke system 3 finder anvendelse, i overensstemmelse med bestemmelserne for system 4. Hvis en fabrikant anvender disse forenklede procedurer, skal fabrikanten med en specifik teknisk dokumentation påvise, at byggevaren opfylder gældende krav, og at den anvendte procedure er ækvivalent med den procedure, der er fastsat i de harmoniserede standarder.
Artikel 38
Andre forenklede procedurer
1. For byggevarer, der er omfattet af en harmoniseret standard, og som fremstilles individuelt eller efter mål uden for serie for at opfylde en bestemt ordre, og som er monteret i et enkelt identificeret bygværk, kan fabrikanten erstatte ydeevnevurderingen under det gældende system, jf. bilag V, med specifik teknisk dokumentation, der viser, at varen opfylder de gældende krav, og at den anvendte procedure er ækvivalent med den procedure, der er fastsat i de harmoniserede standarder.
2. Hvis den i stk. 1 omhandlede byggevare tilhører en familie af byggevarer, for hvilke det gældende system for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans er system 1+ eller 1 som fastsat i bilag V, skal den specifikke tekniske dokumentation kontrolleres af et notificeret produktcertificeringsorgan som omhandlet i bilag V.
KAPITEL VII
NOTIFICERENDE MYNDIGHEDER OG NOTIFICEREDE ORGANER
Artikel 39
Notifikation
Medlemsstaterne notificerer Kommissionen og de andre medlemsstater om organer, der er blevet bemyndiget til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans i henhold til denne forordning (i det følgende benævnt »notificerede organer«).
Artikel 40
Notificerende myndigheder
1. Medlemsstaterne udpeger en notificerende myndighed, som er ansvarlig for at indføre og gennemføre de nødvendige procedurer for vurdering og notifikation af de organer, der skal bemyndiges til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans i henhold til denne forordning, og for overvågningen af notificerede organer, herunder deres overholdelsen af artikel 43.
2. Medlemsstaterne kan bestemme, at den i stk. 1 omhandlede vurdering og overvågning skal foretages af deres nationale akkrediteringsorganer som defineret i og i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 765/2008.
3. Hvis den notificerende myndighed uddelegerer eller på anden måde overlader vurderingen, notificeringen eller overvågningen, jf. stk. 1, til et organ, som ikke er en del af en myndighed, skal dette organ være en juridisk enhed og med de fornødne ændringer opfylde kravene i artikel 41. Desuden skal det have truffet foranstaltninger til dækning af erstatningsansvar i forbindelse med sine aktiviteter.
4. Den notificerende myndighed påtager sig det fulde ansvar for de opgaver, der udføres af det i stk. 3 nævnte organ.
Artikel 41
Krav vedrørende notificerende myndigheder
1. Den notificerende myndighed skal være oprettet på en sådan måde, at der ikke forekommer interessekonflikter med notificerede organer.
2. Den notificerende myndighed skal være organiseret og arbejde på en sådan måde, at der i dens arbejde sikres objektivitet og uvildighed.
3. Den notificerende myndighed skal være organiseret på en sådan måde, at alle beslutninger om notifikation af et organ, der skal bemyndiges til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, træffes af kompetente personer, der ikke er identiske med dem, der foretog vurderingen.
4. Den notificerende myndighed må ikke tilbyde eller udføre aktiviteter, som udføres af de notificerede organer, eller rådgivningstjenester på kommercielt eller konkurrencemæssigt grundlag.
5. Den notificerende myndighed skal sikre, at de indhentede oplysninger behandles fortroligt.
6. Den notificerende myndighed skal have et tilstrækkelig stort kompetent personale til, at den kan udføre sine opgaver behørigt.
Artikel 42
Oplysningskrav for medlemsstater
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres nationale procedurer for vurdering og notifikation af organer, der skal bemyndiges til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, og overvågning af notificerede organer og om eventuelle ændringer heraf.
Kommissionen gør disse oplysninger offentligt tilgængelige.
Artikel 43
Krav vedrørende notificerede organer
1. I forbindelse med notifikation skal et notificeret organ opfylde kravene i stk. 2-11.
2. Et notificeret organ skal oprettes i henhold til national lovgivning og være en juridisk person.
3. Et notificeret organ skal være et tredjepartsorgan, der er uafhængigt af den organisation eller den byggevare, det vurderer.
Et organ, der er medlem af en erhvervssammenslutning eller et erhvervsforbund, der repræsenterer virksomheder, der er involveret i konstruktion, fremstilling, levering, samling, brug eller vedligeholdelse af de byggevarer, som det vurderer, kan, hvis det kan påvises, at det er uafhængigt, og at der ikke er nogen interessekonflikt, anses for at være et sådant organ.
4. Et notificeret organ, dets øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, må ikke være en konstruktør, fabrikant, leverandør, montør, køber, ejer, bruger eller reparatør af de byggevarer, som det vurderer, eller bemyndiget repræsentant for nogen af disse parter. Dette forhindrer ikke anvendelsen af vurderede varer, der er nødvendige for det notificerede organs drift, eller anvendelse af varer i personligt øjemed.
Et notificeret organ, dets øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, må ikke være direkte involveret i konstruktion, fremstilling, markedsføring, installering, anvendelse eller vedligeholdelse af disse byggevarer eller repræsentere parter, der er involveret i disse aktiviteter. De må ikke deltage i aktiviteter, som kan være i strid med deres objektivitet og integritet i forbindelse med de aktiviteter, som de er blevet notificeret til at udføre. Dette gælder navnlig rådgivningstjenester.
Et notificeret organ skal sikre, at dets dattervirksomheders eller underentreprenørers aktiviteter ikke påvirker fortroligheden, objektiviteten og uvildigheden af dets aktiviteter inden for vurdering og/eller kontrol.
5. Et notificeret organ og dets personale skal udføre tredjepartsopgaverne i processen med vurdering og kontrol af den deklarerede ydeevnes konstans med den størst mulige faglige integritet og den nødvendige tekniske kompetence på det specifikke område og må ikke påvirkes af nogen form for pression og incitament, navnlig af økonomisk art, som kan have indflydelse på dets afgørelser eller resultaterne af dets vurderings- og eller kontrolaktiviteter, særlig fra personer eller grupper af personer, som har en interesse i resultaterne af disse aktiviteter.
6. Et notificeret organ skal kunne udføre alle de tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af den deklarerede ydeevnes konstans, der er overdraget til det i henhold til bilag V, og for hvilke det er blevet notificeret, uanset om disse opgaver udføres af det notificerede organ selv eller på dets vegne og på dets ansvar.
Til enhver tid og for hvert system til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, og for hver art eller kategori af byggevarer, væsentlige egenskaber og opgaver, som det er notificeret for, skal et notificeret organ råde over følgende:
a)
det nødvendige personale med teknisk viden og tilstrækkelig og passende erfaring til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans
b)
den nødvendige beskrivelse af procedurer i henhold til hvilke ydeevnevurderingen udføres, således at disses gennemsigtighed og reproducerbarhed sikres. Det skal have en passende politik og passende procedurer, der skelner mellem opgaver, det udfører som notificeret organ, og andre aktiviteter
c)
de nødvendige procedurer til at udføre sine aktiviteter, der tager behørigt hensyn til en virksomheds størrelse, den sektor, den opererer inden for, dens struktur, den pågældende vareteknologis kompleksitet, og om der er tale om en fremstillingsproces med masse- eller serieproduktion.
Et notificeret organ skal have de fornødne midler til at udføre de tekniske og administrative opgaver i forbindelse med de aktiviteter, som det er notificeret til at udføre, på en hensigtsmæssig måde og skal have adgang til alt nødvendigt udstyr og alle nødvendige faciliteter.
7. Det personale, der er ansvarligt for udførelsen af de aktiviteter, som organet er notificeret for, skal være i besiddelse af følgende:
a)
en solid teknisk uddannelse og erhvervsuddannelse, der omfatter alle tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans inden for det relevante område, som organet er notificeret for
b)
tilfredsstillende kendskab til kravene vedrørende de vurderinger og den kontrol, de foretager, og den nødvendige bemyndigelse til at udføre sådanne opgaver
c)
passende kendskab til og forståelse af de gældende harmoniserede standarder og de relevante bestemmelser i denne forordning
d)
den nødvendige færdighed i at udarbejde de attester, redegørelser og rapporter, som dokumenterer, at vurderingerne og kontrollen er blevet foretaget.
8. Det skal sikres, at det notificerede organ, dets øverste ledelse og vurderingspersonalet arbejder uvildigt.
Aflønningen af det notificerede organs øverste ledelse og vurderingspersonalet må ikke være afhængig af antallet af foretagne vurderinger eller af resultatet af disse vurderinger.
9. Et notificeret organ skal tegne en ansvarsforsikring, medmindre medlemsstaten er ansvarlig i henhold til national lovgivning, eller medlemsstaten selv er direkte ansvarlig for den udførte vurdering og/eller kontrol.
10. Det notificerede organs personale har tavshedspligt med hensyn til alle oplysninger, det kommer i besiddelse af ved udførelsen af dets opgaver i henhold til bilag V, undtagen over for de kompetente administrative myndigheder i den medlemsstat, hvor aktiviteterne udføres. Ejendomsrettigheder skal beskyttes.
11. Et notificeret organ skal deltage i eller sikre, at dets vurderingspersonale er orienteret om de relevante standardiseringsaktiviteter og aktiviteterne i den koordineringsgruppe af notificerede organer, der er nedsat i henhold til denne forordning, og skal som generelle retningslinjer anvende de administrative afgørelser og dokumenter, som er resultatet af den nævnte gruppes arbejde.
Artikel 44
Overensstemmelsesformodning
Et notificeret organ, der skal bemyndiges til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, og som dokumenterer, at det opfylder kriterierne i de relevante harmoniserede standarder eller dele deraf, hvortil der er offentliggjort en reference i Den Europæiske Unions Tidende, formodes at opfylde kravene i artikel 43, for så vidt den gældende harmoniserede standard dækker disse krav.
Artikel 45
Dattervirksomheder og underentreprenører i tilknytning til notificerede organer
1. Hvis det notificerede organ giver bestemte opgaver i forbindelse med tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans i underentreprise eller anvender en dattervirksomhed, skal det sikre, at underentreprenøren eller dattervirksomheden opfylder kravene i artikel 43, og skal oplyse den notificerende myndighed herom.
2. Det notificerede organ har det fulde ansvar for de opgaver, der udføres af underentreprenører eller dattervirksomheder, uanset hvor disse er etableret.
3. Aktiviteter kan kun gives i underentreprise eller udføres af en dattervirksomhed, hvis kunden har givet sit samtykke.
4. Det notificerede organ skal kunne stille de relevante dokumenter vedrørende vurderingen af enhver underentreprenørs eller dattervirksomhedens kvalifikationer og de opgaver, de har udført i henhold til bilag V, til rådighed for den notificerende myndighed.
Artikel 46
Anvendelse af faciliteter uden for det notificerede organs prøvningslaboratorium
1. Efter anmodning fra fabrikanten og hvis det er begrundet ud fra tekniske, økonomiske eller logistiske forhold, kan notificerede organer beslutte at udføre de prøvninger, der er omhandlet i bilag V, for system 1+, 1 og 3 til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans eller lade sådanne prøvninger udføre under deres tilsyn, enten i fabrikationsanlægget med anvendelse af fabrikantens interne laboratorieudstyr eller, med fabrikantens forudgående samtykke, på et eksternt laboratorium med anvendelse af det pågældende laboratoriums prøvningsudstyr.
Notificerede organer, der udfører sådanne prøvninger, skal være specifikt udpeget som kompetente til at arbejde uden for deres egne akkrediterede prøvningsfaciliteter.
2. Før disse prøvninger udføres, skal det notificerede organ kontrollere, om kravene til prøvningsmetoden er opfyldt, og skal vurdere:
a)
om prøvningsudstyret har et hensigtsmæssigt kalibreringssystem, og om målingernes sporbarhed er garanteret
b)
om prøvningsresultaternes kvalitet er sikret.
Artikel 47
Ansøgning om notifikation
1. For at opnå bemyndigelse til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans skal et organ indsende en ansøgning om notifikation til den notificerende myndighed i den medlemsstat, hvor det er etableret.
2. Ansøgningen skal ledsages af en beskrivelse af de aktiviteter, der skal udføres, og de vurderings- og/eller kontrolprocedurer, som organet hævder at være kompetent til, samt af en eventuel akkrediteringsattest udstedt af et nationalt akkrediteringsorgan som defineret i forordning (EF) nr. 765/2008, hvori det godtgøres, at organet opfylder kravene i artikel 43.
3. Hvis det pågældende organ ikke kan forelægge en akkrediteringsattest, forelægger det den notificerende myndighed al den dokumentation, der er nødvendig for at kontrollere, anerkende og regelmæssigt overvåge, at det opfylder kravene i artikel 43.
Artikel 48
Notifikationsprocedure
1. De notificerende myndigheder må kun notificere organer, som opfylder kravene i artikel 43.
2. De skal underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater, navnlig ved hjælp af det elektroniske notifikationsværktøj, der er udviklet og forvaltes af Kommissionen.
Undtagelsesvis accepteres en papirudskrift af notifikationen i de tilfælde, der er omhandlet i punkt 3 i bilag V, for hvilke der ikke findes et hensigtsmæssigt elektronisk værktøj.
3. Notifikationen skal indeholde alle enkeltheder med hensyn til, hvilke funktioner der skal udføres, reference til den relevante harmoniserede tekniske specifikation og, for så vidt angår det system, der er omhandlet i bilag V, de væsentlige egenskaber med hensyn til hvilke organet er kompetent.
En reference til den relevante harmoniserede tekniske specifikation kræves dog ikke i de tilfælde, der er nævnt i bilag V, punkt 3.
4. Hvis en notifikation ikke er baseret på en akkrediteringsattest som omhandlet i artikel 47, stk. 2, skal den notificerende myndighed forelægge Kommissionen og de øvrige medlemsstater den dokumentation, der attesterer det notificerede organs kompetence, og oplysninger om de ordninger, der er indført for at sikre, at dette organ regelmæssigt kontrolleres og også fremover vil opfylde kravene i artikel 43.
5. Det pågældende organ må kun udføre aktiviteter som notificeret organ, hvis Kommissionen eller de øvrige medlemsstater ikke gør indsigelse inden to uger efter en notifikation baseret på en akkrediteringsattest eller inden to måneder efter en notifikation, der ikke er baseret på en akkrediteringsattest.
Kun et sådant organ anses for at være et notificeret organ i denne forordnings forstand.
6. Kommissionen og de øvrige medlemsstater skal underrettes om eventuelle efterfølgende relevante ændringer af notifikationen.
Artikel 49
Identifikationsnumre for og lister over notificerede organer
1. Kommissionen tildeler hvert notificeret organ et identifikationsnummer.
Hvert notificeret organ tildeles kun ét identifikationsnummer, også selv om organet er notificeret i henhold til flere EU-retsakter.
2. Kommissionen offentliggør listen over organer, der er notificeret i henhold til denne forordning, herunder de identifikationsnumre, de er blevet tildelt, og de aktiviteter, for hvilke de er notificeret, navnlig ved hjælp af det elektroniske notifikationsværktøj, der er udviklet og forvaltes af Kommissionen.
Kommissionen holder listen ajourført.
Artikel 50
Ændringer af notifikationen
1. Hvis en notificerende myndighed har konstateret eller er blevet orienteret om, at et notificeret organ ikke længere opfylder kravene i artikel 43, eller at det ikke opfylder sine forpligtelser, skal den notificerende myndighed begrænse, suspendere eller inddrage notifikationen, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt afhængigt af alvoren af den manglende opfyldelse af kravene eller forpligtelserne. Den skal straks underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom, navnlig ved hjælp af det elektroniske notifikationsværktøj, der er udviklet og forvaltes af Kommissionen.
2. Hvis en notifikation begrænses, suspenderes eller inddrages, eller hvis det bemyndigede organ har indstillet sine aktiviteter, skal den notificerende medlemsstat træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at dette organs sager enten behandles af et andet notificeret organ eller står til rådighed for de ansvarlige notificerende myndigheder og markedsovervågningsmyndigheder efter disses anmodning.
Artikel 51
Anfægtelse af notificerede organers kompetence
1. Kommissionen undersøger alle sager, hvor den tvivler på et notificeret organs kompetence eller på, at et notificeret organ fortsat opfylder de krav og forpligtelser, det er underlagt, og tilfælde, hvor den bliver gjort opmærksom på en sådan tvivl.
2. Den notificerende medlemsstat skal efter anmodning forelægge Kommissionen alle oplysninger om grundlaget for notifikationen eller det notificerede organs fortsatte kompetence.
3. Kommissionen sikrer, at alle følsomme oplysninger, den indhenter som led i sine undersøgelser, behandles fortroligt.
4. Hvis Kommissionen konstaterer, at et notificeret organ ikke eller ikke længere opfylder kravene vedrørende dets notifikation, underretter den den notificerende medlemsstat herom og anmoder den om at træffe de nødvendige foranstaltninger, herunder om nødvendigt inddragelse af notifikationen.
Artikel 52
Operationelle forpligtelser for notificerede organer
1. Notificerede organer skal udføre tredjepartsopgaver i overensstemmelse med de systemer for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, der fastlagt i bilag V.
2. Vurderinger og kontrol af ydeevnens konstans skal udføres på gennemsigtig vis, hvad angår fabrikanten, og på en passende måde, idet unødige byrder for erhvervsdrivende skal undgås. De notificerede organer skal udføre deres aktiviteter under behørig hensyntagen til virksomhedens størrelse, den sektor, som virksomheden opererer inden for, dens struktur, den pågældende vareteknologis kompleksitet, og om der er tale om en fremstillingsproces med masse- eller serieproduktion.
De notificerede organer skal dog i denne forbindelse overholde den grad af stringens, der kræves med hensyn til varen i henhold til denne forordning og varens rolle i opfyldelsen af alle grundlæggende krav til bygværker.
3. Hvis et notificeret organ under den indledende inspektion af fabrikationsanlægget og fabrikkens egen produktionskontrol finder, at fabrikanten ikke har sikret konstansen af den fremstillede vares ydeevne, kræver det, at fabrikanten træffer passende afhjælpende foranstaltninger og udsteder ikke nogen attest.
4. Hvis et notificeret organ under den tilsynsaktivitet, der har til formål at kontrollere konstansen af den fremstillede vares ydeevne, finder, at en byggevare ikke længere har samme ydeevne som varetypen, kræver det, at fabrikanten træffer passende afhjælpende foranstaltninger, og suspenderer eller inddrager om nødvendigt fabrikantens attest.
5. Hvis der ikke træffes afhjælpende foranstaltninger, eller hvis disse ikke har den ønskede virkning, begrænser, suspenderer eller inddrager det notificerede organ eventuelle attester, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt.
Artikel 53
Oplysningskrav for notificerede organer
1. De notificerede organer skal oplyse den notificerende myndighed om:
a)
tilfælde, hvor udstedelse af en attest er blevet nægtet, samt om begrænsninger, suspenderinger eller inddragelser af attester
b)
forhold, der har indflydelse på omfanget af og betingelserne for notifikationen
c)
enhver anmodning om oplysninger om udført vurdering og/eller kontrol af ydeevnens konstans, som de har modtaget fra markedsovervågningsmyndighederne
d)
efter anmodning tredjepartsopgaver i overensstemmelse med systemerne for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans udført inden for deres notifikations dækningsområde samt enhver anden udført aktivitet, herunder grænseoverskridende aktiviteter og underentrepriser.
2. De notificerede organer giver de andre organer, der er notificeret i henhold til denne forordning og udfører lignende tredjepartsopgaver i overensstemmelse med systemerne til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans og for byggevarer, som er omfattet af den samme harmoniserede tekniske specifikation, relevante oplysninger om spørgsmål vedrørende negative og, efter anmodning, positive resultater af disse vurderinger og/eller kontroller.
Artikel 54
Erfaringsudveksling
Kommissionen sørger for, at der foregår erfaringsudveksling mellem medlemsstaternes nationale myndigheder med ansvar for notifikationspolitik.
Artikel 55
Koordinering af notificerede organer
Kommissionen sørger for, at der etableres koordinering og samarbejde mellem organer, der er notificeret i henhold til artikel 39, og at denne koordinering og dette samarbejde fungerer efter hensigten i form af en gruppe af notificerede organer.
Medlemsstaterne sørger for, at de organer, de har notificeret, deltager i arbejdet i denne gruppe, enten direkte eller gennem udpegede repræsentanter, eller at deres repræsentanter bliver orienteret.
KAPITEL VIII
MARKEDSOVERVÅGNING OG BESKYTTELSESPROCEDURER
Artikel 56
Procedure til håndtering på nationalt plan af byggevarer, der udgør en risiko
1. Hvis markedsovervågningsmyndighederne i en af medlemsstaterne har truffet foranstaltninger i henhold til artikel 20 i forordning (EF) nr. 765/2008, eller hvis de har tilstrækkelig grund til at antage, at en byggevare, der er omfattet af en harmoniseret standard, eller som der er udstedt en europæisk teknisk vurdering af, ikke opfylder den deklarerede ydeevne og udgør en risiko for opfyldelsen af de grundlæggende krav til bygværker, der er omfattet af denne forordning, skal de foretage en evaluering af den pågældende vare omfattende de respektive krav, der er fastlagt i denne forordning. De relevante erhvervsdrivende samarbejder i nødvendigt omfang med markedsovervågningsmyndighederne.
Hvis markedsovervågningsmyndighederne i forbindelse med denne evaluering konstaterer, at byggevaren ikke opfylder kravene i denne forordning, skal de straks anmode den pågældende erhvervsdrivende om at træffe alle fornødne afhjælpende foranstaltninger for at bringe varen i overensstemmelse med disse krav, navnlig med den deklarerede ydeevne, eller for at trække produktet tilbage fra markedet eller kalde det tilbage inden for en rimelig tidsfrist, som de fastsætter i forhold til risikoens art.
Markedsovervågningsmyndighederne underretter det notificerede organ herom, hvis et notificeret organ er involveret.
Artikel 21 i forordning (EF) nr. 765/2008 finder anvendelse på de i andet afsnit af dette stykke omhandlede foranstaltninger.
2. Hvis markedsovervågningsmyndighederne konstaterer, at den manglende opfyldelse af kravene ikke er begrænset til deres nationale område, skal de underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om resultaterne af evalueringen og om de foranstaltninger, de har pålagt den erhvervsdrivende at træffe.
3. Den erhvervsdrivende skal sikre, at der træffes alle de fornødne afhjælpende foranstaltninger for alle de pågældende byggevarer, som den pågældende erhvervsdrivende har gjort tilgængelige på EU-markedet.
4. Hvis den pågældende erhvervsdrivende inden for den frist, der er omhandlet i stk. 1, andet afsnit, ikke træffer passende afhjælpende foranstaltninger, skal markedsovervågningsmyndighederne træffe alle passende foreløbige foranstaltninger for at forbyde eller begrænse tilgængeliggørelsen af byggevaren på det nationale marked eller for at trække byggevaren tilbage fra markedet eller kalde den tilbage.
Markedsovervågningsmyndighederne underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om disse foranstaltninger.
5. Den i stk. 4 omhandlede underretning skal indeholde alle tilgængelige oplysninger, særlig de nødvendige data til identifikation af den byggevare, der ikke opfylder kravene, byggevarens oprindelse, arten af den påståede manglende opfyldelse af kravene og af den pågældende risiko, arten og varigheden af de trufne nationale foranstaltninger samt de synspunkter, som den relevante erhvervsdrivende har fremsat. Markedsovervågningsmyndighederne skal navnlig oplyse, om den manglende opfyldelse af kravene skyldes:
a)
at varen ikke har den deklarerede ydeevne og/eller ikke overholder kravene vedrørende opfyldelsen af de grundlæggende krav til bygværker som fastlagt i denne forordning
b)
at der er mangler i de harmoniserede tekniske specifikationer eller i den specifikke tekniske dokumentation.
6. De øvrige medlemsstater ud over den medlemsstat, der har indledt proceduren, skal straks underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de trufne foranstaltninger og om yderligere oplysninger om den pågældende byggevares manglende opfyldelse af kravene, og om deres indsigelser, hvis de ikke er indforstået med den meddelte nationale foranstaltning.
7. Hvis der ikke inden for 15 arbejdsdage efter modtagelsen af de i stk. 4 omhandlede oplysninger er blevet gjort indsigelse af en medlemsstat eller Kommissionen mod en foreløbig foranstaltning truffet af en medlemsstat for den pågældende byggevare, anses foranstaltningen for at være berettiget.
8. Medlemsstaterne sørger for, at der straks træffes passende begrænsende foranstaltninger for den pågældende byggevare, som f.eks. hurtig tilbagetrækning af byggevaren fra deres marked.
Artikel 57
Beskyttelsesprocedure på EU-plan
1. Hvis der efter afslutningen af proceduren i artikel 56, stk. 3 og 4, gøres indsigelse mod en medlemsstats foranstaltning, eller hvis Kommissionen finder, at en national foranstaltning er i modstrid med EU-lovgivningen, skal Kommissionen straks drøfte spørgsmålet med medlemsstaterne og den eller de pågældende erhvervsdrivende og vurdere den nationale foranstaltning. På grundlag af resultaterne af denne vurdering træffer Kommissionen afgørelse om, hvorvidt den nationale foranstaltning er berettiget eller ej.
Kommissionen retter sin afgørelse til alle medlemsstaterne og meddeler den straks til den eller de relevante erhvervsdrivende.
2. Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, skal samtlige medlemsstater træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den byggevare, der ikke opfylder kravene, trækkes tilbage fra deres marked, og underrette Kommissionen herom. Hvis den nationale foranstaltning anses for ikke at være berettiget, skal den pågældende medlemsstat trække foranstaltningen tilbage.
3. Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, og hvis byggevarens manglende opfyldelse af kravene tilskrives mangler ved de harmoniserede standarder som omhandlet i artikel 56, stk. 5, litra b), skal Kommissionen underrette de(t) relevante europæiske standardiseringsorgan(er) og indbringe sagen for det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 5 i direktiv 98/34/EF. Dette udvalg rådfører sig med de(t) relevante europæiske standardiseringsorgan(er) og afgiver straks udtalelse.
Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, og hvis byggevarens manglende opfyldelse af kravene tilskrives mangler ved det europæiske vurderingsdokument eller ved den specifikke tekniske dokumentation som omhandlet i artikel 56, stk. 5, litra b), skal Kommissionen indbringe sagen for det stående byggeudvalg og derefter vedtage passende foranstaltninger.
Artikel 58
Byggevarer, som opfylder kravene, men som alligevel udgør en risiko for sundheden og sikkerheden
1. Hvis en medlemsstat efter at have foretaget en vurdering i henhold til artikel 56, stk. 1, finder, at en byggevare, selv om den opfylder kravene i denne forordning, udgør en risiko for opfyldelsen af de grundlæggende krav til bygværker, for menneskers sundhed eller sikkerhed eller for andre almene samfundsbeskyttelseshensyn, pålægger den den pågældende erhvervsdrivende at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den pågældende byggevare, når den bringes i omsætning, ikke længere udgør denne risiko, for at trække den tilbage fra markedet eller kalde den tilbage inden for en rimelig tidsfrist, som den fastsætter i forhold til risikoens art.
2. Den erhvervsdrivende skal sikre, at der træffes afhjælpende foranstaltninger for alle de pågældende byggevarer, som den pågældende erhvervsdrivende har gjort tilgængelige på EU-markedet.
3. Medlemsstaten underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom. Underretningen skal indeholde alle tilgængelige oplysninger, særlig de nødvendige data til identifikation af den pågældende byggevare, varens oprindelse og forsyningskæden, arten af den pågældende risiko og arten og varigheden af de trufne nationale foranstaltninger.
4. Kommissionen drøfter straks spørgsmålet med medlemsstaterne og den eller de pågældende erhvervsdrivende og vurderer de trufne nationale foranstaltninger. På grundlag af resultaterne af denne vurdering træffer Kommissionen afgørelse om, hvorvidt foranstaltningen er berettiget eller ej, og foreslår om nødvendigt passende foranstaltninger.
5. Kommissionen retter sin afgørelse til alle medlemsstaterne og meddeler den straks til den eller de relevante erhvervsdrivende.
Artikel 59
Formel manglende opfyldelse af kravene
1. Med forbehold af artikel 56 skal en medlemsstat, hvis den konstaterer et af følgende forhold, pålægge den pågældende erhvervsdrivende at bringe den manglende opfyldelse af kravene til ophør:
a)
CE-mærkningen er anbragt i modstrid med artikel 8 eller 9
b)
CE-mærkningen er ikke blevet anbragt, selv om dette er påkrævet i henhold til artikel 8, stk. 2
c)
der er ikke udarbejdet en ydeevnedeklaration, selv om dette er påkrævet i henhold til artikel 4, jf. dog artikel 5
d)
ydeevnedeklarationen er ikke udarbejdet i overensstemmelse med artikel 4, 6 og 7
e)
den tekniske dokumentation er ikke tilgængelig eller ikke komplet.
2. Hvis der fortsat er tale om manglende opfyldelse som omhandlet i stk. 1, skal medlemsstaten træffe alle nødvendige foranstaltninger for at begrænse eller forbyde, at byggevaren gøres tilgængelig på markedet, eller sikre, at den kaldes tilbage eller trækkes tilbage fra markedet.
KAPITEL IX
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 60
Delegerede retsakter
For at virkeliggøre denne forordnings mål, navnlig med hensyn til at fjerne og undgå restriktioner for tilgængeliggørelsen af byggevarer på markedet, delegeres følgende spørgsmål til Kommissionen i henhold til artikel 61 og med forbehold af betingelserne i artikel 62 og 63:
a)
fastsættelse, hvor det er relevant, af de væsentlige egenskaber eller grænseniveauer inden for specifikke familier af byggevarer, hvor fabrikanten i henhold til artikel 3-6 i forbindelse med den tilsigtede anvendelse efter niveauer eller klasser, eller i en beskrivelse, skal deklarere ydeevnen for fabrikantens vare, når den bringes i omsætning
b)
betingelserne for, hvornår en ydeevnedeklaration kan behandles elektronisk for at gøre den tilgængelig på et websted i henhold til artikel 7
c)
ændring af den periode, hvor fabrikanten i henhold til artikel 11 skal opbevare den tekniske dokumentation og ydeevnedeklarationen, efter at byggevaren er bragt i omsætning, på grundlag af byggevarens forventede levetid eller rolle i bygværket
d)
ændring af bilag II og om nødvendigt vedtagelse af supplerende procedureregler i henhold til artikel 19, stk. 3, for at sikre overholdelse af principperne i artikel 20 eller praktisk anvendelse af procedurerne i artikel 21
e)
tilpasning af bilag III, tabel 1 i bilag IV, og bilag V for at tage hensyn til den tekniske udvikling
f)
fastsættelse og tilpasning af ydeevneklasser for at tage hensyn til den tekniske udvikling i henhold til artikel 27, stk. 1
g)
betingelser for, hvornår en byggevare skal anses for at opfylde et bestemt ydeevneniveau eller en bestemt ydeevneklasse uden prøvning eller uden yderligere prøvning i henhold til artikel 27, stk. 5, forudsat at opfyldelsen af de grundlæggende krav til bygværker ikke dermed bringes i fare
h)
fastsættelse, tilpasning og revision af systemerne for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans i henhold til artikel 28 for et given vare, en given familie af varer eller en given væsentlig egenskab, og i overensstemmelse med:
i)
betydningen af varen eller de pågældende væsentlige egenskaber med hensyn til de grundlæggende krav til bygværker
ii)
varens art
iii)
virkningerne af variationerne af en byggevares væsentlige egenskaber i byggevarens forventede levetid og
iv)
risikoen for, at der opstår fejl ved fremstillingen af varen.
Artikel 61
Udøvelse af delegationen
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 60 i en periode på fem år fra den 24. april 2011. Kommissionen aflægger rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder delegationen i henhold til artikel 62.
2. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
3. Beføjelserne til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i artikel 62 og 63 anførte betingelser.
Artikel 62
Tilbagekaldelse af delegationen
1. Den i artikel 60 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Den institution, der har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om delegationen af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelige afgørelse træffes, med angivelse af, hvilke delegerede beføjelser der kunne være genstand for tilbagekaldelse, samt den mulige begrundelse herfor.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. Afgørelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 63
Indsigelser mod delegerede retsakter
1. Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på tre måneder fra datoen for meddelelsen.
Fristen forlænges med tre måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af den frist, der er omhandlet i stk. 1 gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt inden udløbet af den frist, der er omhandlet i stk. 1, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, anfører begrundelsen herfor.
Artikel 64
Udvalg
1. Kommissionen bistås af et stående byggeudvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
3. Medlemsstaterne sikrer, at medlemmerne af det stående byggeudvalg er i stand til at udføre deres opgaver, uden at der opstår interessekonflikter, navnlig i forbindelse med proceduren for opnåelse af CE-mærkning.
Artikel 65
Ophævelse
1. Direktiv 89/106/EØF ophæves.
2. Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til denne forordning.
Artikel 66
Overgangsbestemmelser
1. Byggevarer, der er bragt i omsætning i overensstemmelse med direktiv 89/106/EØF før den 1. juli 2013 anses for at være i overensstemmelse med denne forordning.
2. Fabrikanter kan udfærdige en ydeevnedeklaration på grundlag af en overensstemmelsesattest eller en overensstemmelseserklæring, som er blevet udstedt før den 1. juli 2013 i overensstemmelse med direktiv 89/106/EØF.
3. Retningslinjer for europæiske tekniske godkendelser, som er offentliggjort før den 1. juli 2013 i overensstemmelse med artikel 11 i direktiv 89/106/EØF kan anvendes som europæisk vurderingsdokument.
4. Fabrikanter og importører kan anvende europæiske tekniske godkendelser udstedt i overensstemmelse med artikel 9 i direktiv 89/106/EØF før den 1. juli 2013 som europæiske tekniske vurderinger, så længe disse godkendelser er gyldige.
Artikel 67
Rapporter fra Kommissionen
1. Senest den 25. april 2014 foretager Kommissionen en vurdering af det specifikke behov for oplysning om byggevarers indhold af farlige stoffer med henblik på en eventuel udvidelse af oplysningsforpligtelsen i artikel 6, stk. 5, til at omfatte andre stoffer, og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport herom. Kommissionen tager i sin vurdering bl.a. hensyn til nødvendigheden af at sikre et højt niveau af sundheds- og sikkerhedsbeskyttelse for arbejdstagere, der anvender byggevarer, og for brugere af bygværker, herunder med hensyn til de genvindings- og/eller genbrugskrav, der stilles til dele eller materialer.
Hvis det er relevant, følges denne rapport op med relevante lovforslag, inden to år efter forelæggelsen af rapporten for Europa-Parlamentet og Rådet.
2. Senest den 25. april 2016 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af denne forordning, herunder med hensyn til artikel 19, 20, 21, 23, 24 og 37 på grundlag af rapporter fra medlemsstaterne og fra andre relevante interessenter, eventuelt ledsaget af relevante forslag.
Artikel 68
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 3-28, 36-38, 56-63, 65 og 66 samt bilag I, II, III og V anvendes dog fra den 1. juli 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 9. marts 2011.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 305/2011,
annettu 9 päivänä maaliskuuta 2011,
rakennustuotteiden kaupan pitämistä koskevien ehtojen yhdenmukaistamisesta ja neuvoston direktiivin 89/106/ETY kumoamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Jäsenvaltioiden säännöksissä edellytetään, että rakennuskohteet suunnitellaan ja toteutetaan siten, ettei ihmisille, kotieläimille tai omaisuudelle aiheuteta vaaraa eikä ympäristöä vahingoiteta.
(2)
Nämä säännökset vaikuttavat suoraan rakennustuotteita koskeviin vaatimuksiin. Vaatimukset tulevat esiin kansallisissa tuotestandardeissa, kansallisissa teknisissä hyväksynnöissä ja muissa kansallisissa teknisissä eritelmissä ja säännöksissä, jotka liittyvät rakennustuotteisiin. Toisistaan poikkeavina nämä vaatimukset vaikeuttavat kaupankäyntiä unionissa.
(3)
Tämän asetuksen ei olisi vaikutettava jäsenvaltioiden oikeuteen määrittää vaatimuksia, joita ne pitävät tarpeellisina terveyden, ympäristön ja työntekijöiden suojelun varmistamiseksi rakennustuotteita käytettäessä.
(4)
Jäsenvaltioissa on säädetty rakennusten ja rakennuskohteiden turvallisuutta koskevien vaatimuksien ohella terveellisyyttä, lujuutta, energiataloutta, ympäristönsuojelua, taloudellisuutta ja muita yleisen edun kannalta tärkeitä seikkoja koskevista vaatimuksista. Rakennuskohteita koskevilla, joko unionin tasolla tai jäsenvaltiotasolla vahvistetuilla laeilla, asetuksilla, hallinnollisilla toimenpiteillä tai oikeuskäytännöillä voi olla vaikutusta rakennustuotteita koskeviin vaatimuksiin. Koska tällaisten lakien, asetusten, hallinnollisten toimenpiteiden tai oikeuskäytäntöjen vaikutus sisämarkkinoiden toimintaan on todennäköisesti hyvin samankaltainen, niitä on pidettävä tässä asetuksessa tarkoitettuina säännöksinä.
(5)
Rakennustuotteen yhtä tai useampaa käyttötarkoitusta koskevissa jäsenvaltion säännöksissä, joiden tarkoituksena on varmistaa rakennuskohteiden perusvaatimukset, määritetään tarvittaessa ne perusominaisuudet, joiden suoritustasot olisi ilmoitettava. Sisältöä vailla olevien suoritustasoilmoitusten välttämiseksi olisi ilmoitettava ainakin yksi rakennustuotteen perusominaisuus, jolla on merkitystä yhden tai useamman aiotun käyttötarkoituksen kannalta.
(6)
Rakennustuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/106/ETY (3) tarkoituksena oli poistaa rakennustuotteiden kaupan tekniset esteet ja parantaa niiden vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla.
(7)
Tavoitteen saavuttamiseksi direktiivissä 89/106/ETY säädettiin rakennustuotteiden yhdenmukaistetuista standardeista sekä eurooppalaisen teknisen hyväksynnän myöntämisestä.
(8)
Direktiivi 89/106/ETY olisi korvattava nykyisten puitteiden yksinkertaistamiseksi ja selkeyttämiseksi sekä nykyisten toimenpiteiden avoimuuden ja tehokkuuden parantamiseksi.
(9)
Tässä asetuksessa olisi otettava huomioon laaja-alaiset lainsäädäntöpuitteet tuotteiden kaupan pitämiselle sisämarkkinoilla, joista säädetään tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista vaatimuksista 9 päivänä heinäkuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 765/2008 (4) sekä tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvistä yhteisistä puitteista 9 päivänä heinäkuuta 2008 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 768/2008/EY (5).
(10)
Rakennusalan tekniset esteet voidaan poistaa ainoastaan laatimalla yhdenmukaistetut tekniset eritelmät rakennustuotteiden suoritustasojen arvioimiseksi.
(11)
Yhdenmukaistettuihin teknisiin eritelmiin olisi sisällyttävä testejä, laskelmia ja muita tapoja, jotka on määritelty yhdenmukaistetuissa standardeissa ja eurooppalaisissa arviointiasiakirjoissa rakennustuotteiden perusominaisuuksien suoritustasojen arvioimiseksi.
(12)
Menetelmissä, joita jäsenvaltiot käyttävät rakennuskohteita koskevissa vaatimuksissa, ja muissa kansallisissa määräyksissä, jotka koskevat rakennustuotteiden perusominaisuuksia, olisi noudatettava yhdenmukaistettuja teknisiä eritelmiä.
(13)
Rakennustuotteiden perusominaisuuksiin liittyvien suoritustasoluokkien käyttöä yhdenmukaistetuissa standardeissa olisi tarpeen mukaan rohkaistava siten, että otetaan huomioon tiettyjen rakennuskohteiden perusvaatimusten eri tasot sekä eroavaisuudet jäsenvaltioiden ilmastollisissa, geologisissa ja maantieteellisissä sekä muissa olosuhteissa. Jos komissio ei ole vielä vahvistanut tällaisia luokkia, eurooppalaiset standardointielimet olisi valtuutettava vahvistamaan ne tarkistetun toimeksiannon perusteella.
(14)
Kun aiottu käyttötarkoitus edellyttää perusominaisuuksiin liittyviä kynnysarvoja, jotka rakennustuotteiden on täytettävä jäsenvaltioissa, nämä arvot olisi vahvistettava yhdenmukaistetuissa teknisissä eritelmissä.
(15)
Rakennustuotteiden suoritustasoa arvioitaessa olisi otettava huomioon myös terveys- ja turvallisuusnäkökohdat, jotka liittyvät tuotteen käyttöön koko sen elinkaaren ajan.
(16)
Komission tämän asetuksen mukaisesti määrittämien kynnysarvojen olisi oltava kyseisen rakennustuotteen perusominaisuuksien osalta jäsenvaltioiden säännöksissä yleisesti tunnustettuja arvoja ja niiden olisi taattava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklassa tarkoitettu suojelun korkea taso.
(17)
Kynnysarvot voivat luonteeltaan olla teknisiä tai sääntelyn alaisia, ja niitä voidaan soveltaa yhteen ominaisuuteen tai ominaisuuksien ryhmään.
(18)
Euroopan standardointikomitea (CEN) ja Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea (Cenelec) tunnustetaan toimivaltaisiksi organisaatioiksi vahvistamaan yhdenmukaistettuja standardeja komission ja näiden kahden organisaation välisestä yhteistyöstä 28 päivänä maaliskuuta 2003 annettujen yleisten suuntaviivojen mukaisesti. Valmistajien olisi käytettävä kyseisiä yhdenmukaistettuja standardeja, kun niitä koskevat viitteet on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, sekä teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY (6) nojalla vahvistettujen kriteerien mukaisesti. Kun riittävä tekninen ja tieteellinen asiantuntemuksen taso on saavutettu kaikkien tärkeiden näkökohtien osalta, rakennustuotteita koskevia yhdenmukaistettuja standardeja olisi käytettävä enemmän, ja rakennusalan pysyvän komitean kuulemisen jälkeen tarvittaessa myös vaatimalla toimeksiannoin, että nämä standardit kehitetään nykyisten eurooppalaisten arviointiasiakirjojen perusteella.
(19)
Direktiivin 89/106/ETY mukaisia menettelyjä, joilla arvioidaan yhdenmukaistettujen standardien piiriin kuulumattomien rakennustuotteiden perusominaisuuksiin liittyviä suoritustasoja, olisi yksinkertaistettava, jotta niistä tulisi avoimempia ja jotta vähennettäisiin rakennustuotteiden valmistajille koituvia kustannuksia.
(20)
Jotta rakennustuotteen valmistaja voisi laatia suoritustasoilmoituksen sellaisesta rakennustuotteesta, joka ei kuulu tai ei kokonaan kuulu minkään yhdenmukaistetun standardin piiriin, on tarpeen säätää eurooppalaisesta teknisestä arvioinnista.
(21)
Rakennustuotteiden valmistajilla olisi oltava mahdollisuus pyytää eurooppalaisten teknisten arviointien suorittamista tuotteilleen direktiivin 89/106/ETY nojalla vahvistettujen eurooppalaista teknistä hyväksymistä koskevien suuntaviivojen perusteella. Sen vuoksi oikeus käyttää näitä suuntaviivoja eurooppalaisina arviointiasiakirjoina olisi varmistettava.
(22)
Eurooppalaisten arviointiasiakirjojen luonnosten laatiminen ja eurooppalaisten teknisten arviointien antaminen olisi annettava jäsenvaltioiden nimeämien teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten tehtäväksi. Sen varmistamiseksi, että teknisestä arvioinnista vastaavilla laitoksilla on tarvittava pätevyys näiden tehtävien suorittamiseen, niiden nimeämistä koskevat vaatimukset olisi asetettava unionin tasolla.
(23)
Teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten olisi luotava organisaatio, jota tuetaan tapauksen mukaan unionin rahoituksella ja joka koordinoi eurooppalaisten arviointiasiakirjojen luonnosten laatimiseen ja eurooppalaisten teknisten arviointien antamiseen liittyviä menettelyjä ja varmistaa näiden menettelyjen avoimuuden ja tarvittavan luottamuksellisuuden.
(24)
Saatettaessa markkinoille yhdenmukaistettujen standardien piiriin kuuluva rakennustuote tai rakennustuote, jolle on annettu eurooppalainen tekninen arviointi, olisi, lukuun ottamatta tapauksia, joista säädetään tässä asetuksessa, annettava rakennustuotteen perusominaisuuksiin liittyvä suoritustasoilmoitus asiaankuuluvien yhdenmukaistettujen teknisten eritelmien mukaisesti.
(25)
Suoritustasoilmoitukseen olisi kestävän rakentamisen mahdollisuuksien parantamiseksi ja ympäristöystävällisten tuotteiden kehittämisen helpottamiseksi liitettävä tapauksen mukaan tietoja myös rakennustuotteiden sisältämistä vaarallisista aineista. Nämä tiedot olisi toimitettava riippumatta vaarallisia aineita koskevan unionin lainsäädännön muissa välineissä säädetyistä, erityisesti merkitsemiseen liittyvistä velvoitteista, ja ne olisi annettava samaan aikaan ja samassa muodossa kuin suoritustasoilmoitus, jotta niillä saavutetaan kaikki rakennustuotteiden mahdolliset käyttäjät. Tiedot vaarallisten aineiden sisällöstä olisi aluksi rajoitettava kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) sekä Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (7) 31 ja 33 artiklassa tarkoitettuihin aineisiin. Rakennustuotteiden sisältämiä vaarallisia aineita koskevien tietojen erityistarvetta olisi kuitenkin tutkittava edelleen, jotta voidaan täydentää menettelyn piiriin kuuluvien aineiden joukkoa ja varmistaa siten rakennustuotteita käyttävien työntekijöiden ja rakennusten käyttäjien terveyden ja turvallisuuden suojelun korkea taso myös osien tai materiaalien kierrätystä ja/tai uusiokäyttöä koskevien vaatimusten suhteen. Tämä asetus ei rajoita oikeuksia ja velvollisuuksia, joita jäsenvaltioille johtuu muista unionin oikeuden välineistä, joita voidaan soveltaa vaarallisiin aineisiin ja joita ovat erityisesti biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/8/EY (8), yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY (9), asetus (EY) N:o 1907/2006, jätteistä 19 päivänä marraskuuta 2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/98/EY (10) sekä aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta 16 päivänä joulukuuta 2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008 (11).
(26)
Suoritustasoilmoitus olisi voitava numeroida tuotetyypin viitenumeron mukaisesti.
(27)
On tarpeen säätää yksinkertaistetuista menettelyistä suoritustasoilmoitusten laatimiselle, jotta kevennetään yritysten ja varsinkin pienten ja keskisuurten yritysten, jäljempänä ’pk-yritykset’, taloudellista rasitetta.
(28)
Jotta varmistetaan suoritustasoilmoituksen tarkkuus ja luotettavuus, rakennustuotteen suoritustasot olisi arvioitava ja sen tuotantoa tehtaassa valvottava asianmukaisella rakennustuotteen suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmällä. Tiettyyn rakennustuotteeseen voitaisiin soveltaa useita järjestelmiä, jotta voidaan ottaa huomioon eräiden sen perusominaisuuksien erityinen suhde rakennuskohteen perusvaatimuksiin.
(29)
Rakennustuotteiden erityispiirteiden ja niiden arviointijärjestelmän erityisten painopisteiden vuoksi päätöksessä N:o 768/2008/EY säädetyt vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt ja siinä esitetyt moduulit eivät sovellu. Sen vuoksi olisi luotava erityisiä menetelmiä rakennustuotteiden perusominaisuuksiin liittyvän suoritustason pysyvyyden arvioimiseksi ja varmentamiseksi.
(30)
Koska rakennustuotteiden CE-merkinnällä on erilainen merkitys verrattuna asetuksessa (EY) N:o 765/2008 säädettyihin yleisiin periaatteisiin, olisi annettava erityissäännöksiä, joilla tehdään selväksi velvoite kiinnittää CE-merkintä rakennustuotteisiin ja sen seuraukset.
(31)
Kun rakennustuotteeseen kiinnitetään tai on kiinnitetty CE-merkintä, valmistajien olisi ilmoitettava ottavansa vastuun siitä, että tuote on ilmoitettujen suoritustasojen mukainen.
(32)
CE-merkintä olisi kiinnitettävä kaikkiin rakennusalan tuotteisiin, joista valmistaja on laatinut suoritustasoilmoituksen tämän asetuksen mukaisesti. Ellei suoritustasoilmoitusta ole laadittu, CE-merkintää ei pitäisi kiinnittää.
(33)
CE-merkinnän olisi oltava ainoa merkintä, joka osoittaa rakennustuotteen olevan ilmoitettujen suoritustasojen ja unionin yhdenmukaistamislainsäädännön sovellettavien vaatimusten mukainen. Muitakin merkintöjä voidaan kuitenkin käyttää edellyttäen, että ne parantavat osaltaan rakennustuotteiden käyttäjien suojelua eivätkä kuulu unionin yhdenmukaistamislainsäädännön piiriin.
(34)
Sellaisten rakennustuotteiden, joiden suoritustasot on jo riittävästi osoitettu luotettavilla testituloksilla tai muilla tiedoilla, valmistajalle olisi tarpeettoman testauksen välttämiseksi annettava mahdollisuus ilmoittaa tietty suoritustaso tai luokka ilman testejä tai ilman lisätestejä yhdenmukaistetuissa teknisissä eritelmissä tai komission päätöksessä vahvistetuin ehdoin.
(35)
Jotta vältettäisiin jo tehtyjen testien toistaminen, rakennustuotteen valmistajalle olisi annettava mahdollisuus käyttää kolmannen osapuolen saamia testituloksia.
(36)
Rakennustuotteiden suoritustason arviointia koskevien yksinkertaistettujen menettelyjen käytölle olisi määriteltävä edellytykset, jotta voidaan vähentää mahdollisimman paljon tuotteiden markkinoille saattamisesta aiheutuvia kustannuksia alentamatta turvallisuustasoa. Yksinkertaistettuja menettelyjä käyttävien valmistajien olisi osoitettava asianmukaisesti näiden edellytysten täyttyminen.
(37)
Markkinavalvontatoimien vaikutuksen tehostamiseksi kaikkia tässä asetuksessa tarkoitettuja yksinkertaistettuja menettelyjä rakennustuotteiden suoritustason arvioimiseksi olisi sovellettava vain niihin luonnollisiin tai oikeushenkilöihin, jotka valmistavat markkinoille saattamansa tuotteet.
(38)
Kun mikroyritysten valmistamiin rakennustuotteisiin ei liity merkittäviä turvallisuusnäkökohtia ja tuotteet täyttävät mitä tahansa alkuperää olevat sovellettavat vaatimukset, on tarpeen tarjota yksinkertaistettuja suoritustasojen arviointimenettelyjä, jotta rakennustuotteet voitaisiin saattaa markkinoille siten, että mikroyrityksille koituvat kustannukset vähenisivät. Näitä yksinkertaistettuja menettelyjä soveltavien yritysten olisi myös osoitettava olevansa mikroyrityksiä. Lisäksi niiden olisi noudatettava sovellettavia suoritustason pysyvyyden varmennusmenettelyjä, jotka esitetään niiden tuotteita koskevissa yhdenmukaistetuissa teknisissä eritelmissä.
(39)
Yksilöllisesti suunnitellun ja valmistetun rakennustuotteen osalta valmistajalle olisi annettava mahdollisuus käyttää yksinkertaistettuja suoritustasojen arviointimenettelyjä, kun voidaan osoittaa, että markkinoille saatettu tuote on sovellettavien vaatimusten mukainen.
(40)
Komission olisi rakennusalan pysyvää komiteaa kuultuaan laadittava tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin eri rakennustuotteisiin sovellettavan ”muun kuin sarjavalmisteisen” määritelmän tulkintapuitteet.
(41)
Kaikkien toimitus- ja jakeluketjuun kuuluvien talouden toimijoiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne asettavat markkinoilla saataville ainoastaan sellaisia rakennustuotteita, jotka ovat tämän asetuksen niiden vaatimusten mukaisia, joiden tarkoituksena on varmistaa rakennustuotteiden suoritustaso ja jotka täyttävät rakennuskohteen perusvaatimukset. Rakennustuotteiden maahantuojien ja jakelijoiden olisi erityisesti oltava tietoisia niistä perusominaisuuksista, joiden osalta on unionin markkinoilla olemassa säännöksiä, sekä rakennuskohteen perusvaatimuksiin liittyvistä jäsenvaltioiden säätämistä erityisvaatimuksista ja käytettävä tätä tietämystä liiketoimissaan.
(42)
On tärkeää varmistaa kansallisten teknisten määräysten saatavuus, jotta yritykset ja erityisesti pk-yritykset voivat koota luotettavat ja tarkat tiedot sen jäsenvaltion voimassa olevasta lainsäädännöstä, jossa tuotteita on tarkoitus asettaa markkinoille saataville. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi nimettävä tätä tarkoitusta varten rakennustuoteyhteyspisteet. Tiettyjen kansallisten teknisten määräysten soveltamista toisessa jäsenvaltiossa laillisesti kaupan pidettyihin tuotteisiin koskevista menettelyistä 9 päivänä heinäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 764/2008 (12) 10 artiklan 1 kohdassa määriteltyjen tehtävien lisäksi rakennustuoteyhteyspisteiden olisi näin ollen annettava tietoa myös säännöistä, joita sovelletaan tietyn tyyppisten rakennustuotteiden rakennuskohteeseen liittämiseen, kokoamiseen tai asentamiseen.
(43)
Rakennustuoteyhteyspisteiden olisi tavaroiden vapaan liikkuvuuden helpottamiseksi tarjottava maksutta tietoa säännöksistä, joilla pyritään täyttämään rakennuskohdetta koskevat perusvaatimukset ja joita sovelletaan kunkin rakennustuotteen aiottuun käyttötarkoitukseen kunkin jäsenvaltion alueella. Rakennustuoteyhteyspisteet voivat myös tarjota talouden toimijoille lisätietoja tai huomioita. Lisätietojen osalta rakennustuoteyhteyspisteiden olisi voitava ottaa maksu, joka on suhteutettu näiden lisätietojen ja huomioiden tarjoamisesta aiheutuviin kustannuksiin. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että rakennustuoteyhteyspisteille myönnetään riittävät resurssit.
(44)
Koska rakennustuoteyhteyspisteiden perustaminen ei saisi vaikuttaa toimivaltaisten viranomaisten tehtäväjakoon jäsenvaltioiden sääntelyjärjestelmissä, jäsenvaltioiden olisi voitava perustaa rakennustuoteyhteyspisteitä alueellisen ja paikallisen toimivaltajaon mukaisesti. Jäsenvaltioiden olisi voitava osoittaa rakennustuoteyhteyspisteen tehtävä muiden unionin välineiden mukaisesti perustetuille olemassa oleville yhteyspisteille niiden lukumäärän tarpeettoman kasvun estämiseksi ja hallintomenettelyjen yksinkertaistamiseksi. Jäsenvaltioiden olisi myös voitava osoittaa rakennustuoteyhteyspisteen tehtävä olemassa olevien hallintoyksiköiden lisäksi myös kansallisille SOLVIT-keskuksille, kauppakamareille, ammattialajärjestöille ja yksityisille elimille, jotta yritysten ja toimivaltaisten viranomaisten hallintokustannukset eivät kasvaisi.
(45)
Rakennustuoteyhteyspisteiden olisi voitava hoitaa tehtävänsä siten, että vältetään eturistiriidat erityisesti CE-merkinnän saantia koskevissa menettelyissä.
(46)
Unionin yhdenmukaistetun lainsäädännön tasapuolisen ja johdonmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi harjoitettava tehokasta markkinavalvontaa. Asetuksessa (EY) N:o 765/2008 säädetään tällaisen markkinavalvonnan toimintaa koskevista perusedellytyksistä erityisesti ohjelmien, rahoituksen ja seuraamusten osalta.
(47)
Jäsenvaltioiden vastuu turvallisuudesta, terveydestä ja muista seikoista, jotka kuuluvat niiden alueella sijaitsevan rakennuskohteen perusvaatimuksiin, olisi tunnustettava asianmukaiset suojatoimenpiteet varmistavalla suojalausekkeella.
(48)
Laitoksille, jotka hakevat hyväksyntää toimiakseen tässä asetuksessa tarkoitettuina ilmoitettuina laitoksina, olisi asetettava vaatimuksia, koska on tarpeen varmistaa, että rakennustuotteiden suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennuslaitosten suoritustaso on yhdenmukainen koko unionissa, ja koska kaikkien tällaisten laitosten olisi suoritettava tehtävänsä samantasoisesti ja tasapuolisen kilpailun edellytysten mukaisesti. Lisäksi olisi säädettävä näitä laitoksia koskevan riittävän tiedon saannista ja laitosten valvonnasta.
(49)
Jotta varmistetaan yhtenäinen laatutaso rakennustuotteiden suoritustason pysyvyyden arvioinnissa ja varmennuksessa, on myös tarpeen säätää vaatimuksista, joita sovelletaan viranomaisiin, jotka vastaavat näitä tehtäviä hoitavien laitosten ilmoittamisesta komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
(50)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 291 artiklan mukaisesti yleiset säännöt ja periaatteet, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, on vahvistettava etukäteen tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetulla asetuksella. Siihen asti, kun tämä uusi asetus on annettu, sovelletaan edelleen menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehtyä neuvoston päätöstä 1999/468/EY (13), lukuun ottamatta valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä, jota ei enää sovelleta.
(51)
Tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä eräitä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla.
(52)
Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, joissa asetetaan ehdot verkkosivustojen käytölle suoritustasoilmoituksen esittämiseksi.
(53)
Koska tarvitaan tietty aika sen varmistamiseksi, että puitteet tämän asetuksen moitteetonta toimintaa varten ovat käytössä, asetuksen soveltamista olisi lykättävä lukuun ottamatta säännöksiä, jotka koskevat teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten, ilmoittamisesta vastaavien viranomaisten ja ilmoitettujen laitosten nimeämistä, teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaation perustamista sekä rakennusalan pysyvän komitean perustamista.
(54)
Komission ja jäsenvaltioiden olisi yhteistoiminnassa sidosryhmien kanssa järjestettävä tiedotuskampanjoita rakennusalan, erityisesti talouden toimijoiden ja rakennustuotteiden käyttäjien, valistamiseksi yhteisen teknisen kielen luomisesta, yksittäisten talouden toimijoiden ja käyttäjien välisestä tehtävien jakautumisesta, CE-merkinnän kiinnittämisestä rakennustuotteisiin, rakennuskohteen perusvaatimusten tarkistamisesta sekä suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmistä.
(55)
Luonnonvarojen kestävää käyttöä koskevassa rakennuskohteen perusvaatimuksessa olisi erityisesti otettava huomioon rakennuskohteiden, niiden materiaalien ja osien kierrätettävyys purkamisen jälkeen, rakennuskohteen kestävyys sekä ympäristöystävällisten raaka-aineiden ja uusiomateriaalien käyttö rakennuskohteessa.
(56)
Resurssien kestävän käytön ja rakennuskohteen ympäristövaikutusten arvioimiseksi olisi käytettävä ympäristötuoteselosteita (Environmental Product Declarations), mikäli sellaisia on saatavilla.
(57)
Liitteen I mukaisten perusvaatimusten täyttymisen osoittamismenettelystä olisi mahdollisuuksien mukaan annettava yhtenäisiä eurooppalaisia säännöksiä.
(58)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on rakennustuotteiden sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan saavuttaminen asettamalla yhdenmukaistettuja teknisiä eritelmiä, joilla ilmaistaan rakennustuotteiden suoritustasot, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖT
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa säädetään rakennustuotteiden markkinoille saattamisen tai saataville asettamisen ehdoista vahvistamalla yhdenmukaistetut säännöt rakennustuotteisiin liittyvien perusominaisuuksien suoritustasojen ilmoittamistavoista sekä CE-merkinnän käyttämisestä näissä tuotteissa.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
1)
’rakennustuotteella’ tarkoitetaan tuotetta tai tuotejärjestelmää, joka valmistetaan ja saatetaan markkinoille käytettäväksi pysyvinä osina rakennuskohteissa tai niiden osissa ja jonka suoritustaso vaikuttaa rakennuskohteen suoritustasoon rakennuskohteen perusvaatimusten osalta;
2)
’tuotejärjestelmällä’ tarkoitetaan saman valmistajan markkinoille saattamaa rakennustuotetta, joka koostuu vähintään kahdesta erillisestä osasta, jotka on yhdistettävä toisiinsa, jotta ne voidaan asentaa rakennuskohteeseen;
3)
’rakennuskohteilla’ tarkoitetaan sekä rakennuksia että maa- ja vesirakennuskohteita;
4)
’perusominaisuuksilla’ tarkoitetaan rakennustuotteen niitä ominaisuuksia, jotka liittyvät rakennuskohteen perusvaatimuksiin;
5)
’rakennustuotteen suoritustasolla’ tarkoitetaan asiaankuuluviin perusominaisuuksiin liittyvää suoritustasoa, joka ilmaistaan tasona tai luokkana taikka kuvauksessa;
6)
’tasolla’ tarkoitetaan rakennustuotteen perusominaisuuksiin liittyvien suoritustasojen arvioinnista saatua tulosta, joka on ilmaistu numeroarvona;
7)
’luokalla’ tarkoitetaan rakennustuotteen suoritustasojen vaihtelualaa, jonka vähimmäis- ja enimmäisarvo rajaavat;
8)
’kynnysarvolla’ tarkoitetaan rakennustuotteen suoritustason arvon vähimmäis- tai enimmäistasoa;
9)
’tuotetyypillä’ tarkoitetaan sellaisen rakennustuotteen perusominaisuuksiin liittyvää edustavien suoritustasojen tai -luokkien joukkoa, joka on tuotettu käyttäen tiettyä raaka-aineyhdistelmää tai tietyn tuotantoprosessin muita elementtejä;
10)
’yhdenmukaistetuilla teknisillä eritelmillä’ tarkoitetaan yhdenmukaistettuja standardeja ja eurooppalaisia arviointiasiakirjoja;
11)
’yhdenmukaistetulla standardilla’ tarkoitetaan jonkin direktiivin 98/34/EY liitteessä I luetellun eurooppalaisen standardointielimen kyseisen direktiivin 6 artiklan mukaisesti komission esittämän pyynnön perusteella vahvistamaa standardia;
12)
’eurooppalaisella arviointiasiakirjalla’ tarkoitetaan teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaation hyväksymää asiakirjaa eurooppalaisen teknisen arvioinnin antamiseksi;
13)
’eurooppalaisella teknisellä arvioinnilla’ tarkoitetaan asiaa koskevan eurooppalaisen arviointiasiakirjan mukaisesti tehtyä rakennustuotteen perusominaisuuksien suoritustasojen dokumentoitua arviointia;
14)
’aiotulla käyttötarkoituksella’ tarkoitetaan sovellettavan yhdenmukaistetun teknisen eritelmän mukaista rakennustuotteen aiottua käyttötarkoitusta;
15)
’teknisillä erityisasiakirjoilla’ tarkoitetaan asiakirjoja, jotka osoittavat, että sovellettavaan suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmään kuuluvat menetelmät on korvattu toisilla menetelmillä, edellyttäen, että näillä toisilla menetelmillä saadut tulokset ovat verrannollisia vastaavan yhdenmukaistetun standardin testimenetelmästä saatujen tulosten kanssa;
16)
’asettamisella saataville markkinoilla’ tarkoitetaan rakennustuotteen toimittamista unionin markkinoille liiketoiminnan yhteydessä jakelua tai käyttöä varten joko maksua vastaan tai maksutta;
17)
’markkinoille saattamisella’ tarkoitetaan rakennustuotteen asettamista ensimmäistä kertaa saataville unionin markkinoilla;
18)
’talouden toimijalla’ tarkoitetaan valmistajaa, tuojaa, jakelijaa tai valtuutettua edustajaa;
19)
’valmistajalla’ tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka valmistaa tai antaa suunnitella tai valmistuttaa rakennustuotetta ja markkinoi sitä omalla nimellään tai tavaramerkillään;
20)
’jakelijalla’ tarkoitetaan toimitusketjuun kuuluvaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, ei kuitenkaan valmistajaa tai maahantuojaa, joka asettaa rakennustuotteen saataville markkinoilla;
21)
’maahantuojalla’ tarkoitetaan unioniin sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka saattaa kolmannesta maasta tuodun rakennustuotteen unionin markkinoille;
22)
’valtuutetulla edustajalla’ tarkoitetaan unioniin sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolla on valmistajan antama kirjallinen valtuutus hoitaa valmistajan puolesta tietyt tehtävät;
23)
’markkinoilta poistamisella’ tarkoitetaan kaikkia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on estää toimitusketjussa olevan rakennustuotteen asettaminen saataville markkinoilla;
24)
’palautusmenettelyllä’ tarkoitetaan kaikkia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on saada loppukäyttäjien saataville jo asetetut rakennustuotteet takaisin;
25)
’akkreditoinnilla’ on asetuksen (EY) N:o 765/2008 mukainen merkitys;
26)
’tuotannon sisäisellä laadunvalvonnalla’ tarkoitetaan asiaankuuluvien yhdenmukaistettujen teknisten eritelmien mukaisesti suoritettua dokumentoitua ja jatkuvaa tuotannon sisäistä laadunvalvontaa;
27)
’mikroyrityksellä’ tarkoitetaan mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 6 päivänä toukokuuta 2003 annetussa komission suosituksessa (14) määriteltyä mikroyritystä;
28)
’elinkaarella’ tarkoitetaan rakennustuotteen käyttöiän peräkkäisiä ja toisiinsa liittyviä vaiheita raaka-aineen hankinnasta tai luonnonvaroista saamisesta loppusijoitukseen.
3 artikla
Rakennuskohteen perusvaatimukset ja rakennustuotteiden perusominaisuudet
1. Liitteessä I esitetyt rakennuskohteen perusvaatimukset muodostavat perustan standardien kehittämistä koskevien toimeksiantojen ja yhdenmukaistettujen teknisten eritelmien valmistelulle.
2. Rakennustuotteiden perusominaisuuksista säädetään rakennuskohteen perusvaatimuksiin liittyvissä yhdenmukaistetuissa teknisissä eritelmissä.
3. Komissio määrittää tarvittaessa tuoteryhmien yhdenmukaistetuissa standardeissa määritellyt aiotut käyttötarkoitukset huomioon ottaen 60 artiklan mukaisesti delegoiduilla säädöksillä yhdenmukaistetun standardin piiriin kuuluvien erityisten rakennustuoteryhmien osalta ne perusominaisuudet, joiden osalta valmistajan on ilmoitettava tuotteen suoritustasot sitä markkinoille saattaessaan.
Tarvittaessa komissio määrittää 60 artiklan mukaisesti delegoiduilla säädöksillä ilmoitettavien perusominaisuuksien osalta myös suoritustasojen kynnysarvot.
II LUKU
SUORITUSTASOILMOITUS JA CE-MERKINTÄ
4 artikla
Suoritustasoilmoitus
1. Valmistaja laatii suoritustasoilmoituksen, kun markkinoille saatetaan rakennustuote, joka kuuluu yhdenmukaistetun standardin piiriin tai joka vastaa sille annettua eurooppalaista teknistä arviointia.
2. Kun rakennustuote kuuluu yhdenmukaistetun standardin piiriin tai tuote vastaa sille annettua eurooppalaista teknistä arviointia, sovellettavassa yhdenmukaistetussa teknisessä eritelmässä määritellyt, rakennustuotteen perusominaisuuksien suoritustasoja koskevat tiedot voidaan ilmoittaa vain, jos ne sisältyvät suoritustasoilmoitukseen ja yksilöidään siinä, lukuun ottamatta tapauksia, joissa suoritustasoilmoitusta ei 5 artiklan mukaisesti ole laadittu.
3. Laatimalla suoritustasoilmoituksen valmistaja ottaa vastuun siitä, että rakennustuotteen suoritustasot ovat ilmoitetun mukaisia. Jäsenvaltioiden on pidettävä valmistajan laatimaa suoritustasoilmoitusta tarkkana ja luotettavana, jollei ole objektiivisia syitä olettaa toisin.
5 artikla
Poikkeukset suoritustasoilmoituksen laatimisesta
Poiketen siitä, mitä 4 artiklan 1 kohdassa säädetään, valmistaja voi jättää suoritustasoilmoituksen laatimatta saattaessaan markkinoille yhdenmukaistetun standardin piiriin kuuluvan rakennustuotteen, jos siellä, missä rakennustuotteita on tarkoitus käyttää, ei ole olemassa unionin säännöksiä tai kansallisia säännöksiä, joissa edellytetään perusominaisuuksien ilmoittamista, ja:
a)
valmistaja, joka vastaa tuotteen turvallisesta liittämisestä rakennuskohteeseen, valmistaa muun kuin sarjavalmisteisen rakennustuotteen yksilöllisesti tai erityisesti tilattuna tuotteena erityistilauksen perusteella ja asentaa sen yksittäiseen rakennuskohteeseen sovellettavien kansallisten sääntöjen mukaisesti ja niiden sovellettavissa kansallisissa säännöissä nimettyjen, rakennuskohteen turvallisesta toteuttamisesta vastaavien henkilöiden vastuulla;
b)
rakennustuote valmistetaan rakennuspaikalla sen liittämiseksi pysyvästi kyseiseen rakennuskohteeseen, sovellettavien kansallisten sääntöjen mukaisesti ja niiden sovellettavissa kansallisissa säännöissä nimettyjen rakennuskohteen turvallisesta toteuttamisesta vastaavien henkilöiden vastuulla; tai
c)
rakennustuote valmistetaan perinteiseen tapaan tai suojellun kohteen säilyttämisen edellyttämällä tavalla muuten kuin tehdasvalmisteisesti, jotta voidaan korjata kansallisten sääntöjen mukaisesti asianmukaisesti sellaisia rakennuskohteita, joita virallisesti suojellaan osana määrättyä ympäristöä tai niiden erityisten arkkitehtonisten tai historiallisten ansioiden vuoksi.
6 artikla
Suoritustasoilmoituksen sisältö
1. Suoritustasoilmoituksessa on ilmoitettava rakennustuotteen perusominaisuuksiin liittyvät suoritustasot asianmukaisten yhdenmukaistettujen teknisten eritelmien mukaisesti.
2. Suoritustasoilmoituksessa on oltava erityisesti seuraavat tiedot:
a)
viittaus siihen tuotetyyppiin, jota varten suoritustasoilmoitus on laadittu;
b)
rakennustuotteen suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmä(t) liitteen V mukaisesti;
c)
sen yhdenmukaistetun standardin tai eurooppalaisen teknisen arvioinnin viitenumero ja julkaisupäivä, jota on käytetty kunkin perusominaisuuden arviointiin;
d)
tarvittaessa käytetyn teknisen erityisasiakirjan viitenumero sekä vaatimukset, jotka valmistaja katsoo tuotteen täyttävän.
3. Suoritustasoilmoituksessa on lisäksi ilmoitettava
a)
yksi tai useampi rakennustuotteen aiottu käyttötarkoitus sovellettavan yhdenmukaistetun teknisen eritelmän mukaisesti;
b)
luettelo perusominaisuuksista siten kuin ne määritetään yhtä tai useampaa ilmoitettua aiottua käyttötarkoitusta koskevassa kyseisessä yhdenmukaistetussa teknisessä eritelmässä;
c)
vähintään yhden rakennustuotetta koskevan sellaisen perusominaisuuden suoritustaso, jolla on merkitystä yhden tai useamman aiotun käyttötarkoituksen kannalta;
d)
tarvittaessa 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti määritetyt rakennustuotteen perusominaisuuksiin liittyvät suoritustasot tasoittain tai luokittain taikka kuvauksena tarvittaessa laskelman perusteella;
e)
ne rakennustuotteen asiaankuuluvat, perusominaisuuksiin liittyvät suoritustasot, jotka liittyvät yhteen tai useampaan aiottuun käyttötarkoitukseen, ottaen huomioon yhtä tai useampaa aiottua käyttötarkoitusta koskevat säännökset siellä, missä valmistaja aikoo asettaa rakennustuotteen saataville markkinoilla;
f)
lyhenne ”NPD” (No Performance Determined, suoritustasoa ei ole määritelty) niiden luetteloitujen perusominaisuuksien osalta, joiden suoritustasoja ei ole ilmoitettu;
g)
kun kyseisestä tuotteesta on julkaistu eurooppalainen tekninen arviointi, rakennustuotteen kaikkiin perusominaisuuksiin liittyvät, kyseisessä eurooppalaisessa teknisessä arvioinnissa olevat suoritustasot tasoittain tai luokittain taikka kuvauksina.
4. Suoritustasoilmoitus on laadittava käyttäen liitteessä III esitettyä mallia.
5. Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 31 artiklassa tai tapauksen mukaan 33 artiklassa tarkoitetut tiedot on annettava yhdessä suoritustasoilmoituksen kanssa.
7 artikla
Suoritustasoilmoituksen toimittaminen
1. Kunkin markkinoille saataville asetetun tuotteen suoritustasoilmoitus on toimitettava joko paperi- tai sähköisessä muodossa.
Jos kuitenkin yhdelle käyttäjälle toimitetaan erä samaa tuotetta, siihen on mahdollista liittää vain yksi kappale suoritustasoilmoituksesta joko paperi- tai sähköisessä muodossa.
2. Valmistajan on toimitettava suoritustasoilmoitus paperimuodossa, jos vastaanottaja sitä vaatii.
3. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, suoritustasoilmoituksen jäljennös voidaan asettaa saataville verkkosivulla komission 60 artiklan mukaisesti delegoiduilla säädöksillä vahvistamien edellytysten mukaisesti. Näillä edellytyksillä on varmistettava muun muassa, että suoritustasoilmoitus on saatavilla ainakin 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna ajanjaksona.
4. Suoritustasoilmoitus on toimitettava sen jäsenvaltion vaatimalla kielellä tai kielillä, missä tuote asetetaan saataville.
8 artikla
CE-merkinnän yleisperiaatteet ja käyttö
1. CE-merkintään sovelletaan asetuksen (EY) N:o 765/2008 30 artiklassa esitettyjä yleisiä periaatteita.
2. CE-merkintä kiinnitetään niihin rakennustuotteisiin, joista valmistaja on laatinut suoritustasoilmoituksen 4 ja 6 artiklan mukaisesti.
Jos valmistaja ei ole laatinut suoritustasoilmoitusta 4 ja 6 artiklan mukaisesti, rakennustuotteisiin ei saa kiinnittää CE-merkintää.
Kiinnittämällä tai kiinnityttämällä rakennustuotteeseen CE-merkintä, valmistajat ilmoittavat ottavansa vastuun siitä, että tuote on ilmoitettujen suoritustasojen mukainen sekä kaikkien sellaisten sovellettavien CE-merkinnän kiinnittämistä edellyttävien vaatimusten mukainen, joista säädetään tässä asetuksessa ja unionin muussa asiaankuuluvassa yhdenmukaistamislainsäädännössä.
Unionin muussa asiaankuuluvassa yhdenmukaistamislainsäädännössä säädettyjen CE-merkinnän kiinnittämistä koskevien sääntöjen soveltaminen ei rajoita tämän kohdan soveltamista.
3. CE-merkintä on ainoa merkintä, joka todistaa rakennustuotteen olevan ilmoitettujen, kyseisen yhdenmukaistetun standardin tai eurooppalaisen teknisen arvioinnin piiriin kuuluviin perusominaisuuksiin liittyvien suoritustasojen mukainen silloin, kun rakennustuote kuuluu yhdenmukaistetun standardin piiriin tai jonka osalta on julkaistu eurooppalainen tekninen arviointi.
Jäsenvaltiot eivät saa kansallisesti ottaa käyttöön CE-merkinnän lisäksi viittauksia merkintään, tai niiden on poistettava tällaiset viittaukset merkintään, joka osoittaa tuotteen olevan ilmoitettujen, yhdenmukaistetun standardin piiriin kuuluviin perusominaisuuksiin liittyvien suoritustasojen mukainen.
4. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää tai estää alueellaan tai vastuuseensa kuuluvilla aloilla CE-merkinnällä varustettujen rakennustuotteiden asettamista saataville markkinoilla tai käyttöä, jos ilmoitetut suoritustasot vastaavat sellaista käyttöä koskevia asianomaisen jäsenvaltion vaatimuksia.
5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että julkiset laitokset taikka monopoliasemansa tai julkisen palvelutehtävänsä nojalla julkisena yrityksenä tai julkisena laitoksena toimivat yksityiset elimet eivät estä säännöin tai ehdoin CE-merkinnällä varustettujen rakennustuotteiden käyttöä, jos ilmoitetut suoritustasot vastaavat sellaista käyttöä koskevia asianomaisen jäsenvaltion vaatimuksia.
6. Menetelmissä, joita jäsenvaltiot käyttävät rakennuskohteita koskevissa vaatimuksissa, ja muissa kansallisissa säännöissä, jotka koskevat rakennustuotteiden perusominaisuuksia, on noudatettava yhdenmukaistettuja standardeja.
9 artikla
CE-merkinnän kiinnittämistä koskevat säännöt ja ehdot
1. CE-merkintä on kiinnitettävä rakennustuotteeseen tai siihen kiinnitettyyn etikettiin näkyvästi, helposti luettavasti ja pysyvästi. Jos tämä ei tuotteen luonteen vuoksi ole mahdollista tai perusteltua, se on kiinnitettävä pakkaukseen tai mukana oleviin asiakirjoihin.
2. CE-merkintään on liitettävä ensimmäisen kiinnitysvuoden kaksi viimeistä numeroa, valmistajan nimi ja rekisteröity osoite tai tunnusmerkki, jonka avulla valmistajan nimi ja osoite on mahdollista määrittää helposti ja sekaannuksitta, tuotetyypin yksilöllinen tunnistenumero, suoritustasoilmoituksen viitenumero, ilmoitetut suoritustasot tasoittain tai luokittain, viittaus sovellettuun yhdenmukaistettuun tekniseen eritelmään, ilmoitetun laitoksen tunnusnumero, jos sellainen on, sekä sovelletun yhdenmukaistetun teknisen eritelmän mukainen aiottu käyttötarkoitus.
3. CE-merkintä on kiinnitettävä ennen rakennustuotteen markkinoille saattamista. Siihen voidaan liittää kuvamerkki tai muu merkki, joka ilmoittaa erityisesti erityisriskistä tai -käytöstä.
10 artikla
Rakennustuoteyhteyspisteet
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä rakennustuoteyhteyspiste asetuksen (EY) N:o 764/2008 9 artiklan mukaisesti.
2. Asetuksen (EY) N:o 764/2008 10 ja 11 artiklaa sovelletaan rakennustuotteiden yhteyspisteisiin.
3. Asetuksen (EY) N:o 764/2008 10 artiklan 1 kohdassa määriteltyjen tehtävien osalta kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että rakennustuoteyhteyspisteet tarjoavat yksiselitteisiä ja helposti ymmärrettäviä käsitteitä käyttäen tietoa säännöksistä, joilla pyritään täyttämään rakennuskohteen perusvaatimukset ja joita sen alueella sovelletaan kunkin rakennustuotteen aiottuun käyttötarkoitukseen tämän asetuksen 6 artiklan 3 kohdan e alakohdassa säädetyn mukaisesti.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että rakennustuoteyhteyspisteet voivat hoitaa tehtävänsä tavalla, jolla vältetään eturistiriitoja, erityisesti niitä, jotka koskevat CE-merkinnän saantimenettelyjä.
III LUKU
TALOUDEN TOIMIJOIDEN VELVOLLISUUDET
11 artikla
Valmistajien velvollisuudet
1. Valmistajien on laadittava suorituskykyilmoitus 4 ja 6 artiklan mukaisesti ja kiinnitettävä CE-merkintä 8 ja 9 artiklan mukaisesti.
Valmistajien on laadittava suoritustasoilmoituksen pohjaksi tekniset asiakirjat, joissa kuvataan kaikki suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmään liittyvät asiaankuuluvat tekijät.
2. Valmistajien on säilytettävä tekniset asiakirjat ja suoritustasoilmoitus kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun rakennustuote on saatettu markkinoille.
Komissio voi 60 artiklan mukaisesti delegoiduilla säädöksillä tarvittaessa muuttaa mainittua ajanjaksoa rakennustuoteryhmien osalta sen perusteella, mikä on tuotteen odotettu käyttöikä tai asema rakennuskohteessa.
3. Valmistajien on varmistettava, että käytössä on menettelyt, joilla varmistetaan, että sarjatuotannossa säilytetään ilmoitetut suoritustasot. Muutokset tuotetyypissä ja sovellettavissa yhdenmukaistetuissa teknisissä eritelmissä on otettava asianmukaisesti huomioon.
Silloin kun se katsotaan rakennustuotteen ilmoitettujen suoritustasojen tarkkuuden, luotettavuuden ja vakauden varmistamiseksi tarkoituksenmukaiseksi, valmistajien on testattava näytteitä markkinoille saatetuista tai markkinoilla saataville asetetuista tuotteista ja tutkittava valitukset, puutteelliset tuotteet ja tuotteiden palautukset ja tarvittaessa pidettävä niistä kirjaa sekä tiedotettava jakelijoille kaikesta tällaisesta valvonnasta.
4. Valmistajien on varmistettava, että heidän rakennustuotteisiinsa on kiinnitetty tyyppi-, erä- tai sarjanumero tai muu merkintä, jonka ansiosta ne voidaan tunnistaa, tai jos rakennustuotteen koko tai luonne ei tätä salli, että vaadittu tieto on esitetty pakkauksessa tai tuotteen mukana seuraavassa asiakirjassa.
5. Valmistajien on ilmoitettava rakennustuotteessa tai, jos se ei ole mahdollista, tuotteen pakkauksessa tai tuotteen mukana seuraavassa asiakirjassa nimensä, rekisteröity kauppanimensä tai tavaramerkkinsä sekä osoitteensa, josta heihin saa yhteyden. Osoitteessa on ilmoitettava yksi yhteyspiste, josta valmistajaan voi ottaa yhteyttä.
6. Asettaessaan rakennustuotteen saataville markkinoilla valmistajien on varmistettava, että tuotteeseen liitetään ohjeet ja turvallisuustiedot kyseisen jäsenvaltion määräämällä käyttäjien helposti ymmärtämällä kielellä.
7. Valmistajien, jotka katsovat tai joilla on syytä uskoa, että rakennustuote, jonka he ovat saattaneet markkinoille, ei ole suoritustasoilmoituksen tai tämän asetuksen muiden sovellettavien vaatimusten mukainen, on välittömästi toteutettava tarvittavat korjaavat toimenpiteet kyseisen tuotteen saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi taikka tarvittaessa sen poistamiseksi markkinoilta tai sitä koskevan palautusmenettelyn järjestämiseksi. Lisäksi mikäli tuote aiheuttaa riskin, valmistajien on välittömästi tiedotettava asiasta niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille kansallisille viranomaisille, missä valmistajat ovat asettaneet rakennustuotteen saataville, ja ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot erityisesti puutteellisuudesta ja toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.
8. Valmistajien on toimivaltaisen kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä annettava tälle kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen sen osoittamiseksi, että rakennustuote on suoritustasoilmoituksen ja tämän asetuksen muiden sovellettavien vaatimusten mukainen, kielellä, jota kyseinen kansallinen viranomainen helposti ymmärtää. Valmistajien on tehtävä kyseisen viranomaisen kanssa tämän pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään poistamaan heidän markkinoille saattamiensa rakennustuotteiden aiheuttamat riskit.
12 artikla
Valtuutetut edustajat
1. Valmistaja voi nimittää kirjallisella toimeksiannolla valtuutetun edustajan.
Teknisten asiakirjojen laatiminen ei saa kuulua osana valtuutetun edustajan toimeksiantoon.
2. Valtuutetun edustajan on suoritettava toimeksiannossa eritellyt tehtävät. Toimeksiannon mukaan valtuutetun edustajan on voitava suorittaa ainakin seuraavat tehtävät:
a)
pitää suoritustasoilmoitus ja tekniset asiakirjat kansallisten valvontaviranomaisten saatavilla 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ajan;
b)
antaa toimivaltaisen kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä tälle kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen sen osoittamiseksi, että rakennustuote on suoritustasoilmoituksen ja tämän asetuksen muiden sovellettavien vaatimusten mukainen;
c)
tehdä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa näiden pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään poistamaan valtuutetun edustajan toimeksiannon piiriin kuuluvien tuotteiden aiheuttamat riskit.
13 artikla
Maahantuojien velvollisuudet
1. Maahantuojat saavat saattaa unionin markkinoille ainoastaan sellaisia rakennustuotteita, jotka ovat tämän asetuksen sovellettavien vaatimusten mukaisia.
2. Ennen rakennustuotteen saattamista markkinoille maahantuojien on varmistettava, että valmistaja on arvioinut ja varmentanut suoritustason pysyvyyden. Tuojien on varmistettava, että valmistaja on laatinut 11 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut tekniset asiakirjat ja 4 ja 6 artiklan mukaisen suoritustasoilmoituksen. Tuojien on myös varmistettava, että tuotteessa on, jos sitä vaaditaan, CE-merkintä, että siihen on liitetty vaaditut asiakirjat ja että valmistaja on noudattanut 11 artiklan 4 ja 5 kohdassa asetettuja vaatimuksia.
Jos maahantuoja katsoo tai jos maahantuojalla on syytä uskoa, että rakennustuote ei ole suoritustasoilmoituksen tai tämän asetuksen muiden sovellettavien vaatimusten mukainen, maahantuoja ei saa saattaa rakennustuotetta markkinoille, ennen kuin se on mukaan liitetyn suoritustasoilmoituksen ja tämän asetuksen muiden sovellettavien vaatimusten mukainen tai ennen kuin suoritustasoilmoitus on korjattu. Lisäksi silloin, kun rakennustuotteeseen liittyy riski, maahantuojan on ilmoitettava siitä valmistajalle ja markkinavalvontaviranomaisille.
3. Maahantuojien on ilmoitettava rakennustuotteessa tai, jos se ei ole mahdollista, tuotteen pakkauksessa tai tuotteen mukana seuraavassa asiakirjassa nimensä, rekisteröity kauppanimensä tai tavaramerkkinsä sekä yhteysosoitteensa.
4. Maahantuojien on varmistettava, että asettaessaan rakennustuotteen saataville markkinoilla tuotteeseen liitetään ohjeet ja turvallisuustiedot kyseisen jäsenvaltion määräämällä käyttäjien helposti ymmärtämällä kielellä.
5. Maahantuojien on varmistettava, että kun rakennustuote on niiden vastuulla, varastointi- tai kuljetusolot eivät vaaranna kyseisen rakennustuotteen suoritustasoilmoituksen ja tämän asetuksen muiden sovellettavien vaatimusten mukaisuutta.
6. Silloin kun se katsotaan rakennustuotteen ilmoitettujen suoritustasojen tarkkuuden, luotettavuuden ja vakauden varmistamiseksi tarkoituksenmukaiseksi, maahantuojien on testattava näytteitä markkinoille saatetuista tai markkinoille saataville asetetuista tuotteista ja tutkittava valitukset, puutteelliset tuotteet ja tuotteiden palautukset ja tarvittaessa pidettävä niistä kirjaa sekä tiedotettava jakelijoille kaikesta tällaisesta valvonnasta.
7. Maahantuojien, jotka katsovat tai joilla on syytä uskoa, että rakennustuote, jonka he ovat saattaneet markkinoille, ei ole suoritustasoilmoituksen tai tämän asetuksen muiden sovellettavien vaatimusten mukainen, on välittömästi toteutettava tarvittavat korjaavat toimenpiteet kyseisen tuotteen saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi taikka tarvittaessa sen poistamiseksi markkinoilta tai sitä koskevan palautusmenettelyn järjestämiseksi. Lisäksi, mikäli tuote aiheuttaa riskin, tuojien on välittömästi tiedotettava asiasta niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille kansallisille viranomaisille, joissa tuojat asettivat rakennustuotteen saataville, ja ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot erityisesti puutteellisuudesta ja toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.
8. Maahantuojien on pidettävä 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ajan suoritustasoilmoitus markkinavalvontaviranomaisten saatavilla ja varmistettava, että tekniset asiakirjat voidaan antaa pyynnöstä kyseisten viranomaisten saataville.
9. Maahantuojien on toimivaltaisen kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä annettava tälle kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen sen osoittamiseksi, että rakennustuote on suoritustasoilmoituksen ja tämän asetuksen muiden sovellettavien vaatimusten mukainen, kielellä, jota kyseinen kansallinen viranomainen helposti ymmärtää. Tuojien on tehtävä kyseisen viranomaisen kanssa tämän pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään poistamaan heidän markkinoille saattamiensa rakennustuotteiden aiheuttamat riskit.
14 artikla
Jakelijoiden velvollisuudet
1. Jakelijoiden on asettaessaan rakennustuotteen saataville markkinoilla toimittava asiaankuuluvaa huolellisuutta noudattaen tämän asetuksen vaatimusten suhteen.
2. Ennen rakennustuotteen asettamista saataville markkinoilla jakelijoiden on varmistettava, että tuotteessa on, jos sitä vaaditaan, CE-merkintä ja siihen on liitetty tässä asetuksessa vaaditut asiakirjat sekä ohjeet ja turvallisuustiedot kyseisen jäsenvaltion määräämällä käyttäjien helposti ymmärtämällä kielellä. Jakelijoiden on myös varmistettava, että valmistaja ja maahantuoja ovat noudattaneet 11 artiklan 4 ja 5 kohdassa sekä 13 artiklan 3 kohdassa säädettyjä vaatimuksia.
Jos jakelija katsoo tai jos jakelijalla on syytä uskoa, että rakennustuote ei ole suoritustasoilmoituksen tai tämän asetuksen muiden sovellettavien vaatimusten mukainen, jakelija ei saa asettaa tuotetta markkinoille saataville, ennen kuin se on mukaan liitetyn suoritustasoilmoituksen ja tämän asetuksen muiden sovellettavien vaatimusten mukainen tai ennen kuin suoritustasoilmoitus on korjattu. Lisäksi silloin, kun tuotteeseen liittyy riski, jakelijan on ilmoitettava siitä valmistajalle tai tuojalle sekä markkinavalvontaviranomaisille.
3. Jakelijan on varmistettava, että kun rakennustuote on hänen tai sen vastuulla, varastointi- tai kuljetusolot eivät vaaranna sen suoritustasoilmoituksen ja tämän asetuksen muiden sovellettavien vaatimusten mukaisuutta.
4. Jakelijoiden, jotka katsovat tai joilla on syytä uskoa, että rakennustuote, jonka he ovat asettaneet saataville markkinoilla, ei ole suoritustasoilmoituksen tai tämän asetuksen muiden sovellettavien vaatimusten mukainen, on varmistettava, että toteutetaan tarvittavat korjaavat toimenpiteet kyseisen tuotteen saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai sitä koskevan palautusmenettelyn järjestämiseksi, jos se on tarpeen. Lisäksi silloin, kun tuote aiheuttaa riskin, jakelijoiden on välittömästi tiedotettava asiasta niiden jäsenvaltioiden asiasta vastaaville toimivaltaisille kansallisille viranomaisille, missä he asettivat tuotteen saataville, ja ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot erityisesti puutteellisuudesta ja toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.
5. Jakelijoiden on toimivaltaisen kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä annettava tälle kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen sen osoittamiseksi, että rakennustuote on suoritustasoilmoituksen ja tämän asetuksen muiden sovellettavien vaatimusten mukainen, kielellä, jota kyseinen kansallinen viranomainen helposti ymmärtää. Jakelijan on tehtävä kyseisen viranomaisen kanssa tämän pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään poistamaan jakelijan markkinoille saattamien rakennustuotteiden aiheuttamat riskit.
15 artikla
Tapaukset, joissa valmistajien velvollisuuksia sovelletaan maahantuojiin ja jakelijoihin
Maahantuojaa tai jakelijaa pidetään tässä asetuksessa tarkoitettuna valmistajana ja maahantuojaan tai jakelijaan sovelletaan 11 artiklan mukaisia valmistajan velvollisuuksia, silloin kun hän tai se saattaa tuotteen markkinoille nimellään tai tuotemerkillään tai muuttaa markkinoille jo saatettua rakennustuotetta siten, että se saattaa vaikuttaa suoritustasoilmoituksen mukaisuuteen.
16 artikla
Talouden toimijoiden tunnistetiedot
Talouden toimijan on pyynnöstä ilmoitettava 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ajan markkinavalvontaviranomaisille
a)
kaikki talouden toimijat, jotka ovat toimittaneet kyseessä olevalle talouden toimijalle tuotetta;
b)
kaikki talouden toimijat, joille kyseessä oleva talouden toimija on toimittanut tuotetta.
IV LUKU
YHDENMUKAISTETUT TEKNISET ERITELMÄT
17 artikla
Yhdenmukaistetut standardit
1. Direktiivin 98/34/EY liitteessä I luetellut eurooppalaiset standardointielimet vahvistavat yhdenmukaistetut standardit kyseisen direktiivin 6 artiklan mukaisesti komission esittämien pyyntöjen, jäljempänä ’toimeksiannot’, perusteella kuultuaan tämän asetuksen 64 artiklassa tarkoitettua rakennusalan pysyvää komiteaa, jäljempänä ’rakennusalan pysyvä komitea’.
2. Jos sidosryhmät osallistuvat yhdenmukaistettujen standardien kehittämiseen tämän artiklan mukaisesti, eurooppalaiset standardointielimet varmistavat, että eri tahoihin kuuluvat sidosryhmät ovat kaikissa yhteyksissä edustettuina oikeudenmukaisesti ja tasapuolisesti.
3. Yhdenmukaistetuissa standardeissa esitetään menetelmät ja kriteerit, joilla arvioidaan rakennustuotteiden perusominaisuuksien suoritustasot.
Yhdenmukaistetussa standardissa viitataan sen piiriin kuuluvien tuotteiden aiottuun käyttötarkoitukseen, jos asianomaisessa toimeksiannossa niin määrätään.
Yhdenmukaistetuissa standardeissa esitetään, tarpeen mukaan ja vaarantamatta tulosten tarkkuutta, luotettavuutta ja vakautta, menetelmiä, jotka ovat vähemmän työläitä kuin testausmenetelmät, joilla arvioidaan rakennustuotteiden perusominaisuuksiin liittyvät suoritustasot.
4. Eurooppalaiset standardointielimet määrittävät yhdenmukaistetuissa standardeissa sovellettavan sisäisen tuotannonvalvonnan, jossa otetaan huomioon kyseessä olevan rakennustuotteen valmistusprosessin erityisedellytykset.
Yhdenmukaistetut standardit sisältävät tarpeelliset tekniset yksityiskohdat suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmän täytäntöönpanemiseksi.
5. Komissio arvioi, ovatko eurooppalaisten standardointielinten laatimat yhdenmukaistetut standardit asianomaisten toimeksiantojen mukaiset.
Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä viiteluettelon yhdenmukaistetuista standardeista, jotka ovat asianomaisten toimeksiantojen mukaiset.
Luettelon kustakin yhdenmukaistetusta standardista ilmoitetaan seuraavaa:
a)
viittaukset korvattuihin yhdenmukaistettuihin teknisiin eritelmiin, jos niitä on;
b)
rinnakkaisen voimassaoloajan alkamispäivä;
c)
rinnakkaisen voimassaoloajan päättymispäivä.
Komissio julkaisee luetteloon tehtävät päivitykset.
Rinnakkaisen voimassaoloajan alkamispäivästä lähtien on mahdollista käyttää yhdenmukaistettua standardia sen piiriin kuuluvan rakennustuotteen suoritustasoilmoituksen tekemiseksi. Kansallisilla standardointielimillä on velvollisuus saattaa yhdenmukaistetut standardit voimaan direktiivin 98/34/EY mukaisesti.
Rinnakkaisen voimassaoloajan päättymispäivästä lähtien yhdenmukaistettu standardi on ainoa normi, jota käytetään laadittaessa sen piiriin kuuluvan rakennustuotteen suoritustasoilmoitusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 36-38 artiklan soveltamista.
Rinnakkaisen voimassaoloajan päätyttyä yhdenmukaistetusta standardista poikkeavat kansalliset standardit on poistettava ja jäsenvaltioiden on kumottava kaikki poikkeavat kansalliset säännökset.
18 artikla
Virallinen vastalause yhdenmukaistettujen standardien vastustamiseksi
1. Jos jäsenvaltio tai komissio katsoo, että yhdenmukaistettu standardi ei täysin täytä asiaankuuluvassa toimeksiannossa esitettyjä vaatimuksia, asianomainen jäsenvaltio tai komissio antaa rakennusalan pysyvää komiteaa kuultuaan asian direktiivin 98/34/EY 5 artiklan nojalla perustetun komitean käsiteltäväksi ja esittää perustelunsa. Komitea antaa lausuntonsa viipymättä kuultuaan asianomaisia eurooppalaisia standardointielimiä.
2. Komissio päättää direktiivin 98/34/EY 5 artiklan nojalla perustetun komitean lausunnon perusteella, että Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistaan viittaukset kyseiseen yhdenmukaistettuun standardiin tai että niitä ei julkaista, että ne julkaistaan varauksin, että ne säilytetään ennallaan tai rajoituksin tai että viittaukset niihin poistetaan.
3. Komissio ilmoittaa päätöksestään asianomaiselle eurooppalaiselle standardointielimelle ja pyytää tarvittaessa kyseisten yhdenmukaistettujen standardien tarkistusta.
19 artikla
Eurooppalainen arviointiasiakirja
1. Valmistajan pyydettyä eurooppalaista teknistä arviointia teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaatio laatii ja hyväksyy eurooppalaisen arviointiasiakirjan sellaisesta yhdenmukaistetun standardin piiriin kuulumattomasta tai ei kokonaan kuuluvasta rakennustuotteesta, jonka perusominaisuuksien suoritustasoja ei voida täysin arvioida voimassa olevan yhdenmukaistetun standardin mukaisesti, muun muassa koska
a)
tuote ei kuulu minkään yhdenmukaistetun standardin soveltamisalaan;
b)
yhdenmukaistetussa standardissa määrätty arviointimenetelmä ei ole asianmukainen vähintään yhden tuotetta koskevan perusominaisuuden osalta; tai
c)
yhdenmukaistettu standardi ei sisällä mitään arviointimenetelmää kyseisen tuotteen vähintään yhden perusominaisuuden osalta.
2. Eurooppalaisen arviointiasiakirjan hyväksymismenettelyssä noudatetaan 20 artiklassa säädettyjä periaatteita ja hyväksymismenettelyn on oltava sopusoinnussa 21 artiklan ja liitteen II säännösten kanssa.
3. Komissio voi hyväksyä delegoituja säädöksiä 60 artiklan mukaisesti liitteen II muuttamiseksi ja vahvistaa täydentäviä menettelysääntöjä eurooppalaisen arviointiasiakirjan kehittämiseksi ja hyväksymiseksi.
4. Komissio käyttää tarvittaessa rakennusalan pysyvää komiteaa kuultuaan voimassa olevia eurooppalaisia arviointiasiakirjoja 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti annettavien toimeksiantojen perustana yhdenmukaistettujen standardien kehittämiseksi tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tuotteita varten.
20 artikla
Eurooppalaisten arviointiasiakirjojen kehittämistä ja hyväksymistä koskevat periaatteet
1. Eurooppalaisten arviointiasiakirjojen kehittämistä ja hyväksymistä koskevassa menettelyssä:
a)
on noudatettava avoimuutta asianomaisen valmistajan kannalta;
b)
on määritettävä asianmukaiset pakolliset määräajat aiheettomien viivästysten välttämiseksi;
c)
on otettava asianmukaisesti huomioon liikesalaisuuksien turvaaminen ja luottamuksellisuus;
d)
on mahdollistettava komission asianmukainen osallistuminen;
e)
on varmistettava kustannustehokkuus valmistajan kannalta; sekä
f)
on varmistettava riittävä kollegiaalisuus ja koordinointi kyseisen tuotteen osalta nimettyjen teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten välillä.
2. Teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten on yhdessä teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaation kanssa vastattava eurooppalaisten arviointiasiakirjojen kehittämisen ja hyväksymisen kaikista kustannuksista.
21 artikla
Eurooppalaista teknistä arviointia koskevan pyynnön vastaanottavan teknisestä arvioinnista vastaavan laitoksen velvollisuudet
1. Teknisestä arvioinnista vastaavan laitoksen, joka vastaanottaa eurooppalaista teknistä arviointia koskevan pyynnön, on ilmoitettava valmistajalle, kuuluuko rakennustuote kokonaan tai osittain yhdenmukaistetun teknisen eritelmän piiriin, seuraavasti:
a)
jos tuote kuuluu kokonaan yhdenmukaistetun standardin piiriin, teknisestä arvioinnista vastaavan laitoksen on ilmoitettava valmistajalle, että 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti tuotteesta ei voida antaa eurooppalaista teknistä arviointia;
b)
jos tuote kuuluu kokonaan eurooppalaisen arviointiasiakirjan piiriin, teknisestä arvioinnista vastaavan laitoksen on ilmoitettava valmistajalle, että kyseistä asiakirjaa käytetään annettavan eurooppalaisen teknisen arvioinnin perustana;
c)
jos tuote ei kuulu tai ei kokonaan kuulu minkään yhdenmukaistetun teknisen eritelmän piiriin, teknisestä arvioinnista vastaavan laitoksen on sovellettava liitteessä II esitettyjä tai 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti vahvistettuja menettelysääntöjä.
2. Teknisestä arvioinnista vastaavan laitoksen on 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ilmoitettava teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaatiolle ja komissiolle pyynnön sisällöstä sekä suoritustason pysyvyyden arviointia ja varmennusta koskevan sen komission päätöksen viitteestä, jota laitos aikoo soveltaa tähän tuotteeseen, taikka tällaisen komission päätöksen puuttumisesta.
3. Jos komissio katsoo, ettei rakennustuotteen osalta ole olemassa asianmukaista päätöstä suoritustason pysyvyyden arvioimiseksi ja varmentamiseksi, sovelletaan 28 artiklaa.
22 artikla
Julkaiseminen
Teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaation hyväksymät eurooppalaiset arviointiasiakirjat on toimitettava komissiolle, joka julkaisee luettelon valmiiden eurooppalaisten arviointiasiakirjojen viitetiedoista Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Komissio julkaisee luetteloon tehtävät päivitykset.
23 artikla
Teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten erimielisyyksien ratkaisu
Jos teknisestä arvioinnista vastaavat laitokset eivät ole päässeet asetetuissa määräajoissa sopimukseen eurooppalaisesta arviointiasiakirjasta, teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaatio siirtää asian komission ratkaistavaksi.
24 artikla
Eurooppalaisen arviointiasiakirjan sisältö
1. Eurooppalaiseen arviointiasiakirjaan on sisällyttävä ainakin yleinen kuvaus rakennustuotteesta, luettelo sen perusominaisuuksista, jotka ovat merkityksellisiä valmistajan ennakoiman aiotun käyttötarkoituksen kannalta ja joista on sovittu valmistajan ja teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaation välillä, sekä menetelmät ja perusteet tuotteen suoritustasojen arvioimiseksi näiden perusominaisuuksien suhteen.
2. Eurooppalaisessa arviointiasiakirjassa on vahvistettava sovellettavat tuotannon sisäisen laadunvalvonnan periaatteet, jolloin on otettava huomioon kyseisen rakennustuotteen valmistusprosessin edellytykset.
3. Jos tuotteen eräiden perusominaisuuksien suoritustasot voidaan asianmukaisesti arvioida menetelmin ja perustein, jotka on jo vahvistettu muissa yhdenmukaistetuissa teknisissä eritelmissä tai 66 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa suuntaviivoissa tai joita on käytetty direktiivin 89/106/ETY 9 artiklan mukaisesti ennen 1 päivää heinäkuuta 2013 eurooppalaisten teknisten hyväksyntöjen yhteydessä, nämä olemassa olevat menetelmät ja perusteet liitetään mukaan eurooppalaisen arviointiasiakirjan osiksi.
25 artikla
Eurooppalaisiin arviointiasiakirjoihin kohdistettavat viralliset vastalauseet
1. Jos jäsenvaltio tai komissio katsoo, että eurooppalainen arviointiasiakirja ei täysin täytä liitteessä I esitettyjä rakennuskohteen perusvaatimuksiin liittyviä vaatimuksia, asianomainen jäsenvaltio tai komissio antaa asian rakennusalan pysyvän komitean käsiteltäväksi ja esittää perustelunsa. Rakennusalan pysyvä komitea antaa lausuntonsa viipymättä kuultuaan teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaatiota.
2. Komissio päättää rakennusalan pysyvän komitean lausunnon perusteella, että Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistaan viittaukset eurooppalaiseen arviointiasiakirjaan tai että niitä ei julkaista, että ne julkaistaan varauksin, että ne säilytetään ennallaan tai rajoituksin tai että viittaukset niihin poistetaan.
3. Komissio ilmoittaa asiasta teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaatiolle ja pyytää tarvittaessa kyseisten eurooppalaisten arviointiasiakirjojen korjaamista.
26 artikla
Eurooppalainen tekninen arviointi
1. Teknisestä arvioinnista vastaava laitos antaa valmistajan pyynnöstä eurooppalaisen teknisen arvioinnin 21 artiklan säännösten ja liitteen II mukaisesti laaditun eurooppalaisen arviointiasiakirjan perusteella.
Eurooppalainen tekninen arviointi voidaan antaa silloinkin, kun on päätetty yhdenmukaista standardia koskevasta toimeksiannosta, edellyttäen että eurooppalainen arviointiasiakirja on olemassa. Eurooppalaisen teknisen arvioinnin antaminen on mahdollista komission 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrittämän rinnakkaisen voimassaoloajan alkuun asti.
2. Eurooppalainen tekninen arviointi sisältää valmistajan ja eurooppalaista teknistä arviointia koskevan pyynnön vastaanottavan teknisestä arvioinnista vastaavan laitoksen sopimien ilmoitetun aiotun käyttötarkoituksen edellyttämien perusominaisuuksien ilmoitettavat suoritustasot tasoittain tai luokittain taikka kuvauksina sekä tarpeelliset tekniset yksityiskohdat suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmän täytäntöönpanemiseksi.
3. Tämän artiklan yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi komissio hyväksyy 64 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanosäädöksiä eurooppalaisen teknisen arvioinnin mallin vahvistamiseksi.
27 artikla
Suoritustasot tai -luokat
1. Komissio voi hyväksyä 60 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä rakennustuotteiden perusominaisuuksiin liittyvien suoritustasoluokkien vahvistamiseksi.
2. Jos komissio on vahvistanut rakennustuotteiden perusominaisuuksiin liittyviä suoritustasoluokkia, eurooppalaisten standardointielinten on käytettävä näitä luokkia yhdenmukaistetuissa standardeissa. Teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaation on käytettävä eurooppalaisissa arviointiasiakirjoissa kyseisiä luokkia silloin, kun se on asianmukaista.
Jos komissio ei ole vahvistanut rakennustuotteiden perusominaisuuksiin liittyviä suoritustasoluokkia, eurooppalaiset standardointielimet voivat vahvistaa niitä yhdenmukaistetuissa standardeissa tarkistetun toimeksiannon perusteella.
3. Jos asianomaisessa toimeksiannossa niin määrätään, eurooppalaiset standardointielimet määrittävät yhdenmukaistetuissa standardeissa kynnysarvot, jotka rakennustuotteiden on jäsenvaltioissa täytettävä perusominaisuuksien ja tarvittaessa aiotun käyttötarkoitusten osalta.
4. Jos eurooppalaiset standardointielimet ovat vahvistaneet suoritustasoluokkia yhdenmukaistetussa standardissa, teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaation on käytettävä kyseisiä luokkia eurooppalaisissa arviointiasiakirjoissa, mikäli ne ovat rakennustuotteen kannalta asianmukaisia.
Silloin kun se katsotaan tarkoituksenmukaiseksi, voi teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaatio komission suostumuksella ja rakennusalan pysyvää komiteaa kuultuaan vahvistaa eurooppalaisessa arviointiasiakirjassa rakennustuotteen perusominaisuuksiin liittyviä suoritustasoluokkia ja kynnysarvoja, jotka liittyvät valmistajan ennakoimaan aiottuun käyttötarkoitukseen.
5. Komissio voi hyväksyä 60 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä ja vahvistaa edellytykset, joiden mukaisesti tuotteen voidaan katsoa täyttävän tietyn suoritustason tason tai luokan ilman testausta tai ilman lisätestausta.
Jos komissio ole vahvistanut tällaisia edellytyksiä, eurooppalaiset standardointielimet voivat vahvistaa niitä yhdenmukaistetuissa standardeissa tarkistetun toimeksiannon perusteella.
6. Kun komissio on vahvistanut 1 kohdan mukaisesti luokitusjärjestelmiä, jäsenvaltiot voivat määrittää rakennustuotteiden perusominaisuuksissa noudatettavat suoritustason tasot tai luokat ainoastaan mainittujen luokitusjärjestelmien mukaisesti.
7. Eurooppalaisten standardointielinten ja teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaation on otettava huomioon jäsenvaltioiden sääntelytarpeet määrittäessään kynnysarvoja tai suoritustasoluokkia.
28 artikla
Suoritustason pysyvyyden arviointi ja varmentaminen
1. Rakennustuotteiden perusominaisuuksiin liittyvä suoritustason pysyvyys on arvioitava ja varmennettava jonkin liitteessä V esitetyn järjestelmän mukaisesti.
2. Komissio hyväksyy 60 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joiden välityksellä se vahvistaa ja voi tarkistaa, ottaen huomioon erityisesti sen vaikutuksen ihmisten turvallisuuteen ja terveyteen sekä ympäristöön, mitä järjestelmää tai mitä järjestelmiä sovelletaan tiettyyn rakennustuotteeseen tai tuoteryhmään tai tiettyyn perusominaisuuteen. Komissio ottaa tällöin huomioon myös kansallisten viranomaisten toimittamat asiakirjoin vahvistetut kokemukset markkinavalvonnasta.
Komissio valitsee kussakin tapauksessa vähiten työlään järjestelmän tai vähiten työläät järjestelmät, jotka mahdollistavat kaikkien rakennuskohteen perusvaatimusten täyttymisen.
3. Näin määritetty järjestelmä tai määritetyt järjestelmät ilmoitetaan yhdenmukaistettuja standardeja koskevissa toimeksiannoissa ja yhdenmukaistetuissa teknisissä eritelmissä.
V LUKU
TEKNISESTÄ ARVIOINNISTA VASTAAVAT LAITOKSET
29 artikla
Teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten nimeäminen, valvonta ja arviointi
1. Jäsenvaltiot voivat nimetä teknisestä arvioinnista vastaavia laitoksia alueelleen erityisesti yhdellä tai useammalla liitteessä IV olevassa taulukossa 1 luetellulla tuotealalla.
Jäsenvaltioiden, jotka ovat nimenneet teknisestä arvioinnista vastaavan laitoksen, on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kyseisen laitoksen nimi, osoite ja tuotealat, joita varten laitos on nimetty.
2. Komissio julkaisee sähköisesti teknisestä arvioinnista vastaavista laitoksista luettelon, jossa ilmoitetaan tuotealat, joita varten ne on nimetty, ja pyrkii tässä yhteydessä mahdollisimman suureen avoimuuteen.
Komissio julkaisee luetteloon tehtävät päivitykset.
3. Jäsenvaltioiden on valvottava nimeämiensä teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten toimintaa ja pätevyyttä sekä arvioitava niitä liitteessä IV olevassa taulukossa 2 esitettyjen vaatimusten mukaan.
Jäsenvaltioiden on tiedotettava komissiolle teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten nimeämistä koskevista kansallisista menettelyistään, näiden laitosten toiminnan ja pätevyyden valvonnasta sekä mahdollisista muutoksista näihin tietoihin.
4. Komissio hyväksyy teknisestä arvioinnista vastaavia laitoksia koskevan arvioinnin suorittamiseen liittyvät suuntaviivat kuultuaan rakennusalan pysyvää komiteaa.
30 artikla
Teknisestä arvioinnista vastaavia laitoksia koskevat vaatimukset
1. Teknisestä arvioinnista vastaava laitos tekee eurooppalaisen teknisen arvioinnin ja julkaisee sen sellaisen tuotealan osalta, jota varten se on nimetty.
Teknisestä arvioinnista vastaavan laitoksen on nimeämisalansa puitteissa täytettävä liitteessä IV olevassa taulukossa 2 säädetyt vaatimukset.
2. Teknisestä arvioinnista vastaavan laitoksen on julkistettava organisaatiokaavionsa ja sisäisten päätöksentekoelintensä jäsenten nimet.
3. Jos teknisestä arvioinnista vastaava laitos ei enää täytä 1 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia, jäsenvaltion on peruutettava kyseisen laitoksen nimeäminen asianomaisen tuotealan osalta ja tiedotettava siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
31 artikla
Teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten koordinointi
1. Teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten on perustettava organisaatio teknistä arviointia varten.
2. Teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaatiota on pidettävä Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (15) 162 artiklassa tarkoitettuna Euroopan yleisen edun mukaista tavoitetta edistävänä yhteisönä.
3. Yhteistyön yleiset tavoitteet sekä teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaatiolle myönnettäviin avustuksiin liittyvät hallinnolliset edellytykset ja rahoitusehdot voidaan määritellä komission ja tuon organisaation allekirjoittamassa kumppanuutta koskevassa puitesopimuksessa Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (16), jäljempänä ’varainhoitoasetus’, ja asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 mukaisesti. Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedotetaan aina tällaisen sopimuksen tekemisestä.
4. Teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaation tehtävänä on ainakin:
a)
järjestää teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten koordinointi ja varmistaa tarvittaessa yhteistyö muiden sidosryhmien kanssa ja niiden kuuleminen;
b)
varmistaa, että teknisestä arvioinnista vastaavat laitokset antavat toisilleen esimerkkejä parhaista käytännöistä, jotta voidaan lisätä tehokkuutta ja palvella alaa paremmin;
c)
koordinoida 21 artiklassa ja liitteessä II säädettyjen menettelyjen soveltamista ja tarjota tavoitteen saavuttamiseksi tarvittava tuki;
d)
kehittää ja hyväksyä eurooppalaisia arviointiasiakirjoja;
e)
tiedottaa komissiolle eurooppalaisten arviointiasiakirjojen laatimiseen liittyvistä kysymyksistä ja 21 artiklassa ja liitteessä II säädettyjen menettelyjen tulkintaan liittyvistä näkökohdista sekä ehdottaa komissiolle saatuihin kokemuksiin perustuvia parannuksia;
f)
ilmoittaa komissiolle ja teknisestä arvioinnista vastaavan laitoksen nimenneelle jäsenvaltiolle kaikista sellaisista havainnoista, joiden mukaan jokin teknisestä arvioinnista vastaava laitos ei hoida tehtäviään 21 artiklassa ja liitteessä II säädettyjen menettelyjen mukaisesti;
g)
varmistaa, että hyväksytyt eurooppalaiset arviointiasiakirjat ja eurooppalaisia teknisiä arviointeja koskevat viittaukset pidetään julkisesti saatavilla.
Näitä tehtäviä varten teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaatiolla on oltava sihteeristö.
5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että teknisestä arvioinnista vastaavat laitokset myötävaikuttavat teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaation taloudellisiin ja henkilöresursseihin.
32 artikla
Unionin rahoitus
1. Unionin rahoitusta voidaan myöntää teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaatiolle 31 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen tehtävien täytäntöönpanoa varten.
2. Budjettivallan käyttäjä määrittää vuosittain 31 artiklan 4 kohdassa säädettyihin tehtäviin osoitetut määrärahat voimassa olevan rahoituskehyksen asettamissa rajoissa.
33 artikla
Rahoitusjärjestelyt
1. Teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaatiolle myönnetään unionin rahoitusta ilman ehdotuspyyntöä sellaisten 31 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen toimien toteuttamista varten, joita varten avustuksia voidaan myöntää varainhoitoasetuksen mukaisesti.
2. Teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten organisaation 31 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun sihteeristön toimet voidaan rahoittaa toiminta-avustuksina. Toiminta-avustukset eivät niitä uusittaessa automaattisesti vähene.
3. Avustussopimuksissa voidaan hyväksyä tuensaajan yleisistä kustannuksista maksettava kiinteämääräinen korvaus, enintään 10 prosenttia toimien yhteenlasketuista välittömistä tukikelpoisista kustannuksista, paitsi siltä osin kuin tuensaajan välilliset kustannukset katetaan unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavasta toiminta-avustuksesta.
34 artikla
Hallinnointi ja valvonta
1. Budjettivallan käyttäjän 31 artiklan 4 kohdassa säädettyjen toimien rahoitusta varten määrittämät määrärahat voivat kattaa myös suoraan tämän asetuksen tavoitteiden toteuttamista varten välttämättömien valmistelu-, valvonta-, tarkastus-, tilintarkastus- ja arviointitoimien hallinnollisia kustannuksia ja erityisesti kustannuksia, jotka liittyvät tutkimuksiin, kokouksiin, tiedotus- ja julkaisutoimiin, kustannuksia, jotka liittyvät tietojenvaihtoon käytettäviin tietoverkkoihin, ja muita mahdollisia kustannuksia, jotka liittyvät hallinnolliseen ja tekniseen tukeen, jota komissio saattaa käyttää eurooppalaisten arviointiasiakirjojen kehittämiseen ja hyväksymiseen sekä eurooppalaisten teknisten arviointien antamiseen liittyvissä toimissa.
2. Komissio arvioi unionin rahoituksen kohteena olevien 31 artiklan 4 kohdassa säädettyjen tehtävien asiaankuuluvuutta unionin politiikan ja lainsäädännön kannalta ja tiedottaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle arvioinnin tuloksista viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2017 ja sen jälkeen neljän vuoden välein.
35 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
1. Komissio valvoo tämän asetuksen nojalla rahoitettavien toimien toteutuksen yhteydessä, että unionin taloudelliset edut suojataan petoksia, korruptiota ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja perusteettomasti maksettujen määrien takaisinperinnällä ja, jos väärinkäytöksiä havaitaan, tehokkailla, oikeasuhteisilla ja varoittavilla seuraamuksilla Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (17), komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (18) ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 (19) mukaisesti.
2. Tämän asetuksen mukaisia toimia rahoitettaessa asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla väärinkäytöksellä tarkoitetaan kaikkea unionin oikeuden säännösten tai sopimusvelvoitteiden rikkomista, joka johtuu talouden toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja jonka tuloksena on tai voisi olla vahinko unionin yleiselle talousarviolle tai unionin hallinnoimille talousarvioille perusteettoman menon takia.
3. Tähän asetukseen perustuvissa sopimuksissa on edellytettävä komission tai komission valtuuttaman edustajan harjoittamaa seurantaa ja varainhoidon valvontaa sekä tilintarkastustuomioistuimen tarvittaessa paikalla suorittamia tilintarkastuksia.
VI LUKU
YKSINKERTAISTETUT MENETTELYT
36 artikla
Asianmukaisten teknisten asiakirjojen käyttö
1. Kun valmistaja määrittää tuotetyypin, hän voi korvata tyyppitestauksen tai tyyppilaskennan asianmukaisella teknisellä asiakirjalla, jolla osoitetaan, että
a)
valmistajan markkinoille saattaman rakennustuotteen katsotaan yhden tai useamman perusominaisuuden osalta saavuttavan tietyn suoritustason mukaisen tason tai luokan ilman testausta tai laskentaa tai ilman lisätestausta tai -laskentaa asiaankuuluvassa yhdenmukaistetussa teknisessä eritelmässä tai komission päätöksessä vahvistetuin edellytyksin;
b)
valmistajan markkinoille saattama yhdenmukaistetun standardin piiriin kuuluva rakennustuote vastaa tuotetyypiltään toista rakennustuotetta, jonka toinen valmistaja on valmistanut ja joka on jo testattu asiaankuuluvan yhdenmukaistetun standardin mukaisesti. Jos nämä edellytykset täyttyvät, valmistajalla on oikeus ilmoittaa suoritustaso, joka vastaa kyseisen toisen tuotteen testituloksia kokonaan tai osittain. Valmistaja voi käyttää toisen valmistajan hankkimia testituloksia vain saatuaan luvan kyseiseltä valmistajalta, joka on edelleen vastuussa testitulosten tarkkuudesta, luotettavuudesta ja vakaudesta; tai
c)
valmistajan markkinoille saattama yhdenmukaistetun teknisen eritelmän piiriin kuuluva rakennustuote on komponenteista tehty järjestelmä, jonka valmistaja kokoaa noudattaen saamiaan tarkkoja ohjeita järjestelmän tai sen komponenttien toimittajalta, joka on jo testannut järjestelmän tai sen komponentin asiaankuuluvan yhdenmukaistetun teknisen eritelmän mukaisesti yhden tai useamman perusominaisuuden osalta. Jos nämä edellytykset täyttyvät, valmistajalla on oikeus ilmoittaa suoritustaso, joka vastaa hänelle toimitetun järjestelmän tai komponentin testituloksia kokonaan tai osittain. Valmistaja voi käyttää toisen valmistajan tai järjestelmän toimittajan hankkimia testituloksia vasta saatuaan luvan kyseiseltä valmistajalta tai järjestelmän toimittajalta, joka on edelleen vastuussa testitulosten tarkkuudesta, luotettavuudesta ja vakaudesta.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu rakennustuote kuuluu sellaiseen rakennustuotteiden ryhmään, jonka osalta sovellettava suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmä on liitteessä V vahvistettu järjestelmä 1+ tai 1, liitteessä V tarkoitetun ilmoitetun tuotesertifiointilaitoksen on varmennettava 1 kohdassa tarkoitettu asianmukainen tekninen asiakirja.
37 artikla
Yksinkertaistettujen menettelyjen käyttö mikroyrityksissä
Yhdenmukaistetun standardin piiriin kuuluvia rakennustuotteita valmistavat mikroyritykset voivat korvata liitteessä V esitettyjä sovellettavia järjestelmiä 3 ja 4 koskevan tyyppitestauksen perusteella tehtävän tuotetyypin määrityksen käyttämällä sovellettavasta yhdenmukaistetusta standardista eroavia menetelmiä. Kyseiset valmistajat voivat myös käsitellä järjestelmän 3 piiriin kuuluvat rakennustuotteet järjestelmää 4 koskevien säännösten mukaisesti. Kun valmistaja käyttää näitä yksinkertaistettuja menettelyjä, valmistajan on osoitettava teknisellä erityisasiakirjalla, että rakennustuote on sovellettavien vaatimusten mukainen ja että käytetyt menetelmät vastaavat yhdenmukaistetuissa standardeissa sovellettuja menetelmiä.
38 artikla
Muut yksinkertaistetut menettelyt
1. Kun kyseessä on muu kuin sarjavalmisteinen yhdenmukaistetun standardin piiriin kuuluva rakennustuote, joka valmistetaan yksilöllisesti tai tilaustuotteena erityistilauksen perusteella ja joka asennetaan yksittäiseen rakennuskohteeseen, valmistaja voi korvata liitteessä V esitetyn sovellettavan järjestelmän suoritustasojen arvioinnin osuuden teknisellä erityisasiakirjalla, jossa osoitetaan, että kyseinen tuote on sovellettavien vaatimusten mukainen ja että käytetyt menetelmät vastaavat yhdenmukaistetuissa standardeissa sovellettuja menetelmiä.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu rakennustuote kuuluu sellaiseen rakennustuotteiden ryhmään, jonka osalta sovellettava suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmä on liitteessä V vahvistettu järjestelmä 1+ tai 1, liitteessä V tarkoitetun ilmoitetun tuotesertifiointilaitoksen on varmennettava tekninen erityisasiakirja.
VII LUKU
ILMOITTAMISESTA VASTAAVAT VIRANOMAISET JA ILMOITETUT LAITOKSET
39 artikla
Ilmoittaminen
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille laitokset, joille on annettu lupa suorittaa kolmansien osapuolten tehtäviä suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusprosessissa tämän asetuksen mukaisesti, jäljempänä ’ilmoitetut laitokset’.
40 artikla
Ilmoittamisesta vastaavat viranomaiset
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä ilmoittamisesta vastaava viranomainen, jonka vastuulla on perustaa ja toteuttaa tarvittavat menettelyt, jotka liittyvät niiden laitosten arviointiin ja ilmoittamiseen, joille on myönnetty oikeus suorittaa kolmansien osapuolten tehtäviä tässä asetuksessa tarkoitetussa suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusprosessissa, sekä valvoa ilmoitettuja laitoksia, mukaan lukien sitä, että ne noudattavat 43 artiklaa.
2. Jäsenvaltiot voivat päättää, että niiden kansalliset akkreditointielimet suorittavat 1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin ja valvonnan asetuksen (EY) N:o 765/2008 tarkoittamalla tavalla ja mainitun asetuksen mukaisesti.
3. Jos ilmoittamisesta vastaava viranomainen delegoi tai antaa muulla tavoin 1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin, ilmoittamisen tai valvonnan sellaisen laitoksen tehtäväksi, joka ei ole valtionhallinnon yksikkö, on kyseisen laitoksen oltava oikeushenkilö ja sen on noudatettava soveltuvin osin 41 artiklassa säädettyjä vaatimuksia. Lisäksi tällaisella laitoksella on oltava järjestelyt toiminnastaan syntyvien vastuiden kattamiseksi.
4. Ilmoittamisesta vastaavan viranomaisen on otettava täysi vastuu tehtävistä, joita 3 kohdassa tarkoitettu laitos suorittaa.
41 artikla
Ilmoittamisesta vastaavia viranomaisia koskevat vaatimukset
1. Ilmoittamisesta vastaava viranomainen on perustettava sillä tavoin, ettei ilmoitettujen laitosten kanssa synny eturistiriitaa.
2. Ilmoittamisesta vastaavan viranomaisen on oltava organisaatioltaan ja toiminnaltaan sellainen, että sen toimien objektiivisuus ja puolueettomuus on turvattu.
3. Ilmoittamisesta vastaavan viranomaisen organisaation on oltava sellainen, että sellaisen laitoksen, jolle on määrä myöntää oikeus suorittaa kolmansien osapuolten tehtäviä suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusprosessissa, ilmoittamista koskevat päätökset tekevät eri toimivaltaiset henkilöt kuin ne, jotka suorittivat arvioinnin.
4. Ilmoittamisesta vastaava viranomainen ei saa tarjota eikä suorittaa samoja toimintoja kuin ilmoitetut laitokset, eikä se saa tarjota tai suorittaa kaupallisin tai kilpailullisin perustein konsultointipalveluja.
5. Ilmoittamisesta vastaavan viranomaisen on turvattava saatujen tietojen luottamuksellisuus.
6. Ilmoittamisesta vastaavalla viranomaisella on oltava käytössään riittävä määrä pätevää henkilöstöä tehtäviensä asianmukaista hoitamista varten.
42 artikla
Jäsenvaltioita koskeva tiedotusvelvollisuus
Jäsenvaltioiden on tiedotettava komissiolle kansallisista menettelyistään, jotka koskevat sellaisten laitosten arviointia ja ilmoittamista, joille on määrä myöntää oikeus suorittaa kolmansien osapuolten tehtäviä suoritustasojen pysyvyyden arviointi- ja varmennusprosessissa ja ilmoitettujen laitosten valvontaa sekä asiaa koskevista mahdollisista muutoksista.
Komissio saattaa kyseiset tiedot julkisiksi.
43 artikla
Ilmoitettuja laitoksia koskevat vaatimukset
1. Jotta laitos voitaisiin ilmoittaa ilmoitetuksi laitokseksi, sen on täytettävä 2-11 kohdassa säädetyt vaatimukset.
2. Ilmoitettu laitos on perustettava kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja sen on oltava oikeushenkilö.
3. Ilmoitetun laitoksen on oltava arvioimastaan organisaatiosta tai rakennustuotteesta riippumaton kolmas taho.
Laitosta, joka kuuluu sellaisia yrityksiä edustavaan toimialajärjestöön tai ammatilliseen liittoon, jotka ovat mukana laitoksen arvioimien rakennustuotteiden suunnittelussa, valmistuksessa, toimittamisessa, asentamisessa, käytössä tai ylläpidossa, voidaan pitää sellaisena laitoksena edellyttäen, että osoitetaan, että se on riippumaton ja että eturistiriitoja ei ole.
4. Ilmoitettu laitos, sen ylin johto ja suoritustasojen pysyvyyden arviointi- ja varmennusprosessissa kolmansien osapuolten tehtävien suorittamisesta vastaava henkilöstö eivät saa olla laitoksen arvioimien rakennustuotteiden suunnittelija, valmistaja, toimittaja, asentaja, ostaja, omistaja, käyttäjä tai ylläpitäjä eikä minkään tällaisen osapuolen valtuutettu edustaja. Tämä ei sulje pois mahdollisuutta käyttää arvioituja tuotteita, jotka ovat välttämättömiä ilmoitetun laitoksen toiminnalle, tai tuotteiden käyttöä henkilökohtaisiin tarkoituksiin.
Ilmoitettu laitos, sen ylin johto ja suoritustasojen pysyvyyden arviointi- ja varmennusprosessissa kolmansien osapuolten tehtävien suorittamisesta vastaava henkilöstö eivät myöskään saa suoranaisesti osallistua kyseisten rakennustuotteiden suunnitteluun, valmistukseen tai rakentamiseen, kaupan pitämiseen, asentamiseen, käyttöön tai ylläpitoon eivätkä edustaa näissä toiminnoissa mukana olevia osapuolia. Ne eivät saa olla osallisena toiminnassa, joka voi vaikuttaa niiden arvioinnin puolueettomuuteen tai niiden rehellisyyteen tehtävissä, joita varten ne on ilmoitettu. Tämä koskee erityisesti konsultointipalveluja.
Ilmoitetun laitoksen on varmistettava, että sen tytäryhtiöiden tai alihankkijoiden toimet eivät vaikuta sen suorittamien arviointi- ja/tai varmennustoimien luottamuksellisuuteen, objektiivisuuteen ja puolueettomuuteen.
5. Ilmoitetun laitoksen ja sen henkilöstön on suoritettava suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusprosessissa kolmansien osapuolten tehtävät mahdollisimman suurta ammatillista luotettavuutta ja kyseisellä erityisalalla vaadittavaa teknistä pätevyyttä noudattaen, eikä niihin saa kohdistua painostusta tai houkuttelua, etenkään taloudellista painostusta tai houkuttelua, joka saattaisi vaikuttaa niiden arviointi- ja/tai varmennustoimien tuloksiin, erityisesti niiden henkilöiden tai henkilöryhmien taholta, joille näiden toimien tuloksilla on merkitystä.
6. Ilmoitetun laitoksen on pystyttävä suorittamaan kaikki ne suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusprosessin kolmansien osapuolten tehtävät, jotka on osoitettu sille tämän asetuksen liitteen V mukaisesti ja joita varten se on ilmoitettu, riippumatta siitä, suorittaako ilmoitettu laitos tehtävät itse vai suoritetaanko ne sen puolesta ja sen vastuulla.
Ilmoitetulla laitoksella on oltava koko ajan ja kunkin suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmän ja kunkin rakennustuotteen tyypin tai luokan, kaikkien perusominaisuuksien ja tehtävien osalta, joita varten se on ilmoitettu, käytettävissään seuraavaa:
a)
tarvittava henkilöstö, jolla on tekninen tietämys sekä riittävä ja asianmukainen kokemus, jotta se pystyy suorittamaan kolmansien osapuolten tehtävät suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusprosessissa;
b)
tarvittava menettelyjen kuvaus, jonka mukaan suoritustasojen arviointi tehdään ja jolla varmistetaan näiden menettelyjen avoimuus ja kyky toistaa ne; sen on noudatettava asianmukaisia toimintatapoja ja menettelyjä, joilla erotetaan toisistaan ilmoitettuna laitoksena suoritetut tehtävät ja muu toiminta;
c)
tarvittavat menettelyt, joiden mukaisesti se hoitaa tehtäviään siten, että yrityksen koko, toimiala ja rakenne, tuotteissa käytettävän teknologian suhteellinen monimutkaisuus sekä tuotannon luonne massa- tai sarjatuotantona otetaan asianmukaisesti huomioon.
Ilmoitetulla laitoksella on oltava käytössään tarvittavat keinot niiden teknisten ja hallinnollisten tehtävien asianmukaiseen suorittamiseen, joita varten se on ilmoitettu, ja mahdollisuus käyttää kaikkia tarvittavia laitteita tai välineitä.
7. Laitoksen henkilöstöllä, joka vastaa niistä tehtävistä, joihin laitos on ilmoitettu, on oltava seuraavaa:
a)
vankka tekninen ja ammatillinen koulutus, joka kattaa kaikki kolmansien osapuolten tehtävät suoritustasojen pysyvyyden arviointi- ja varmennusprosessissa sillä soveltamisalalla, jota varten laitos on ilmoitettu;
b)
riittävät tiedot suoritettavia arviointeja ja varmennuksia koskevista vaatimuksista ja riittävä pätevyys tällaisten toimien suorittamiseen;
c)
asianmukaiset tiedot ja ymmärrys sovellettavista yhdenmukaistetuista standardeista ja asetuksen asiaankuuluvista säännöksistä;
d)
vaadittava kyky laatia sertifikaatteja, luetteloita ja selostuksia, joilla osoitetaan, että arvioinnit ja varmennukset on suoritettu.
8. Ilmoitetun laitoksen, sen ylimmän johdon ja arviointihenkilöstön puolueettomuus on taattava.
Ilmoitetun laitoksen ylimmän johdon ja arviointihenkilöstön palkka ei saa olla riippuvainen suoritettujen arviointien määrästä eikä arviointien tuloksista.
9. Ilmoitetun laitoksen on otettava vastuuvakuutus, jollei tällainen vastuu kuulu jäsenvaltiolle kansallisen lainsäädännön perusteella tai jollei jäsenvaltio itse ole välittömästi vastuussa suoritetusta arvioinnista ja/tai varmennuksesta.
10. Ilmoitetun laitoksen henkilöstöllä on vaitiolovelvollisuus kaiken sen tiedon suhteen, mitä he saavat suorittaessaan liitteen V mukaisia tehtäviään, paitsi sen jäsenvaltion toimivaltaisiin viranomaisiin nähden, jossa laitoksen toimet suoritetaan. Omistusoikeudet on suojattava.
11. Ilmoitetun laitoksen on osallistuttava asiaankuuluviin standardointitoimiin ja tämän asetuksen nojalla perustetun ilmoitettujen laitosten koordinointiryhmän toimiin tai varmistettava, että sen arviointihenkilöstö saa niistä tiedon, ja sovellettava yleisinä ohjeina kyseisen ryhmän työn tuloksena saatuja hallinnollisia päätöksiä ja asiakirjoja.
44 artikla
Vaatimustenmukaisuutta koskeva olettama
Jos ilmoitettu laitos, jolle on määrä myöntää oikeus suorittaa kolmansien osapuolten tehtäviä ilmoitettujen suoritustasojen pysyvyyden arviointi- ja varmennusprosessissa, osoittaa olevansa yhdenmukaistetuissa standardeissa, joiden viitetiedot on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai niiden osissa vahvistettujen edellytysten mukainen, ilmoitetun laitoksen oletetaan täyttävän 43 artiklassa esitetyt vaatimukset silloin, kun nämä vaatimukset sisältyvät sovellettaviin yhdenmukaistettuihin standardeihin.
45 artikla
Ilmoitettujen laitosten tytäryhtiöt ja alihankkijat
1. Jos ilmoitettu laitos teettää alihankintana tietyt suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusprosessiin liittyvät kolmansien osapuolten tehtävät tai käyttää tytäryhtiötä, sen on varmistettava, että alihankkija tai tytäryhtiö täyttää 43 artiklassa säädetyt vaatimukset, ja tiedotettava asiasta ilmoittamisesta vastaavalle viranomaiselle.
2. Ilmoitetun laitoksen on otettava täysi vastuu alihankkijoiden tai tytäryhtiöiden suorittamista tehtävistä riippumatta siitä, mihin ne ovat sijoittautuneet.
3. Toimia voidaan antaa alihankintaan tai teettää tytäryhtiöllä ainoastaan, jos siitä on sovittu asiakkaan kanssa.
4. Ilmoitetun laitoksen on pidettävä ilmoittamisesta vastaavan viranomaisen saatavilla asiakirjat, jotka koskevat alihankkijan tai tytäryhtiön pätevyyden arviointia sekä niiden liitteen V mukaisesti suorittamia tehtäviä.
46 artikla
Ilmoitetun laitoksen testauslaboratorion ulkopuolisten tilojen ja laitteiden käyttö
1. Valmistajan pyynnöstä ja kun se on perusteltua teknisistä, taloudellisista tai logistisista syistä, ilmoitettu laitos voi päättää tehdä liitteessä V tarkoitetut testit suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmien 1+, 1 tai 3 osalta tai teettää tällaiset testit valvonnassaan joko tuotantolaitoksessa käyttäen valmistajan oman laboratorion testauslaitteita tai valmistajan ennakkosuostumuksella ulkopuolisessa laboratoriossa käyttäen kyseisen laboratorion testauslaitteita.
Tällaisia testejä tekevien ilmoitettujen laitosten on oltava nimenomaisesti nimettyjä toimivaltaisiksi työskentelemään omien hyväksyttyjen testauslaitostensa ulkopuolella.
2. Ennen testien tekemistä ilmoitetun laitoksen on tarkistettava, onko testausmenetelmän vaatimukset täytetty, ja arvioitava:
a)
onko testauslaitteissa asianmukainen kalibrointijärjestelmä ja onko mittausten jäljitettävyys taattu;
b)
onko testitulosten laatu varmistettu.
47 artikla
Ilmoittamista koskeva hakemus
1. Laitoksen, joka haluaa saada oikeuden suorittaa kolmansien osapuolten tehtäviä suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusprosessissa, on toimitettava ilmoittamista koskeva hakemus sen jäsenvaltion, johon se on sijoittautunut, ilmoittamisesta vastaavalle viranomaiselle.
2. Hakemukseen on liitettävä kuvaus suoritettavista tehtävistä ja arviointi- ja/tai varmennusmenettelyistä, joiden osalta laitos katsoo olevansa pätevä, sekä mahdollinen akkreditointitodistus, jonka asetuksessa (EY) N:o 765/2008 tarkoitettu kansallinen akkreditointielin on antanut ja jossa todistetaan, että laitos täyttää 43 artiklassa säädetyt vaatimukset.
3. Jos asianomainen laitos ei voi toimittaa akkreditointitodistusta, sen on toimitettava ilmoittamisesta vastaavalle viranomaiselle kaikki tarpeelliset asiakirjatodisteet, joiden avulla voidaan tarkastaa, todeta ja säännöllisesti valvoa, että laitos täyttää 43 artiklassa säädetyt vaatimukset.
48 artikla
Ilmoittamismenettely
1. Ilmoittamisesta vastaavat viranomaiset voivat ilmoittaa ainoastaan sellaisia laitoksia, jotka ovat täyttäneet 43 artiklassa säädetyt vaatimukset.
2. Niiden on tehtävä ilmoitus komissiolle ja muille jäsenvaltioille käyttäen erityisesti komission kehittämää ja hallinnoimaa sähköistä ilmoitusvälinettä.
Liitteessä V olevassa 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, joita varten ei ole käytössä sähköistä välinettä, ilmoitus hyväksytään poikkeuksellisesti paperilla toimitettuna.
3. Ilmoituksessa on oltava tarkat tiedot suoritettavista tehtävistä, viittaus asiaankuuluvaan yhdenmukaistettuun tekniseen eritelmään sekä liitteessä V säädetyn järjestelmän osalta perusominaisuudet, joiden osalta laitos on pätevä.
Viittausta asiaankuuluvaan yhdenmukaistettuun tekniseen eritelmään ei kuitenkaan vaadita liitteessä V olevassa 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.
4. Jos ilmoitus ei perustu 47 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun akkreditointitodistukseen, ilmoittamisesta vastaavan viranomaisen on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kaikki asiakirjatodisteet, joilla todistetaan ilmoitetun laitoksen pätevyys sekä käytössä olevat toimet, joilla varmistetaan, että laitosta valvotaan säännöllisesti ja että se noudattaa edelleen 43 artiklassa säädettyjä vaatimuksia.
5. Asianomainen laitos voi suorittaa ilmoitetun laitoksen tehtäviä ainoastaan siinä tapauksessa, että komissio ja muut jäsenvaltiot eivät esitä vastalauseita kahden viikon kuluessa ilmoituksesta siinä tapauksessa, että akkreditointitodistusta käytetään, ja kahden kuukauden kuluessa ilmoituksesta siinä tapauksessa, että akkreditointitodistusta ei käytetä.
Ainoastaan tällaista laitosta pidetään tässä asetuksessa tarkoitettuna ilmoitettuna laitoksena.
6. Komissiolle ja muille jäsenvaltioille on ilmoitettava myöhemmistä muutoksista kyseiseen ilmoitukseen.
49 artikla
Ilmoitettuja laitoksia koskevat tunnusnumerot ja luettelot
1. Komissio antaa kullekin ilmoitetulle laitokselle tunnusnumeron.
Se antaa vain yhden tällaisen numeron myös silloin, kun laitos ilmoitetaan usean unionin säädöksen nojalla.
2. Komissio asettaa julkisesti saataville luettelon laitoksista, jotka on ilmoitettu tämän asetuksen nojalla, mukaan luettuna tunnusnumerot, jotka niille on annettu ja toimet, joita varten ne on ilmoitettu käyttäen erityisesti komission kehittämää ja hallinnoimaa sähköistä ilmoitusvälinettä.
Komissio huolehtii luettelon pitämisestä ajan tasalla.
50 artikla
Muutokset ilmoitukseen
1. Jos ilmoittamisesta vastaava viranomainen on todennut tai saanut tietää, ettei ilmoitettu laitos enää täytä 43 artiklassa säädettyjä vaatimuksia tai ettei se täytä velvollisuuksiaan, ilmoittamisesta vastaavan viranomaisen on tarpeen mukaan rajoitettava ilmoitusta taikka peruutettava se toistaiseksi tai kokonaan riippuen vaatimusten täyttämättä jättämisen tai velvollisuuksien noudattamatta jättämisen vakavuudesta. Sen on tehtävä asiasta välittömästi ilmoitus komissiolle ja muille jäsenvaltioille käyttäen erityisesti komission kehittämää ja hallinnoimaa sähköistä ilmoitusvälinettä.
2. Jos ilmoitus peruutetaan kokonaan tai toistaiseksi tai jos sitä rajoitetaan tai jos ilmoitettu laitos on lopettanut toimintansa, ilmoituksen tehneen jäsenvaltion on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseisen laitoksen asiakirja-aineistot joko käsittelee toinen ilmoitettu laitos tai ne pidetään ilmoittamisesta ja markkinavalvonnasta vastaavien viranomaisten pyynnöstä näiden viranomaisten saatavilla.
51 artikla
Ilmoitettujen laitosten pätevyyden riitauttaminen
1. Komissio tutkii kaikki tapaukset, joissa se itse epäilee tai sen tietoon saatetaan epäilyksiä, jotka koskevat ilmoitetun laitoksen pätevyyttä tai sitä, täyttääkö ilmoitettu laitos edelleen sitä koskevat vaatimukset ja velvollisuudet.
2. Ilmoituksen tehneen jäsenvaltion on toimitettava pyynnöstä komissiolle kaikki tiedot, jotka liittyvät ilmoituksen perusteisiin tai asianomaisen laitoksen pätevyyden ylläpitoon.
3. Komissio varmistaa, että kaikkia sen tutkimusten yhteydessä saatuja arkaluontoisia tietoja käsitellään luottamuksellisesti.
4. Jos komissio toteaa, että ilmoitettu laitos ei täytä tai ei enää täytä sen ilmoittamiselle asetettuja vaatimuksia, se ilmoittaa asiasta ilmoituksen tehneelle jäsenvaltiolle ja pyytää sitä toteuttamaan tarvittavat korjaavat toimenpiteet, mukaan luettuna tarvittaessa ilmoituksen peruuttaminen.
52 artikla
Ilmoitettujen laitosten toimintaan liittyvät vaatimukset
1. Ilmoitettujen laitosten on suoritettava kolmansien osapuolten tehtävät liitteessä V säädettyjen suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmien mukaisesti.
2. Suorituskyvyn pysyvyyden arviointi ja varmennus on tehtävä valmistajan kannalta avoimesti ja kohtuullisella tavalla, jotta vältetään talouden toimijoille aiheutuva tarpeeton rasite. Ilmoitettujen laitosten on tehtäviään suorittaessaan otettava asianmukaisesti huomioon asianomaisten yritysten koko, toimiala ja rakenne, tuotteissa käytettävän teknologian suhteellinen monimutkaisuus sekä tuotannon luonne massa- tai sarjatuotantona.
Ilmoitettujen laitosten on kuitenkin otettava huomioon tässä asetuksessa tuotteelle asetetut tarkkuusvaatimukset sekä tuotteen merkitys rakennuskohteen perusvaatimusten täyttämisessä.
3. Jos ilmoitettu laitos havaitsee tuotantolaitoksen sekä sisäisen tuotannonvalvonnan ensimmäisen tarkastuksen aikana, että valmistaja ei ole huolehtinut valmistetun tuotteen suoritustasojen pysyvyydestä, sen on vaadittava valmistajaa toteuttamaan asianmukaiset korjaavat toimet eikä se saa myöntää sertifikaattia.
4. Jos ilmoitettu laitos havaitsee valmistetun tuotteen suoritustason pysyvyyden varmentamiseen tähtäävän seurantatoimen aikana, että rakennustuotteen suoritustasot eivät enää ole samat kuin tuotetyypin suoritustasot, sen on vaadittava valmistajaa toteuttamaan asianmukaiset korjaavat toimet ja tarvittaessa peruutettava sertifikaatti toistaiseksi tai kokonaan.
5. Jos korjaavia toimenpiteitä ei toteuteta tai niillä ei ole vaadittua vaikutusta, ilmoitetun laitoksen on tarpeen mukaan rajoitettava sertifikaatteja taikka peruutettava ne toistaiseksi tai kokonaan.
53 artikla
Ilmoitettuja laitoksia koskeva tiedotusvelvollisuus
1. Ilmoitettujen laitosten on tiedotettava ilmoittamisesta vastaavalle viranomaiselle seuraavista seikoista:
a)
sertifikaattien epäämiset, rajoittamiset ja peruuttamiset toistaiseksi tai kokonaan;
b)
olosuhteet, jotka vaikuttavat ilmoituksen soveltamisalaan ja ehtoihin;
c)
suoritettuja suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennustoimia koskevat tiedustelut, jotka ne ovat saaneet markkinavalvontaviranomaisilta;
d)
pyynnöstä ilmoituksen piiriin kuuluvat suoritetut kolmansien osapuolten tehtävät suoritustasojen pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmien mukaisesti ja muut suoritetut tehtävät, mukaan lukien valtioiden rajat ylittävät toimet ja alihankinta.
2. Ilmoitettujen laitosten on toimitettava muille tämän asetuksen nojalla ilmoitetuille laitoksille, jotka suorittavat samanlaisia kolmansien osapuolten tehtäviä suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmien mukaisesti ja saman yhdenmukaistetun teknisen eritelmän piiriin kuuluvien rakennustuotteiden osalta, asiaankuuluvat tiedot seikoista, jotka liittyvät näiden arviointien ja/tai varmennusten negatiivisiin ja, pyynnöstä, positiivisiin tuloksiin.
54 artikla
Kokemusten vaihto
Komissio huolehtii siitä, että ilmoittamista koskevista toimintalinjoista vastaavat jäsenvaltioiden kansalliset viranomaiset voivat vaihtaa kokemuksia keskenään.
55 artikla
Ilmoitettujen laitosten koordinointi
Komissio varmistaa, että asianmukainen koordinointi ja yhteistyö järjestetään 39 artiklan nojalla ilmoitettujen laitosten välillä ja että se toimii ilmoitettujen laitosten ryhmän muodossa asianmukaisesti.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden ilmoittamat laitokset osallistuvat kyseisen ryhmän työhön suoraan tai nimettyjen edustajien välityksellä, tai varmistettava, että ilmoitettujen laitosten edustajille tiedotetaan asiasta.
VIII LUKU
MARKKINAVALVONTA JA SUOJAMENETTELYT
56 artikla
Menettely riskin aiheuttavien rakennustuotteiden käsittelemiseksi kansallisella tasolla
1. Jos jonkin jäsenvaltion markkinavalvontaviranomaiset ovat toteuttaneet toimenpiteitä asetuksen (EY) N:o 765/2008 20 artiklan nojalla tai jos niillä on riittävä syy uskoa, että yhdenmukaistetun standardin piiriin kuuluva rakennustuote tai tuote, jolle on annettu eurooppalainen tekninen arviointi, ei täytä ilmoitettuja suoritustasoja ja aiheuttaa riskin tässä asetuksessa säädettyjen rakennuskohteen perusvaatimusten täyttymiselle, markkinavalvontaviranomaisten on arvioitava kyseinen tuote siten, että arviointi kattaa tässä asetuksessa säädetyt asiaa koskevat vaatimukset. Asianomaisten talouden toimijoiden on tehtävä kaikin mahdollisin tavoin yhteistyötä markkinavalvontaviranomaisten kanssa.
Jos markkinavalvontaviranomaiset havaitsevat arvioinnin yhteydessä, että rakennustuote ei täytä tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia, niiden on vaadittava viipymättä asianomaista talouden toimijaa toteuttamaan kaikki tarvittavat korjaavat toimenpiteet tuotteen saattamiseksi vastaamaan kyseisiä, erityisesti ilmoitettuja suoritustasoja koskevia vaatimuksia tai sen poistamiseksi markkinoilta tai sen palauttamisen järjestämiseksi; markkinavalvontaviranomaiset asettavat toimenpiteiden suorittamiselle kohtuullisen määräajan, joka on oikeassa suhteessa riskin laatuun.
Markkinavalvontaviranomaisten on ilmoitettava tästä ilmoitetulle laitokselle, jos asiaan liittyy ilmoitettu laitos.
Asetuksen (EY) N:o 765/2008 21 artiklaa sovelletaan tämän kohdan toisessa alakohdassa mainittuihin toimenpiteisiin.
2. Kun markkinavalvontaviranomaiset katsovat, että puutteellisuus ei rajoitu niiden kansalliselle alueelle, niiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille arvioinnin tuloksista ja toimenpiteistä, jotka ne ovat vaatineet talouden toimijaa toteuttamaan.
3. Talouden toimijan on varmistettava, että kaikki asiaankuuluvat korjaavat toimenpiteet toteutetaan kaikkien asianomaisten rakennustuotteiden osalta, jotka talouden toimija on asettanut saataville markkinoilla eri puolilla unionia.
4. Jos asianomainen talouden toimija ei 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetussa ajassa toteuta riittäviä korjaavia toimenpiteitä, markkinavalvontaviranomaisten on toteutettava tarvittavat väliaikaiset toimenpiteet, joilla kielletään rakennustuotteen asettaminen saataville kansallisilla markkinoilla tai rajoitetaan sitä tai poistetaan rakennustuote markkinoilta tai järjestetään sen palautus.
Markkinavalvontaviranomaisten on viipymättä ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille näistä toimenpiteistä.
5. Edellä 4 kohdassa tarkoitettuun ilmoitukseen on sisällyttävä kaikki saatavilla olevat yksityiskohtaiset tiedot, erityisesti ne, jotka ovat tarpeen puutteellisen rakennustuotteen tunnistamista ja rakennustuotteen alkuperän, siihen liittyvän väitetyn puutteellisuuden ja riskin luonteen ja toteutettujen kansallisten toimenpiteiden luonteen ja keston määrittämistä varten, sekä asianomaisen talouden toimijan esittämät perustelut. Markkinavalvontaviranomaisten on erityisesti ilmoitettava, johtuuko puutteellisuus jommastakummasta seuraavasta syystä:
a)
tuote ei saavuta ilmoitettuja suoritustasoja ja/tai täytä vaatimuksia, jotka liittyvät tässä asetuksessa säädettyjen rakennuskohteen perusvaatimusten täyttymiseen;
b)
puutteellisuudet yhdenmukaistetuissa teknisissä eritelmissä tai teknisissä erityisasiakirjoissa.
6. Muiden jäsenvaltioiden kuin menettelyn aloittaneen jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kaikki toteutetut toimenpiteet ja kaikki hallussaan olevat lisätiedot, jotka liittyvät asianomaisen rakennustuotteen puutteellisuuteen, sekä vastalauseensa siinä tapauksessa, että ilmoitetusta kansallisesta toimenpiteestä on erimielisyyttä.
7. Jos viidentoista työpäivän kuluessa 4 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta mikään jäsenvaltio tai komissio ei ole esittänyt vastalausetta jonkin jäsenvaltion kyseisen rakennustuotteen osalta toteuttamasta väliaikaisesta toimenpiteestä, toimenpiteen katsovaan olevan oikeutettu.
8. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseisen rakennustuotteen osalta toteutetaan viipymättä aiheelliset rajoittavat toimenpiteet, kuten tuotteen poistaminen niiden markkinoilta.
57 artikla
Unionin suojamenettely
1. Jos 56 artiklan 3 ja 4 kohdassa säädetyn menettelyn päättyessä on esitetty jonkin jäsenvaltion toteuttamaa toimenpidettä koskevia vastalauseita tai jos komissio katsoo, että kansallinen toimenpide on unionin lainsäädännön vastainen, komissio ryhtyy viipymättä kuulemaan jäsenvaltioita ja asianomaista talouden toimijaa (toimijoita) ja arvioimaan kansallista toimenpidettä. Komissio tekee tämän arvioinnin tulosten perusteella päätöksen siitä, onko kansallinen toimenpide oikeutettu vai ei.
Komissio osoittaa päätöksensä kaikille jäsenvaltioille ja antaa sen viipymättä tiedoksi niille ja asianomaisille talouden toimijoille.
2. Jos kansallinen toimenpide katsotaan oikeutetuksi, kaikkien jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että puutteellinen rakennustuote poistetaan niiden markkinoilta, ja niiden on ilmoitettava asiasta komissiolle. Jos kansallista toimenpidettä ei katsota oikeutetuksi, asianomaisen jäsenvaltion on peruutettava toimenpide.
3. Jos kansallinen toimenpide katsotaan oikeutetuksi ja rakennustuotteen puutteellisuuden katsotaan johtuvan 56 artiklan 5 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista puutteellisuuksista yhdenmukaistetuissa standardeissa, komissio ilmoittaa siitä asiaankuuluvalle eurooppalaiselle standardointielimelle tai -elimille ja saattaa asian direktiivin 98/34/EY 5 artiklan nojalla perustetun komitean käsiteltäväksi. Komitean on kuultava asianomaista eurooppalaista standardointielintä tai -elimiä ja annettava lausuntonsa viipymättä.
Jos kansallista toimenpidettä pidetään oikeutettuna ja rakennustuotteen puutteellisuuden katsotaan johtuvan 56 artiklan 5 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista puutteellisuuksista eurooppalaisessa arviointiasiakirjassa tai teknisessä erityisasiakirjassa, komissio saattaa asian rakennusalan pysyvän komitean käsiteltäväksi ja toteuttaa sitten asianmukaiset toimenpiteet.
58 artikla
Vaatimustenmukaiset rakennustuotteet, jotka kuitenkin aiheuttavat riskin terveydelle ja turvallisuudelle
1. Jos jäsenvaltio havaitsee 56 artiklan 1 kohdan mukaisesti suorittamansa arvioinnin jälkeen, että rakennustuote siitä huolimatta, että se on tämän asetuksen vaatimusten mukainen, aiheuttaa riskin rakennuskohteen perusvaatimusten täyttymiselle tai riskin, joka liittyy ihmisten terveyteen tai turvallisuuteen tai muihin yleisen edun suojaan liittyviin näkökohtiin, jäsenvaltion on vaadittava asianomaista talouden toimijaa toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että asianomainen rakennustuote ei markkinoille saatettuna enää aiheuta kyseistä riskiä, tai rakennustuotteen poistamiseksi markkinoilta tai sen palautuksen järjestämiseksi; jäsenvaltion on asetettava toimenpiteiden suorittamiselle kohtuullinen määräaika, joka on oikeassa suhteessa riskin luonteeseen.
2. Talouden toimijan on varmistettava, että kaikki korjaavat toimenpiteet toteutetaan kaikkien kyseisten rakennustuotteiden osalta, jotka asianomainen talouden toimija on asettanut saataville markkinoilla eri puolilla unionia.
3. Jäsenvaltion on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Ilmoitukseen on sisällyttävä kaikki saatavilla olevat yksityiskohtaiset tiedot, erityisesti ne, jotka ovat tarpeen kyseisen rakennustuotteen tunnistamista ja tuotteen alkuperän ja jakeluketjun, tuotteeseen liittyvän riskin luonteen ja toteutettujen kansallisten toimenpiteiden luonteen ja keston määrittämistä varten.
4. Komissio ryhtyy viipymättä kuulemaan jäsenvaltioita ja asianomaista talouden toimijaa tai asianomaisia talouden toimijoita ja arvioi kansalliset toimenpiteet. Komissio tekee tämän arvioinnin tulosten perusteella päätöksen siitä, onko toimenpide oikeutettu vai ei, ja ehdottaa tarvittaessa soveltuvia toimenpiteitä.
5. Komissio osoittaa päätöksensä kaikille jäsenvaltioille ja antaa sen viipymättä tiedoksi niille ja asianomaisille talouden toimijoille.
59 artikla
Muodollinen puutteellisuus
1. Jäsenvaltion on jonkin seuraavista havainnoista tehdessään vaadittava asianomaista talouden toimijaa korjaamaan kyseinen puutteellisuus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 56 artiklan soveltamista:
a)
CE-merkintä on kiinnitetty 8 tai 9 artiklan vastaisesti;
b)
CE-merkintää ei ole kiinnitetty 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti, vaikka sitä vaaditaan;
c)
suoritustasoilmoitusta ei ole laadittu 4 artiklan mukaisesti, vaikka sitä vaaditaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan soveltamista;
d)
suoritustasoilmoitusta ei ole laadittu 4, 6 ja 7 artiklan mukaisesti;
e)
teknisiä asiakirjoja ei ole saatavilla tai ne ovat epätäydelliset.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu puutteellisuus jatkuu, jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet rakennustuotteen markkinoilla saataville asettamisen rajoittamiseksi tai kieltämiseksi tai sen varmistamiseksi, että sen palautus järjestetään tai se poistetaan markkinoilta.
IX LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
60 artikla
Delegoidut säädökset
Jotta saavutetaan tämän asetuksen tavoitteet ja erityisesti poistetaan ja vältetään rajoitukset, jotka koskevat rakennustuotteiden asettamista saataville markkinoilla, komissiolle siirretään valta 61 artiklan mukaisesti ja 62 ja 63 artiklan ehtoja noudattaen seuraavissa asioissa:
a)
niiden perusominaisuuksien tai kynnysarvojen määrittäminen tarvittaessa, jotka koskevat tiettyjä rakennustuoteryhmiä, joiden osalta valmistaja ilmoittaa 3-6 artiklan mukaisesti tuotteensa suoritustasot tasoittain tai luokittain taikka kuvauksina tuotteiden käyttötarkoituksen kannalta tuotetta markkinoille saatettaessa;
b)
edellytykset suoritustasoilmoituksen sähköiselle käsittelylle, jotta se voidaan asettaa saataville verkkosivustolle 7 artiklan mukaisesti;
c)
sen 11 artiklan mukaisen ajanjakson muuttaminen, jonka aikana valmistajan on säilytettävä tekniset asiakirjat ja suoritustasoilmoitus sen jälkeen, kun rakennustuote on saatettu markkinoille, ja joka perustuu rakennustuotteen odotettuun elinikään tai merkitykseen rakennuskohteessa;
d)
liitteen II muuttaminen ja tarvittaessa täydentävien menettelysääntöjen vahvistaminen 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jotta varmistetaan 20 artiklan periaatteiden noudattaminen tai 21 artiklassa säädettyjen menettelyjen soveltaminen käytännössä;
e)
liitteiden III, liitteessä IV olevan taulukon 1 ja liitteen V mukauttaminen tekniseen edistykseen;
f)
suoritustasoluokkien vahvistaminen ja mukauttaminen tekniseen edistykseen 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti;
g)
edellytykset, joilla rakennustuotteen katsotaan täyttävän tietyn suoritustason tason tai luokan ilman testausta tai ilman uutta testausta 27 artiklan 5 kohdan mukaisesti edellyttäen, että rakennuskohteen perusvaatimusten täyttäminen ei tällöin vaarannu;
h)
suoritustason pysyvyyden arviointi- ja varmennusjärjestelmien mukauttaminen, vahvistaminen ja tarkistaminen 28 artiklan mukaisesti tietyn tuotteen, tietyn tuoteryhmän tai tietyn perusominaisuuden osalta ja seuraavien mukaisesti:
i)
tuotteen tai kyseisen perusominaisuuden aseman merkitys rakennuskohteen perusvaatimukset huomioon ottaen;
ii)
tuotteen luonne;
iii)
rakennustuotteen perusominaisuuksien vaihtelun vaikutus sen odotetun käyttöiän aikana; ja
iv)
tuotteen valmistuksen virheherkkyys.
61 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle viiden vuoden ajaksi 24 päivästä huhtikuuta 2011 lukien valta antaa 60 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään kuusi kuukautta ennen viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto peruuta siirtoa 62 artiklan mukaisesti.
2. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
3. Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan 62 ja 63 artiklassa säädettyjä ehtoja.
62 artikla
Säädösvallan siirron peruuttaminen
1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 60 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron.
2. Toimielin, joka on aloittanut sisäisen menettelyn päättääkseen, peruuttaako se säädösvallan siirron, pyrkii ilmoittamaan asiasta toiselle toimielimelle ja komissiolle kohtuullisessa ajassa ennen lopullisen päätöksen tekemistä sekä ilmoittaa samalla, mitä siirrettyä säädösvaltaa mahdollinen peruuttaminen koskee, ja mainitsee peruuttamisen mahdolliset syyt.
3. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan joko välittömästi tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
63 artikla
Delegoitujen säädösten vastustaminen
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat vastustaa delegoitua säädöstä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi.
Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa pidennetään kolmella kuukaudella.
2. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole 1 kohdassa tarkoitetun määräajan päättyessä vastustanut delegoitua säädöstä, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja tulee voimaan siinä ilmoitettuna päivänä.
Delegoitu säädös voidaan julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se voi tulla voimaan ennen kyseisen määräajan päättymistä, jos Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat molemmat ilmoittaneet komissiolle, etteivät ne aio vastustaa kyseistä säädöstä.
3. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa delegoitua säädöstä 1 kohdassa tarkoitetussa määräajassa, se ei tule voimaan. Säädöstä vastustava toimielin esittää syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä.
64 artikla
Komitea
1. Komissiota avustaa rakennusalan pysyvä komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pysyvän komitean jäsenet voivat suorittaa tehtävänsä siten, että vältetään eturistiriidat erityisesti CE-merkinnän saantimenettelyjen osalta.
65 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan direktiivi 89/106/ETY.
2. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän asetukseen.
66 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Rakennustuotteiden, jotka on saatettu markkinoille direktiivin 89/106/ETY mukaisesti ennen 1 päivää heinäkuuta 2013, katsotaan olevan tämän asetuksen mukaisia.
2. Valmistajat voivat laatia suoritustasoilmoituksen sellaisen vaatimustenmukaisuustodistuksen tai -ilmoituksen perusteella, joka on annettu ennen 1 päivää heinäkuuta 2013 direktiivin 89/106/ETY mukaisesti.
3. Eurooppalaista teknistä hyväksyntää koskevia suuntaviivoja, jotka on julkaistu ennen 1 päivää heinäkuuta 2013 direktiivin 89/106/ETY 11 artiklan mukaisesti, voidaan käyttää eurooppalaisina arviointiasiakirjoina.
4. Valmistajat ja tuojat voivat käyttää eurooppalaisia teknisiä hyväksyntöjä, jotka on annettu direktiivin 89/106/ETY 9 artiklan mukaisesti ennen 1 päivää heinäkuuta 2013, eurooppalaisina teknisinä arviointeina kyseisten hyväksyntöjen voimassaoloajan.
67 artikla
Komission kertomukset
1. Komissio arvioi viimeistään 25 päivänä huhtikuuta 2014 rakennustuotteiden sisältämiä vaarallisia aineita koskeviin tietoihin liittyvät erityistarpeet, jotta 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu tiedottamisvelvoite voidaan mahdollisesti laajentaa koskemaan muita aineita, ja antaa asiasta kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Arvioinnissaan komissio ottaa huomioon muun muassa tarpeen varmistaa rakennustuotteita käyttävien työntekijöiden ja rakennuskohteen käyttäjien terveyden ja turvallisuuden suojelun korkea taso myös osien tai materiaalien kierrätystä ja/tai uusiokäyttöä koskevien vaatimusten suhteen.
Kertomuksen perusteella tehdään tarvittaessa kahden vuoden kuluessa asianmukaisia lainsäädäntöehdotuksia.
2. Komissio antaa viimeistään 25 päivänä huhtikuuta 2016 jäsenvaltioiden ja muiden asiaankuuluvien sidosryhmien toimittamien selvitysten perusteella Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanosta, mukaan lukien 19, 20, 21, 23, 24 ja 37 artiklasta, ja liittää tarvittaessa mukaan asianmukaisia ehdotuksia.
68 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sen 3-28 artiklaa, 36-38 artiklaa, 56-63 artiklaa, 65 artiklaa ja 66 artiklaa sekä liitteitä I, II, III ja V sovelletaan kuitenkin 1 päivästä heinäkuuta 2013.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 9 päivänä maaliskuuta 2011.