EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 651/2012
af 4. juli 2012
om udstedelse af euromønter
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 133,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets konklusioner af 23. november 1998 og af 5. november 2002 om euromønter til samlerbrug, Kommissionens henstilling 2009/23/EF af 19. december 2008 om fælles retningslinjer for de nationale sider og udstedelsen af euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb (3), der blev godkendt ved Rådets konklusioner af 10. februar 2009, og Kommissionens henstilling 2010/191/EU af 22. marts 2010 om omfanget og virkningerne af eurosedlers og -mønters status som lovligt betalingsmiddel (4) anbefaler praksis med hensyn til udstedelse af euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb, herunder erindringseuromønter, konsultation forud for destruktion af brugbare euromønter, der er sat i omløb, og brugen af eurosamlermønter.
(2)
Der eksisterer ingen bindende bestemmelser om udstedelsen af euromønter, hvilket kan medføre, at medlemsstaterne anlægger forskellig praksis, og at der ikke findes tilstrækkeligt integrerede rammer for den fælles valuta. Af hensyn til gennemsigtigheden og retssikkerheden er det derfor nødvendigt at indføre bindende regler for udstedelsen af euromønter.
(3)
I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen (5) har mønter denomineret i euro og cent, som opfylder den pålydende værdi og de tekniske specifikationer, som Rådet har fastsat, status som lovligt betalingsmiddel i alle medlemsstater, der har euroen som valuta. Euromønternes pålydende værdi og tekniske specifikationer er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 975/98 af 3. maj 1998 om pålydende værdi og tekniske specifikationer for euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb (6).
(4)
Medlemsstater, der har euroen som valuta, bør også kunne udstede 2-euroerindringsmønter til minde om et bestemt tema, idet der dog bør være øvre grænser for sådanne møntudstedelser pr. år og pr. udstedende medlemsstat. Det er nødvendigt at fastsætte visse mængdebegrænsninger for euroerindringsmønter for at sikre, at disse mønter fortsat kun udgør en lille procentdel af det samlede antal 2-euromønter, der er i omløb. Sådanne mængdebegrænsninger bør dog give mulighed for udstedelse af et tilstrækkelig stort antal mønter til at sikre en effektiv cirkulation af euroerindringsmønter.
(5)
Medlemsstater, der har euroen som valuta, bør også have mulighed for at udstede eurosamlermønter, der ikke er bestemt til at sættes i omløb, og som klart kan skelnes fra mønter, der er sat i omløb. Eurosamlermønter bør kun have status som lovligt betalingsmiddel i udstedelsesmedlemsstaten og bør ikke udstedes med henblik på at blive sat i omløb.
(6)
Det er hensigtsmæssigt, at udstedelsen af eurosamlermønter medregnes i den mængde af mønter, der søges godkendt af Den Europæiske Centralbank, dog på et samlet grundlag snarere end for hver enkelt udstedelse.
(7)
Den nuværende brug af forskellige pålydende værdier på euromønter og eurosedler skal regelmæssigt og omhyggeligt undersøges af de kompetente institutioner i forhold til kriterierne om omkostninger og offentlig accept. Kommissionen bør især gennemføre en konsekvensanalyse vedrørende den fortsatte udstedelse af 1- og 2-centmønter.
(8)
For at forhindre at en medlemsstat destruerer brugbare euromønter, der er sat i omløb, når en anden medlemsstat kan have behov for sådanne mønter, bør medlemsstaterne konsultere hinanden, før sådanne mønter destrueres -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning anvendes følgende definitioner:
1) »mønter, der er sat i omløb«: euromønter, der udstedes til at sættes i omløb, og hvis pålydende værdi og tekniske specifikationer er fastsat i forordning (EF) nr. 975/98
2) »erindringsmønter«: mønter, der er sat i omløb, som udstedes til minde om et bestemt tema, som angivet i artikel 1h i forordning (EF) nr. 975/98
3) »samlermønter«: euromønter til samlerbrug, der ikke udstedes med henblik på at blive sat i omløb.
Artikel 2
Typer af euromønter
1. Medlemsstaterne kan udstede to typer euromønter: mønter, der er sat i omløb, og samlermønter.
2. Kommissionen gennemfører en konsekvensanalyse vedrørende den fortsatte udstedelse af 1- og 2-centmønter. Konsekvensanalysen indeholder en cost-benefit-analyse, som tager højde for de reelle produktionsomkostninger for disse mønter i forhold til værdien af og fordelene ved disse mønter.
Artikel 3
Udstedelse af mønter, der er sat i omløb
1. Mønter, der er sat i omløb, udstedes og sættes i omløb til deres pålydende værdi.
2. En mindre andel på højst 5 % af den sammenlagte totale nettoværdi og -mængde af mønter, der er sat i omløb, som udstedes af en medlemsstat, idet der kun medregnes år med positiv nettoudstedelse, kan bringes i omsætning til en værdi, der ligger over deres pålydende værdi, hvis dette er begrundet i møntens særlige kvalitet, en særlig emballage eller andre supplerende tjenesteydelser, der ydes.
Artikel 4
Udstedelse af erindringsmønter
1. Hver medlemsstat, der har euroen som valuta, må kun udstede to erindringsmønter om året, bortset fra, når:
a)
erindringsmønter udstedes kollektivt af alle medlemsstater, der har euroen som valuta, eller
b)
en erindringsmønt udstedes i anledning af, at hvervet som statsoverhoved midlertidigt er ledigt eller besættes foreløbigt.
2. Det samlede antal erindringsmønter, der sættes i omløb ved hver udstedelse, må ikke overstige det højeste af følgende to lofter:
a)
0,1 % af det sammenlagte totale nettoantal 2-euromønter, der er sat i omløb af alle medlemsstater, der har euroen som valuta, frem til begyndelsen af det år, der går forud for udstedelsesåret for erindringsmønten; dette loft kan hæves til 2,0 % af det sammenlagte totale nettoantal 2-euromønter i alle medlemsstater, der har euroen som valuta, hvis udstedelsen sker til minde om et almindeligt anerkendt tema af stor symbolværdi; i så fald afholder den udstedende medlemsstat sig fra at anvende det forhøjede loft til at udstede andre erindringsmønter i løbet af de efterfølgende fire år og begrunder valget af det hævede loft, eller
b)
5,0 % af det sammenlagte totale nettoantal 2-euromønter, der er sat i omløb af den pågældende medlemsstat frem til begyndelsen af det år, der går forud for udstedelsesåret for erindringsmønten.
3. Afgørelsen om kollektivt at udstede erindringsmønter med et fælles design i alle medlemsstater, der har euroen som valuta, træffes af Rådet. De medlemsstater, der ikke har euroen som valuta, har ikke stemmeret i forbindelse med vedtagelsen af denne afgørelse.
Artikel 5
Udstedelse af samlermønter
1. Samlermønter bør kun have status som lovligt betalingsmiddel i den udstedende medlemsstat.
Den udstedende medlemsstats identitet skal fremstå klart og let genkendeligt på mønten.
2. For nemt at kunne skelne dem fra mønter, der er sat i omløb, skal samlermønter opfylde alle følgende kriterier:
a)
de skal have en anden pålydende værdi end mønter, der er sat i omløb
b)
deres billeder må ikke ligne den fælles side af mønter, der er sat i omløb, og hvis deres billeder ligner en national side af mønter, der er sat i omløb, skal de som helhed fortsat let kunne skelnes herfra
c)
deres farve, diameter og vægt skal for så vidt angår to af disse tre kendetegn afvige væsentligt fra mønter, der er sat i omløb; forskellen betragtes som væsentlig, hvis værdierne, inklusive tolerancer, ligger uden for de tolerancegrænser, der er fastsat for mønter, der er sat i omløb, og
d)
de må ikke have en sinusformet rand eller form som en »spansk blomst«.
3. Samlermønter kan bringes i omsætning til eller over pålydende værdi.
4. Udstedelser af samlermønter medregnes på et samlet grundlag i den mængde af udstedte mønter, der skal godkendes af Den Europæiske Centralbank.
5. Medlemsstaterne træffer alle de nødvendige foranstaltninger for at søge at hindre brugen af samlermønter som betalingsmiddel.
Artikel 6
Konsultation forud for destruktion af mønter, der er sat i omløb
Forud for destruktionen af mønter, der er sat i omløb, som ikke er euromønter, der er uegnede til at være i omløb, jf. artikel 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1210/2010 af 15. december 2010 om autentificering af euromønter og håndtering af euromønter, der er uegnede til at være i omløb (7), konsulterer medlemsstaterne hinanden via det relevante underudvalg under Det Økonomiske og Finansielle Udvalg og underretter møntdirektørerne i de medlemsstater, der har euroen som valuta.
Artikel 7
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 4. juli 2012.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 651/2012,
annettu 4 päivänä heinäkuuta 2012,
eurometallirahojen liikkeeseenlaskusta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euromääräisistä juhlametallirahoista 23 päivänä marraskuuta 1998 ja 5 päivänä marraskuuta 2002 annetuissa neuvoston päätelmissä, liikkeeseen tarkoitettujen eurokolikoiden kansallisia puolia ja liikkeeseenlaskua koskevista yhteisistä suuntaviivoista 19 päivänä joulukuuta 2008 annetussa komission suosituksessa 2009/23/EY (3), johon neuvosto suhtautui myönteisesti 10 päivänä helmikuuta 2009 antamissaan päätelmissä, ja euroseteleiden ja -metallirahojen laillisen maksuvälineaseman soveltamisalasta ja vaikutuksista 22 päivänä maaliskuuta 2010 annetussa komission suosituksessa 2010/191/EU (4) suositellaan käytäntöjä, jotka koskevat liikkeeseen tarkoitettujen eurometallirahojen, myös euromääräisten erikoisrahojen, liikkeeseenlaskua sekä kuulemista, joka olisi tehtävä ennen kiertoon kelpaavien eurometallirahojen tuhoamista ja euromääräisten juhlametallirahojen käyttöä.
(2)
Eurometallirahojen liikkeeseenlaskua koskevien pakollisten säännösten puuttuminen voi johtaa erilaisiin käytäntöihin jäsenvaltioissa eikä yhteiselle rahalle muodostu riittävän hyvin integroitua kehystä. Avoimuuden ja oikeusvarmuuden vuoksi on tarpeen ottaa käyttöön eurometallirahojen liikkeeseenlaskua koskevat sitovat säännöt.
(3)
Euron käyttöönotosta 3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98 (5) mukaan neuvoston vahvistamien yksikköarvojen ja teknisten eritelmien mukaisilla euro- ja senttimääräisillä metallirahoilla on laillisen maksuvälineen asema kaikissa jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkönä on euro. Eurometallirahojen yksikköarvot ja tekniset eritelmät vahvistetaan liikkeeseen tarkoitettujen eurometallirahojen yksikköarvoista ja teknisistä eritelmistä 3 päivänä toukokuuta 1998 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 975/98 (6).
(4)
Jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkönä on euro, olisi myös voitava laskea liikkeeseen erityisen aiheen juhlistamiseksi kahden euron erikoisrahoja; tällaisten metallirahojen liikkeeseenlaskujen lukumäärä on rajoitettu vuotta ja liikkeeseen laskevaa jäsenvaltiota kohti. On tarpeen rajoittaa euromääräisten erikoisrahojen määrää, jotta tällaisten metallirahojen osuus kaikista liikkeessä olevista kahden euron metallirahoista pysyy riittävän pienenä. Euromääräisiä erikoisrahoja olisi kuitenkin voitava laskea liikkeeseen tarvittava määrä, jotta niitä on riittävästi saatavilla.
(5)
Jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkönä on euro, olisi myös voitava laskea liikkeeseen euromääräisiä juhlametallirahoja, joita ei ole tarkoitettu liikkeeseen ja jotka on voitava helposti erottaa liikkeeseen tarkoitetuista metallirahoista. Euromääräisillä juhlametallirahoilla olisi oltava laillisen maksuvälineen asema ainoastaan liikkeeseen laskevassa jäsenvaltiossa eikä niiden liikkeeseenlaskun tavoitteena saisi olla kiertoon ottaminen.
(6)
On tarkoituksenmukaista, että euromääräisten juhlametallirahojen liikkeeseenlaskut otetaan huomioon siinä metallirahamäärässä, jonka Euroopan keskuspankki hyväksyy, mutta yhteenlaskettuna eikä kunkin yksittäisen liikkeeseenlaskun perusteella.
(7)
Toimivaltaisten elinten olisi tarkasteltava huolellisesti määräajoin eurometallirahojen ja -seteleiden erilaisten yksikköarvojen nykyistä käyttöä kustannuksia ja yleistä hyväksyntää koskevien perusteiden mukaisesti. Komission olisi erityisesti teetettävä vaikutustenarviointi 1 ja 2 sentin eurokolikoiden liikkeeseenlaskun jatkamisesta.
(8)
Sen välttämiseksi, että jokin jäsenvaltio tuhoaa kiertoon kelpaavia eurometallirahoja vaikka niitä voidaan tarvita jossakin toisessa jäsenvaltiossa, jäsenvaltioiden olisi kuultava toisiaan ennen tällaisten metallirahojen tuhoamista,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’liikkeeseen tarkoitetuilla metallirahoilla’ eurometallirahoja, jotka on tarkoitettu liikkeeseen ja joiden yksikköarvot ja tekniset eritelmät vahvistetaan asetuksessa (EY) N:o 975/98;
2)
’erikoisrahoilla’ liikkeeseen tarkoitettuja metallirahoja, jotka on tarkoitettu juhlistamaan asetuksen (EY) N:o 975/98 1 h artiklassa tarkoitettua erityistä aihetta;
3)
’juhlametallirahoilla’ kerättäviksi tarkoitettuja eurometallirahoja, joiden liikkeeseenlaskun tavoitteena ei ole niiden kiertoon ottaminen.
2 artikla
Eurometallirahojen tyypit
1. Jäsenvaltiot voivat laskea liikkeeseen kahdentyyppisiä eurometallirahoja: liikkeeseen tarkoitettuja metallirahoja ja juhlametallirahoja.
2. Komissio laatii vaikutustenarvioinnin 1 ja 2 sentin eurokolikoiden liikkeeseenlaskun jatkamisesta. Vaikutustenarviointi sisältää kustannus-hyötyanalyysin, jossa arvioidaan kyseisten eurokolikoiden todellisia lyömiskustannuksia verrattuna kolikoiden arvoon ja niistä saataviin etuihin.
3 artikla
Liikkeeseen tarkoitettujen metallirahojen liikkeeseenlasku
1. Liikkeeseen tarkoitetut metallirahat on laskettava liikkeeseen ja otettava kiertoon nimellisarvoisina.
2. Pieni osa, joka ei ole yli 5:tä prosenttia jäsenvaltion liikkeeseen laskemien liikkeeseen tarkoitettujen metallirahojen kumulatiivisesta kokonaisnettoarvosta ja -määrästä, kun otetaan huomioon vain positiivisen nettomääräisen liikkeeseenlaskun vuodet, voidaan laskea markkinoille nimellisarvoa korkeampaan hintaan, jos se on perusteltua metallirahan erityisen laadun, erityisen pakkauksen tai oheispalvelun vuoksi.
4 artikla
Erikoisrahojen liikkeeseenlasku
1. Kukin jäsenvaltio, jonka rahayksikkönä on euro, voi laskea vuosittain liikkeeseen vain kaksi erikoisrahaa, paitsi milloin
a)
kaikki jäsenvaltiot, joiden rahayksikkönä on euro, laskevat yhdessä liikkeeseen erikoisrahoja; tai
b)
erikoisraha lasketaan liikkeeseen, kun valtionpäämies väliaikaisesti puuttuu tai on nimitetty tilapäisesti.
2. Yksittäisessä liikkeeseenlaskussa kiertoon otettavien erikoisrahojen kokonaismäärä ei saa ylittää korkeampaa seuraavista kahdesta enimmäismäärästä:
a)
0,1 prosenttia kaikkien jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkönä on euro, erikoisrahan liikkeeseenlaskuvuotta edeltävän vuoden alkuun mennessä kiertoon ottamien kahden euron metallirahojen kumulatiivisesta kokonaisnettomäärästä; enimmäismäärää voidaan korottaa 2,0 prosenttiin kaikkien jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkönä on euro, kahden euron metallirahojen kumulatiivisesta kokonaisnettomäärästä, jos juhlistetaan laajalti tunnustettua ja erittäin symbolista tapahtumaa; tässä tapauksessa liikkeeseen laskeva jäsenvaltio ei saa laskea liikkeeseen toista erikoisrahaa käyttäen korotettua enimmäismäärää neljän seuraavan vuoden aikana ja sen on lisäksi perusteltava korkeamman enimmäismäärän soveltaminen; tai
b)
5,0 prosenttia asianomaisen jäsenvaltion erikoisrahan liikkeeseenlaskuvuotta edeltävän vuoden alkuun mennessä kiertoon ottamien kahden euron metallirahojen kumulatiivisesta kokonaisnettomäärästä.
3. Neuvosto päättää, lasketaanko liikkeeseen erikoisrahoja, joissa on yhteinen kuva-aihe ja jotka kaikki jäsenvaltiot, joiden rahayksikkönä on euro, laskevat yhdessä liikkeeseen. Jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkönä ei ole euro, äänioikeus pidätetään, kun tätä päätöstä tehdään.
5 artikla
Juhlametallirahojen liikkeeseenlasku
1. Juhlametallirahoilla on laillisen maksuvälineen asema ainoastaan liikkeeseen laskevassa jäsenvaltiossa.
Metallirahan liikkeeseen laskeneen jäsenvaltion on oltava metallirahassa selkeästi ja helposti tunnistettavissa.
2. Jotta juhlametallirahat olisivat helposti erotettavissa liikkeeseen tarkoitetuista metallirahoista, niiden on täytettävä kaikki seuraavat arviointiperusteet:
a)
niiden yksikköarvon on poikettava liikkeeseen tarkoitettujen metallirahojen yksikköarvoista;
b)
niissä olevat kuvat eivät saa olla samanlaisia kuin liikkeeseen tarkoitettujen metallirahojen yhteisellä puolella, ja jos niiden kuvat ovat samanlaisia kuin liikkeeseen tarkoitetun metallirahan kansallisella puolella olevat kuvat, niiden yleinen ulkoasu on vielä helposti erotettavissa;
c)
niiden värin, halkaisijan ja painon on poikettava selvästi vähintään kahden ominaisuuden osalta liikkeeseen tarkoitetuista metallirahoista; eroa on pidettävä selvänä, jos arvot, sallitut poikkeamat mukaan luettuna, ovat liikkeeseen tarkoitetuille metallirahoille vahvistettujen vaihteluvälien ulkopuolella; ja
d)
niissä ei saa olla tiheästi hammastettua tai ”espanjalaisen kukan” muotoista syrjää.
3. Juhlametallirahat voidaan laskea markkinoille nimellisarvoisina tai nimellisarvon ylittävinä.
4. Juhlametallirahojen liikkeeseenlaskut on otettava yhteenlaskettuna huomioon Euroopan keskuspankin hyväksymässä metallirahamäärässä.
5. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet sen ehkäisemiseksi, että juhlametallirahoja käytetään maksuvälineinä.
6 artikla
Kuuleminen ennen liikkeeseen tarkoitettujen metallirahojen tuhoamista
Ennen kuin sellaiset liikkeeseen tarkoitetut metallirahat tuhotaan, jotka eivät ole eurometallirahojen aitouden tarkistamisesta ja kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen käsittelystä 15 päivänä joulukuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1210/2010 (7) 2 artiklan b alakohdassa tarkoitettuja kiertoon kelpaamattomia eurometallirahoja, jäsenvaltioiden on kuultava toisiaan talous- ja rahoituskomitean asiaa käsittelevän alakomitean välityksellä ja ilmoitettava asiasta niiden jäsenvaltioiden rahapajojen johtajille, joiden rahayksikkönä on euro.
7 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Strasbourgissa 4 päivänä heinäkuuta 2012.