RÅDETS AFGØRELSE 2011/411/FUSP
af 12. juli 2011
om fastlæggelse af statutten, hjemstedet og de nærmere bestemmelser for Det Europæiske Forsvarsagenturs drift og om ophævelse af fælles aktion 2004/551/FUSP
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 42 og 45, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det Europæiske Forsvarsagentur (i det følgende benævnt »agenturet«) blev oprettet ved Rådets fælles aktion 2004/551/FUSP (1) (i det følgende benævnt »fælles aktion 2004/551/FUSP«) med det formål at støtte Rådet og medlemsstaterne i deres bestræbelser på at forbedre Unionens forsvarskapaciteter på krisestyringsområdet og understøtte den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik.
(2)
I den europæiske sikkerhedsstrategi, der blev godkendt af Det Europæiske Råd den 12. december 2003, udpeges oprettelsen af et forsvarsagentur som et vigtigt element i udviklingen af mere fleksible og effektive europæiske militære ressourcer.
(3)
Rapporten af 11. december 2008 om gennemførelsen af den europæiske sikkerhedsstrategi godkender agenturets ledende rolle i processen med at udvikle nøgleforsvarskapaciteter for den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP).
(4)
Fælles aktion 2004/551/FUSP bør ophæves og erstattes med henblik på at tage hensyn til de ændringer i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), der blev indført ved Lissabontraktaten.
(5)
Ifølge artikel 45 i TEU skal Rådet vedtage en afgørelse, der fastlægger statutten og hjemstedet for agenturet og de nærmere bestemmelser for agenturets drift, som bør tage hensyn til omfanget af medlemsstaternes faktiske deltagelse i agenturets aktiviteter.
(6)
Agenturet bør bidrage til gennemførelsen af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) og især FSFP.
(7)
Agenturets struktur bør give det mulighed for at reagere på Unionens og dens medlemsstaters operationelle behov i forbindelse med FSFP og, når det er nødvendigt for udførelsen af dets funktioner, at samarbejde med tredjelande, organisationer og enheder.
(8)
Agenturet bør udvikle tætte arbejdsforbindelser med eksisterende arrangementer, grupperinger og organisationer såsom dem, der er etableret i henhold til Letter of Intent-rammeaftalen (i det følgende benævnt LoI-rammeaftalen), Den Fælles Organisation for Forsvarsmaterielsamarbejde (OCCAR) og Den Europæiske Rumorganisation (ESA).
(9)
Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR) bør i overensstemmelse med artikel 18, stk. 2, i TEU spille en ledende rolle i agenturets struktur og fungere som det væsentlige bindeled mellem agenturet og Rådet.
(10)
Ved udøvelsen af sin rolle med politisk tilsyn og politikudformning bør Rådet udstikke retningslinjer for agenturet.
(11)
Vedtagelsen af den finansielle ramme for agenturet, jf. artikel 4, stk.4, og indgåelsen af administrative ordninger mellem agenturet og tredjelande, organisation og enheder, skal på baggrund af deres natur godkendes af Rådet med enstemmighed.
(12)
I forbindelse med vedtagelse af retningslinjer og afgørelser i tilknytning til agenturets arbejde bør Rådet træde sammen på forsvarsministerplan.
(13)
Alle Rådets retningslinjer og afgørelser i tilknytning til agenturets arbejde bør udarbejdes i overensstemmelse med artikel 240 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).
(14)
Rådets forberedende og rådgivende organers beføjelser, navnlig beføjelserne for De Faste Repræsentanters Komité i henhold til artikel 240 i TEUF, Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) i henhold til artikel 38 i TEU og EU's Militærkomité (EUMC), bør ikke berøres.
(15)
De nationale forsvarsmaterieldirektører, kapacitetsdirektørerne, forsknings- og teknologi-(F&T)-direktørerne og direktørerne for forsvarspolitik bør modtage rapporter og levere bidrag om spørgsmål inden for deres kompetenceområder til forberedelse af Rådets afgørelser vedrørende agenturet.
(16)
Agenturet bør have den status som juridisk person, der er nødvendig for, at det kan udføre sit hverv og nå sine mål, samtidig med at det opretholder snævre forbindelser med Rådet og fuldt ud respekterer Den Europæiske Unions og dens institutioners ansvarsområder.
(17)
Det bør fastsættes, at de budgetter, der administreres af agenturet, i individuelle tilfælde kan modtage bidrag til de ikke administrative omkostninger fra Den Europæiske Unions almindelige budget under fuld overholdelse af de regler, procedurer og beslutningsprocesser, der gælder herfor, herunder artikel 41, stk. 2, i TEU.
(18)
Agenturet, der er åbent for deltagelse af alle medlemsstater, bør også åbne mulighed for, at specifikke grupper af medlemsstater udarbejder ad hoc-projekter eller -programmer.
(19)
Med forbehold af en rådsafgørelse om etablering af et permanent struktureret samarbejde i overensstemmelse med artikel 42, stk. 6, og artikel 46 i TEU og protokol (nr. 10) om permanent struktureret samarbejde etableret ved artikel 42 i TEU, der er knyttet som bilag til TEU og TEUF, bør agenturet støtte gennemførelsen af et permanent struktureret samarbejde.
(20)
Agenturet bør have beslutningsprocedurer, der giver det mulighed for at løse sine opgaver effektivt, samtidig med at det respekterer de deltagende medlemsstaters nationale sikkerheds- og forsvarspolitikker.
(21)
Agenturet bør udføre sin mission under fuld overholdelse af artikel 40 i TEU.
(22)
Agenturet bør handle i fuld overensstemmelse med Rådets sikkerhedsstandarder og -forskrifter.
(23)
I overensstemmelse med artikel 5 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og TEUF, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af Den Europæiske Unions afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet. Danmark vil derfor ikke være bundet af denne afgørelse -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
KAPITEL I
AGENTURETS OPRETTELSE, MISSION OG OPGAVER
Artikel 1
Oprettelse
1. Det ved fælles aktion 2004/551/FUSP oprettede agentur for udvikling af forsvarskapaciteter, forskning, anskaffelse og forsvarsmateriel (i det følgende benævnt »Det Europæiske Forsvarsagentur« eller »agenturet«), videreføres hermed i overensstemmelse med de følgende bestemmelser.
2. Agenturet handler under Rådets myndighed som støtte for FUSP og FSFP inden for Den Europæiske Unions fælles institutionelle ramme og med forbehold af EU-institutionernes og rådsorganernes ansvarsområder. Agenturets mission berører ikke Unionens øvrige kompetencer, i fuld overensstemmelse med artikel 40 i TEU.
3. Agenturet er åbent for deltagelse af alle EU-medlemsstater, der ønsker at deltage. Medlemsstater, der allerede deltager i agenturet på tidspunktet for vedtagelsen af denne afgørelse er fortsat deltagende medlemsstater.
4. Enhver medlemsstat, der ønsker at deltage i agenturet efter denne afgørelses ikrafttræden, eller som ønsker at trække sig tilbage fra agenturet, underretter Rådet herom og orienterer HR. Eventuelle nødvendige tekniske og finansielle ordninger for denne deltagelse eller tilbagetrækning fastlægges af den i artikel 8 nævnte styringskomité.
5. Agenturet har sit hjemsted i Bruxelles.
Artikel 2
Mission
1. Agenturets mission er at støtte Rådet og medlemsstaterne i deres bestræbelser på at forbedre EU’s forsvarskapaciteter på krisestyringsområdet og understøtte FSFP i dens nuværende form, og som den udvikler sig fremover.
2. Agenturet klarlægger de operationelle behov, fremmer foranstaltninger til opfyldelse heraf, bidrager til at påpege og eventuelt iværksætte alle foranstaltninger, der er nødvendige til styrkelse af forsvarssektorens industrielle og teknologiske basis, deltager i udformningen af en europæisk kapacitets- og forsvarsmaterielpolitik og bistår Rådet med at evaluere forbedringen af den militære kapacitet.
3. Agenturets mission berører ikke medlemsstaternes kompetencer på forsvarsområdet.
Artikel 3
Definitioner
For så vidt angår denne afgørelse, finder følgende definitioner anvendelse:
a) »deltagende medlemsstater«: de EU-medlemsstater, der deltager i agenturet
b) »bidragydende medlemsstater«: de deltagende EU-medlemsstater, der bidrager til et bestemt agenturprojekt eller -program.
Artikel 4
Politisk tilsyn og ordninger for rapportering til Rådet
1. Agenturet handler under Rådets myndighed og politiske tilsyn og aflægger regelmæssigt rapport til dette samt modtager regelmæssigt retningslinjer derfra.
2. Agenturet aflægger regelmæssigt rapport til Rådet om sine aktiviteter, og især:
a)
forelægger det hvert år i november Rådet en rapport om agenturets aktiviteter i det år og leverer elementer til agenturets arbejdsprogram og budgetter for det følgende år
b)
forelægger det, med forbehold af en rådsafgørelse om etablering af et permanent struktureret samarbejde, mindst en gang om året Rådet oplysninger om agenturets bidrag til vurderingsaktiviteterne i forbindelse med permanent struktureret samarbejde som omhandlet i artikel 5, stk. 3, litra f), nr. ii).
Agenturet forelægger i god tid Rådet oplysninger om vigtige spørgsmål, som styringskomitéen skal træffe afgørelse om.
3. Rådet udsteder hvert år med enstemmighed og med rådgivning fra PSC eller, hvor det er relevant, andre kompetente rådsorganer retningslinjer i tilknytning til agenturets arbejde, især med hensyn til dets arbejdsprogram. Agenturets arbejdsprogram opstilles inden for rammerne af disse retningslinjer.
4. Rådet godkender hvert år med enstemmighed en finansiel ramme for agenturet for de kommende tre år. Denne finansielle ramme opstiller aftalte prioriteter i forbindelse med agenturets treårige arbejdsplan og udgør et juridisk bindende loft for det første år og planlagte beløb for andet og tredje år. Agenturet forelægger senest den 31. marts hvert år styringskomitéen et udkast til den finansielle ramme og den dertil hørende arbejdsplan til overvejelse.
5. Agenturet kan om nødvendigt komme med henstillinger til Rådet og Kommissionen om tiltag med hensyn til gennemførelsen af agenturets mission.
Artikel 5
Funktioner og opgaver
1. Agenturet skal ved udførelsen af sine funktioner og opgaver respektere Unionens øvrige kompetence og EU-institutionernes kompetence.
2. Agenturet udfører sine funktioner og opgaver uden at anfægte medlemsstaternes kompetence på forsvarsområdet.
3. Agenturet, der er placeret under Rådets myndighed, har til opgave:
a)
at bidrage til fastlæggelse af målene for medlemsstaternes militære kapacitet og vurdere, om de kapacitetstilsagn, som medlemsstaterne har givet, overholdes, navnlig ved:
i)
at identificere EU's fremtidige forsvarskapacitetsbehov i samarbejde med Rådets kompetente organer, herunder EUMC, og ved brug af bl.a. kapacitetsudviklingsmekanismen (CDM) og eventuelle efterfølgende mekanismer
ii)
at koordinere gennemførelsen af kapacitetsudviklingsplanen (CDP) og eventuelle efterfølgende planer
iii)
at evaluere de kapacitetsforpligtelser, som medlemsstaterne har indgået, bl.a. via CDP-processen og CDM og eventuelle efterfølgende mekanismer, på grundlag af kriterier, som medlemsstaterne er enige om
b)
at fremme harmonisering af de operationelle behov samt vedtagelse af effektive og indbyrdes forenelige procedurer i forbindelse med materielanskaffelser, navnlig ved
i)
at fremme og koordinere harmoniseringen af de militære behov
ii)
at fremme omkostningseffektive og effektive indkøb ved at fastlægge og udbrede den bedste praksis
iii)
at foretage vurderinger af de finansielle prioriteter i forbindelse med kapacitetsudvikling og anskaffelser
c)
at foreslå multilaterale projekter med henblik på at opfylde målene for militær kapacitet og sikre koordineringen af de programmer, der gennemføres af medlemsstaterne, og forvaltningen af specifikke samarbejdsprogrammer, navnlig ved
i)
at fremme og foreslå nye multilaterale samarbejdsprojekter
ii)
at identificere og foreslå samarbejdsaktiviteter på det operationelle område
iii)
at arbejde for koordinering af de eksisterende programmer, som medlemsstaterne har iværksat
iv)
på anmodning af medlemsstaterne at tage ansvaret for forvaltningen af specifikke programmer
v)
på anmodning af medlemsstaterne at udarbejde programmer der skal forvaltes af OCCAR eller, i givet fald, gennem andre foranstaltninger
d)
at støtte forskningen i forsvarsteknologi samt koordinere og planlægge fælles forskningsaktiviteter og undersøgelser af tekniske løsninger, der imødekommer de fremtidige operationelle behov, navnlig ved
i)
at fremme forskning, der tager sigte på at opfylde fremtidige sikkerheds- og forsvarskapacitetsbehov og dermed styrke Europas industrielle og teknologiske potentiale på dette område, i givet fald i samarbejde med Unionens forskningsaktiviteter
ii)
mere effektivt at fremme målrettede fælles forsvars-F&T
iii)
at virke som katalysator for forsvars-F&T gennem undersøgelser og projekter
iv)
at forvalte kontrakter inden for forsvars-F&T
v)
at arbejde sammen med Kommissionen om at opnå størst mulig komplementaritet og synergi mellem forsvarsrelaterede eller civile sikkerhedsrelaterede forskningsprogrammer
e)
at bidrage til at identificere og eventuelt gennemføre alle nyttige foranstaltninger med henblik på at styrke forsvarssektorens industrielle og teknologiske basis og øge effektiviteten af de militære udgifter, navnlig ved
i)
at bidrage til oprettelsen af et internationalt konkurrencedygtigt europæisk marked for forsvarsmateriel med forbehold af reglerne for det indre marked og Kommissionens beføjelser på dette område
ii)
at udvikle relevante politikker og strategier i samråd med Kommissionen og i givet fald industrien
iii)
i samråd med Kommissionen at udforme og harmonisere relevante procedurer på EU-plan inden for agenturets opgaver
f)
med forbehold af en rådsafgørelse om etablering af et permanent struktureret samarbejde, at støtte dette samarbejde, navnlig ved
i)
at lette større fælles eller europæiske kapacitetsudviklingsinitiativer
ii)
at bidrage til regelmæssig vurdering af de deltagende medlemsstaters bidrag for så vidt angår kapaciteter, især bidrag ydet i overensstemmelse med de kriterier, der skal fastsættes på grundlag af bl.a. artikel 2 i protokol (nr. 10) om permanent struktureret samarbejde, der er knyttet til TEU og til TEUF, og at aflægge rapport herom mindst en gang om året.
Artikel 6
Status som juridisk person
Agenturet har status som juridisk person, for at det kan udføre sine funktioner og nå sine mål. Medlemsstaterne sikrer, at agenturet får den mest vidtgående rets- og handleevne, som vedkommende stats lovgivning tillægger juridiske personer. Agenturet kan i særdeleshed erhverve og afhænde fast ejendom og løsøre og optræde som part i retssager. Agenturet har beføjelse til at indgå kontrakter med private eller offentlige enheder eller organisationer.
KAPITEL II
AGENTURETS ORGANER OG PERSONALE
Artikel 7
Agenturets øverste leder
1. Agenturets øverste leder er Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR).
2. Agenturets øverste leder er ansvarlig for agenturets overordnede organisation og funktion og sikrer, at Rådets retningslinjer og styringskomitéens afgørelser gennemføres af den daglige leder, som aflægger rapport til agenturets øverste leder.
3. Den øverste leder forelægger agenturets rapporter for Rådet i henhold til artikel 4, stk. 2.
4. Agenturets øverste leder er ansvarlig for forhandlingen af administrative ordninger med tredjelande og andre organisationer, grupperinger eller enheder i overensstemmelse med direktiver fra styringskomitéen. Den øverste leder er inden for sådanne ordninger, som godkendes af styringskomitéen, ansvarlig for passende arbejdsforbindelser med disse.
Artikel 8
Styringskomitéen
1. Styringskomitéen, som består af en repræsentant for hver deltagende medlemsstat, der er bemyndiget til at forpligte sin regering, og af en repræsentant for Kommissionen, udgør agenturets beslutningstagende organ. Styringskomitéen handler inden for rammerne af de retningslinjer, som Rådet udsteder.
2. Styringskomitéen holder møde på forsvarsministerplan mellem de deltagende medlemsstater eller på stedfortræderplan. Styringskomitéen holder i princippet mindst to møder om året på forsvarsministerplan.
3. Agenturets øverste leder indkalder til og leder styringskomitéens møder. Hvis en deltagende medlemsstat anmoder om det, indkalder agenturets øverste leder styringskomitéen til møde inden for en måned.
4. Agenturets øverste leder kan uddelegere beføjelsen til at lede styringskomitéens møder på stedfortræderplan.
5. Styringskomitéen kan holde møde i specifikke sammensætninger (som f.eks. de nationale forsvarsmaterieldirektører, kapacitetsdirektørerne, F&T-direktørerne eller direktørerne for forsvarspolitik).
6. I styringskomitéens møder deltager:
a)
agenturets daglige leder, jf. artikel 10 eller dennes stedfortræder
b)
formanden for EUMC eller dennes stedfortræder
c)
repræsentanter for Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten).
7. Styringskomitéen kan i forbindelse med spørgsmål af fælles interesse beslutte at indbyde:
a)
NATO's generalsekretær eller dennes udpegede stedfortræder
b)
ledere/formænd for andre arrangementer, grupperinger, eller organisationer, hvis arbejde er relevant for agenturets arbejde (såsom dem, der er etableret under LoI-rammeaftalen og OCCAR og ESA)
c)
relevante repræsentanter for andre tredjeparter.
Artikel 9
Styringskomitéens opgaver og beføjelser
1. Styringskomitéen skal inden for rammerne af Rådets retningslinjer som omhandlet i artikel 4, stk. 1:
a)
godkende de rapporter, som skal forelægges Rådet
b)
senest den 31. december hvert år på grundlag af et udkast forelagt af agenturets øverste leder godkende agenturets årlige arbejdsprogram for det følgende år
c)
senest den 31. december hvert år vedtage agenturets almindelige budget inden for den finansielle ramme for agenturet, som Rådet har vedtaget
d)
godkende oprettelsen inden for agenturet af ad hoc-projekter eller -programmer i overensstemmelse med artikel 19
e)
udnævne den daglige leder og op til to stedfortrædere
f)
beslutte, at en eller flere medlemsstater kan overdrage agenturet den administrative og finansielle forvaltning af visse aktiviteter inden for dets ansvarsområde i overensstemmelse med artikel 17
g)
godkende enhver henstilling til Rådet eller Kommissionen
h)
vedtage agenturets forretningsorden
i)
eventuelt ændre de finansielle bestemmelser for gennemførelsen af agenturets almindelige budget
j)
eventuelt ændre ansættelsesvilkår og bestemmelser vedrørende kontraktansatte og udstationerede nationale eksperter
k)
fastlægge de tekniske og finansielle ordninger for medlemsstaternes deltagelse eller tilbagetrækning, der er omhandlet i artikel 1, stk. 4
l)
vedtage direktiver for agenturets øverste leders forhandling af administrative ordninger
m)
godkende de ad hoc-ordninger, der er omhandlet i artikel 22, stk. 1
n)
indgå den administrative ordning mellem agenturet og tredjeparter, der er omhandlet i artikel 24, stk. 1
o)
godkende årsregnskaberne og årsbalancen
p)
vedtage alle andre relevante afgørelser vedrørende opfyldelsen af agenturets mission.
2. Med mindre andet fremgår af nærværende afgørelser træffer styringskomitéen afgørelse med kvalificeret flertal. De deltagende medlemsstaters stemmer vægtes i overensstemmelse med artikel 16, stk. 4 og 5, i TEU. Kun de deltagende medlemsstaters repræsentanter deltager i afstemningen.
3. Hvis en deltagende medlemsstats repræsentant i styringskomitéen erklærer, at medlemsstaten som følge af tungtvejende og nærmere angivne nationale politiske hensyn agter at modsætte sig vedtagelsen af en afgørelse, der skal træffes med kvalificeret flertal, foretages der ingen afstemning. Repræsentanten kan gennem agenturets øverste leder henvise spørgsmålet til Rådet med henblik på eventuel udstedelse af retningslinjer for styringskomitéen. Alternativt kan styringskomitéen med kvalificeret flertal beslutte at henvise spørgsmålet til Rådet til afgørelse. Rådet træffer afgørelse med enstemmighed.
4. På forslag af den daglige leder eller en deltagende medlemsstat kan styringskomitéen nedsætte:
a)
udvalg, der sammensættes af delegerede fra de deltagende medlemsstater og en repræsentant for Kommissionen til forberedelse af styringskomitéens administrative og budgetmæssige afgørelser
b)
udvalg, der skal arbejde med specifikke spørgsmål inden for agenturets ansvarsområde. Disse udvalg sammensættes af delegerede fra de deltagende medlemsstater samt, medmindre styringskomitéen træffer anden bestemmelse, en repræsentant for Kommissionen.
I afgørelsen om nedsættelse af et udvalg fastsættes dettes mandat og mandatperiode.
Artikel 10
Den daglige leder
1. Den daglige leder og dennes stedfortræder(e) udnævnes af styringskomitéen på forslag af agenturets øverste leder for en treårig periode. Styringskomitéen kan indrømme en toårig forlængelse. Den daglige leder og op til to stedfortrædere handler under agenturets øverste leders myndighed og i overensstemmelse med styringskomitéens afgørelser.
2. Den daglige leder træffer med bistand fra sin(e) stedfortræder(e) alle nødvendige foranstaltninger til at sikre agenturets effektivitet. Den daglige leder er ansvarlig for overvågning og koordinering af de funktionelle enheder med henblik på at sikre den generelle sammenhæng i deres arbejde. Den daglige leder er chef for agenturets personale.
3. Den daglige leder er ansvarlig for:
a)
at sikre gennemførelsen af agenturets årlige arbejdsprogram
b)
at forberede styringskomitéens arbejde, navnlig udkastet til agenturets årlige arbejdsprogram
c)
at udarbejde forslaget til det årlige almindelige budget, der skal forelægges for styringskomitéen
d)
at udarbejde den treårige arbejdsplan, der skal forelægges for styringskomitéen
e)
at udarbejde den treårige finansielle ramme, der skal forelægges for Rådet
f)
at sikre et snævert samarbejde med og at give oplysninger til Rådets forberedende organer, især PSC og EUMC
g)
at udarbejde de rapporter, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2
h)
at udarbejde indtægts- og udgiftsoversigten og gennemføre agenturets almindelige budget samt budgetterne for ad hoc-projekter eller -programmer, som agenturet varetager
i)
den daglige administration af agenturet
j)
alle sikkerhedsaspekter
k)
alle personalespørgsmål.
4. Inden for agenturets arbejdsprogram og almindelige budget har den daglige leder beføjelse til at indgå kontrakter og ansætte personale. Den daglige leder er den anvisningsberettigede, der er ansvarlig for gennemførelsen af de budgetter, der administreres af agenturet.
5. Den daglige leder står til ansvar over for styringskomitéen.
6. Den daglige leder er agenturets repræsentant i retlig henseende.
Artikel 11
Personale
1. Agenturets personale, herunder den daglige leder, består af kontraktansatte og fastansatte medarbejdere, der rekrutteres blandt kandidater fra alle de deltagende medlemsstater på det bredest mulige geografiske grundlag og fra EU-institutionerne. Agenturets m personale udvælges af den daglige leder på grundlag af deres relevante kompetence og ekspertise og efter retfærdige og gennemsigtige udvælgelsesprocedurer. Den daglige leder offentliggør på forhånd oplysninger om alle ledige stillinger og om de kriterier, der er relevante for udvælgelsesprocessen. I alle tilfælde skal det ved ansættelsen sikres, at agenturets personale er så højt kvalificeret og så effektivt som muligt.
2. På forslag af den daglige leder og efter samråd med styringskomitéen udpeger agenturets øverste leder agenturets ledende personale og fornyer deres kontrakter.
3. Agenturets personale består af:
a)
personale ansat direkte af agenturet på tidsbegrænsede ansættelseskontrakter og udvalgt blandt statsborgere fra de deltagende medlemsstater. Rådet har med enstemmighed godkendt ansættelsesvilkårene for disse medarbejdere (2). Styringskomitéen reviderer og ændrer om nødvendigt nævnte vilkår, hvor de tillægger den beføjelse til at gøre dette
b)
nationale eksperter, der udstationeres af de deltagende medlemsstater enten i stillinger inden for agenturets organisationsstruktur eller med henblik på specifikke opgaver og projekter. Rådet har med enstemmighed godkendt ansættelsesvilkårene for disse medarbejdere (3). Styringskomitéen reviderer og ændrer om nødvendigt nævnte vilkår, hvor de tillægger den beføjelse til a gøre dette
c)
EU-tjenestemænd, der udstationeres ved agenturet for en bestemt periode og/eller med henblik på specifikke opgaver eller projekter efter behov.
4. Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at afgøre enhver tvist mellem agenturet og de personer, der er omfattet af ansættelsesvilkårene for agenturets ansatte.
KAPITEL III
BUDGET OG FINANSBESTEMMELSER
Artikel 12
Budgetprincipper
1. Budgetterne, der opstilles i euro, er de dokumenter, der for hvert regnskabsår angiver og godkender de samlede indtægter og udgifter, der administreres af agenturet.
2. Bevillingerne på budgettet gælder for ét regnskabsår, der begynder den 1. januar i et kalenderår og slutter den 31. december samme år.
3. Der skal på hvert budget være balance mellem indtægter og udgifter. Samtlige indtægter og udgifter opføres på det relevante budget uden indbyrdes modregning.
4. Budgettet omfatter opdelte bevillinger, der består af forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger, samt ikke-opdelte bevillinger.
5. Forpligtelsesbevillingerne dækker de samlede omkostninger ved de retlige forpligtelser, der indgås i det pågældende regnskabsår. Forpligtelserne kan imidlertid indgås samlet eller som årlige trancher. Forpligtelserne opføres i regnskabet på grundlag af de retlige forpligtelser, der er indgået indtil den 31. december.
6. Betalingsbevillingerne dækker de betalinger, der er nødvendige til opfyldelse af retlige forpligtelser, der er indgået i det pågældende og/eller tidligere regnskabsår. Betalingerne opføres på regnskabet på grundlag af de budgetforpligtelser, der er indgået indtil den 31. december.
7. Indtægterne opføres for et regnskabsår på grundlag af de beløb, der oppebæres i løbet af regnskabsåret.
8. Enhver indtægt og udgift skal konteres en budgetpost og må ikke overstige beløbet for de dér opførte bevillinger.
9. Bevillingerne skal anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, dvs. i overensstemmelse med principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet.
Artikel 13
Det almindelige budget
1. Agenturets øverste leder forelægger senest den 31. marts hvert år styringskomitéen et samlet overslag over forslaget til almindeligt budget for det følgende år under hensyn til de planlagte beløb, der er fastsat i den finansielle ramme.
2. Agenturets øverste leder forelægger et forslag til almindeligt budget for styringskomitéen inden den 30. juni hvert år. Forslaget skal indeholde:
a)
de bevillinger, der skønnes nødvendige
i)
til dækning af agenturets driftsudgifter, personaleudgifter og mødeudgifter
ii)
til ekstern rådgivning, navnlig operationel analyse, som er af afgørende betydning for, at agenturet kan udføre sine opgaver, samt udgifter til specifikke forskningsmæssige og teknologiske aktiviteter til fælles gavn for alle deltagende medlemsstater, navnlig tekniske casestudier og feasibilityforundersøgelser
b)
et overslag over de indtægter, der er nødvendige til dækning af udgifterne.
3. Styringskomitéen søger at sikre, at de bevillinger, der er omhandlet i stk. 2, litra a), nr. ii), udgør en væsentlig andel af de samlede bevillinger, der er omhandlet i stk. 2. Disse bevillinger skal afspejle de faktiske behov og gøre det muligt for agenturet at spille en operationel rolle.
4. Forslaget til almindeligt budget skal indeholde en detaljeret stillingsfortegnelse og detaljerede begrundelser.
5. Styringskomitéen kan med enstemmighed træffe afgørelse om, at forslaget til almindeligt budget desuden skal dække et bestemt projekt eller program, hvis dette klart er til fælles gavn for alle deltagende medlemsstater.
6. Bevillingerne fordeles på afsnit og kapitler, der grupperer udgifterne efter deres art eller bestemmelse, og som efter behov underinddeles i artikler.
7. Hvert afsnit kan indeholde et kapitel med overskriften »formålsbestemte reserver«. Disse bevillinger opføres, når der af vægtige grunde hersker usikkerhed om størrelsen af de bevillinger, der er behov for, eller om muligheden for at gennemføre de opførte bevillinger.
8. Indtægterne består af:
a)
bidrag, der skal betales af de deltagende medlemsstater baseret på BNI-nøglen
b)
andre indtægter.
Forslaget til almindeligt budget skal indeholde posteringsmuligheder til formålsbestemte indtægter, og beløbet skal så vidt muligt anføres.
9. Styringskomitéen vedtager forslaget til almindeligt budget senest den 31. december hvert år inden for den finansielle ramme for agenturet. Styringskomitéen har i den forbindelse agenturets øverste leder eller en repræsentant, som agenturets øverste leder udpeger, eller et medlem af styringskomitéen, som bliver opfordret hertil af agenturets øverste leder, som formand. Den daglige leder bekendtgør, at budgettet er vedtaget, og meddeler de deltagende medlemsstater dette.
10. Såfremt forslaget til almindeligt budget ikke er vedtaget ved regnskabsårets begyndelse, kan der på grundlag af hver hovedkonto eller anden inddeling afholdes månedlige udgifter på indtil en tolvtedel af det forrige regnskabsårs bevillinger. Dog kan agenturet højst råde over beløb svarende til en tolvtedel af de beløb, der er opført i det forslag til almindeligt budget, som er under udarbejdelse. Styringskomitéen kan med kvalificeret flertal på forslag af den daglige leder tillade udgifter, der overstiger en tolvtedel, forudsat at de samlede budgetbevillinger for regnskabsåret ikke overstiger bevillingerne fra det foregående regnskabsår. Den daglige leder kan indkalde de bidrag, der er nødvendige for at dække de bevillinger, der er godkendt i medfør af denne bestemmelse; disse bidrag betales senest 30 dage efter indkaldelsen af bidrag.
Artikel 14
Ændringsbudgetter
1. I tilfælde af uundgåelige, usædvanlige eller uforudsete omstændigheder kan den daglige leder fremsætte et forslag til ændringsbudget inden for den finansielle ramme.
2. Forslag til ændringsbudget opstilles, fremsættes, vedtages og meddeles efter samme procedure som det almindelige budget inden for den finansielle ramme. Styringskomitéen behandler forslaget under hensyn til, hvor meget sagen haster.
3. Hvis den finansielle ramme skønnes at være utilstrækkelig som følge af usædvanlige og uforudsete omstændigheder, forelægger styringskomitéen under fuld hensyntagen til reglerne i artikel 13, stk. 2 og 3, et ændringsbudget, som Rådet vedtager med enstemmighed.
Artikel 15
Formålsbestemte indtægter
1. Agenturet kan med et specifikt formål for øje i sit almindelige budget modtage finansielle bidrag til dækning af andre omkostninger end dem, der er omhandlet i artikel 13, stk. 2, litra a), nr. i),
a)
fra Den Europæiske Unions almindelige budget fra sag til sag under fuld overholdelse af de regler, procedurer og beslutningsprocesser, der gælder herfor
b)
fra medlemsstaterne, tredjelande eller andre tredjeparter.
2. Formålsbestemte indtægter må kun anvendes til det specifikke formål, de er afsat til.
Artikel 16
Bidrag og refusion
1. Fastsættelse af bidrag, hvor BNI-nøglen finder anvendelse:
a)
Hvor BNI-nøglen finder anvendelse, fastsættes fordelingen af bidrag mellem de medlemsstater, fra hvilke der indkaldes bidrag, efter fordelingsnøglen baseret på bruttonationalindkomsten, jf. artikel 41, stk. 2, i TEU, og i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2007/436/EF, Euratom af 7. juni 2007 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter (4) eller enhver anden rådsafgørelse, som måtte træde i stedet for denne.
b)
Grundlaget for beregningen af hvert bidrag skal være kolonnen »Egne indtægter på grundlag af BNI« i »Oversigt over det almindelige budgets finansiering efter type af egne indtægter og medlemsstat« i Den Europæiske Unions seneste budget. Bidraget for hver af de medlemsstater, fra hvilke der indkaldes bidrag, fastsættes i forhold til, hvor stor en del vedkommende medlemsstats BNI udgør af den samlede BNI i de medlemsstater, fra hvilke der indkaldes bidrag.
2. Tidsplan for indbetaling af bidrag
a)
Bidrag til finansiering af det agenturets almindelige budget indbetales af de deltagende medlemsstater i tre lige store rater, henholdsvis inden den 15. februar, den 15. juni og den 15. oktober i det pågældende regnskabsår.
b)
Hvis der vedtages et ændringsbudget, indbetaler de berørte medlemsstater de nødvendige bidrag inden for 60 dage fra indkaldelsen af bidrag.
c)
De enkelte medlemsstater udreder bankgebyrerne i forbindelse med indbetalingen af deres egne bidrag.
d)
Hvis det årlige budget ikke er godkendt ved udgangen af november, kan agenturet på en medlemsstats anmodning udstede en individuel foreløbig indkaldelse af bidrag fra den medlemsstat.
Artikel 17
Agenturets forvaltning af udgifter på medlemsstaternes vegne
1. Styringskomitéen kan på forslag af den daglige leder eller en medlemsstat beslutte, at medlemsstaterne kan overdrage agenturet den administrative og finansielle forvaltning af visse aktiviteter inden for dets ansvarsområde.
2. Styringskomitéen kan i sin beslutning bemyndige agenturet til at indgå kontrakter på visse medlemsstaters vegne. Den kan bemyndige agenturet til forinden at indkalde de nødvendige midler hos de pågældende medlemsstater til opfyldelse af de kontrakter, der er indgået.
Artikel 18
Gennemførelse af budgetter
1. De finansielle bestemmelser vedrørende agenturets almindelige budget er blevet vedtaget af Rådet med enstemmighed (5). Styringskomitéen reviderer og ændrer med enstemmighed disse bestemmelser, om nødvendigt.
2. Styringskomitéen vedtager på forslag af den daglige leder gennemførelsesbestemmelser for gennemførelse af og kontrol med det almindelige budget i det nødvendige omfang, navnlig med hensyn til offentlige indkøb og med forbehold af relevante EU-bestemmelser. Styringskomitéen sikrer bl.a., at der tages behørigt hensyn til forsyningssikkerheden og kravene om hemmeligholdelse af hensyn til forsvaret og beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder.
3. De finansielle bestemmelser, der er omhandlet i denne artikel, finder ikke anvendelse på de ad hoc-projekter og -programmer, der er omhandlet i artikel 19 og 20.
KAPITEL IV
AD HOC-PROJEKTER ELLER -PROGRAMMER OG DERTIL HØRENDE BUDGETTER
Artikel 19
Godkendelse af ad hoc-projekter eller -programmer i kategori A (opt-out) og dertil hørende ad hoc-budgetter
1. En eller flere deltagende medlemsstater eller den daglige leder kan forelægge styringskomitéen et ad hoc-projekt eller -program inden for agenturets ansvarsområde, som forudsætter, at de deltagende medlemsstater deltager generelt. Styringskomitéen underrettes om det ad hoc-budget, der eventuelt skal knyttes til det foreslåede projekt eller program samt mulige bidrag fra tredjeparter.
2. Alle de deltagende medlemsstater bidrager principielt. De underretter den daglige leder om deres intentioner i den forbindelse.
3. Styringskomitéen godkender opstillingen af ad hoc-projektet eller -programmet.
4. Styringskomitéen kan på forslag af den daglige leder eller af en deltagende medlemsstat beslutte at nedsætte et udvalg, der skal føre tilsyn med styringen og gennemførelsen af ad hoc-projektet eller -programmet. Udvalget sammensættes af delegerede fra hver af de bidragydende medlemsstater og af en repræsentant for Kommissionen, hvis Unionen bidrager til projektet eller programmet. Udvalgets mandat og mandatperiode skal specificeres i styringskomitéens afgørelse.
5. For et ad hoc-projekt eller -program godkender de bidragydende medlemsstater, forsamlet i styringskomitéen,
a)
reglerne for forvaltningen af projektet eller programmet
b)
om nødvendigt det ad hoc-budget, der knyttes til projektet eller programmet, nøglen for bidragene og de nødvendige gennemførelsesbestemmelser
c)
deltagelse af tredjeparter i det udvalg, der er omhandlet i stk. 4. Deres deltagelse berører ikke Unionens selvstændige beslutningstagning.
6. Hvis Unionen bidrager til et ad hoc-projekt eller -program, deltager Kommissionen i de afgørelser, der er omhandlet i stk. 5 i fuld overensstemmelse med beslutningsprocedurerne for Den Europæiske Unions almindelige budget.
Artikel 20
Godkendelse af ad hoc-projekter eller -programmer i kategori B (opt-in) og dertil hørende ad hoc-budgetter
1. En eller flere deltagende medlemsstater kan meddele styringskomitéen, at de agter at opstille et ad hoc-projekt eller -program inden for agenturets ansvarsområde og, om nødvendigt, det dertil hørende ad hoc-budget. Styringskomitéen underrettes om det ad hoc-budget, der eventuelt skal knyttes til det foreslåede projekt eller program, og eventuelle relevante nærmere oplysninger vedrørende menneskelige ressourcer til et sådant projekt eller program samt om mulige bidrag fra tredjeparter.
2. For at opnå det størst mulige samarbejde underrettes alle deltagende medlemsstater om ad hoc-projektet eller -programmet, herunder det grundlag, hvorpå deltagelsen eventuelt kan udvides, i god tid, således at den enkelte deltagende medlemsstat kan udtrykke interesse for at tilslutte sig. Initiativtageren(-erne) til projektet eller programmet bestræber sig på at opnå størst mulig tilslutning. Deltagelsen fastlægges sag for sag af initiativtagerne.
3. Ad hoc-projektet eller -programmet betragtes derefter som agenturets projekt eller program, medmindre styringskomitéen træffer anden afgørelse inden for en måned efter at have modtaget de i stk. 1 omhandlede oplysninger.
4. Alle deltagende medlemsstater, som på et senere tidspunkt ønsker at deltage i ad hoc-projektet eller -programmet, giver de bidragydende medlemsstater meddelelse om deres intentioner. De bidragydende medlemsstater træffer senest to måneder efter modtagelsen af denne meddelelse indbyrdes og under behørig hensyntagen til det grundlag, der er fastlagt, når deltagende medlemsstater underrettes om projektet eller programmet, en afgørelse om den pågældende medlemsstats deltagelse.
5. De bidragydende medlemsstater træffer de afgørelser, der er nødvendige for opstillingen og gennemførelsen af ad hoc-projektet eller -programmet og om nødvendigt det dertil hørende budget. Hvis Unionen bidrager til et sådant projekt eller program, deltager Kommissionen i de i dette stykke omhandlede afgørelser i fuld overensstemmelse med beslutningsprocedurerne for Den Europæiske Unions almindelige budget. De bidragydende medlemsstater holder på passende måde styringskomitéen underrettet om udviklingen i forbindelse med et sådant projekt eller program.
Artikel 21
Bidrag fra Den Europæiske Unions almindelige budget til ad hoc-budgetter
Der kan ydes bidrag fra Den Europæiske Unions almindelige budget til ad hoc-budgetter, der er oprettet til ad hoc-projekter eller -programmer i henhold til artikel 19 og 20.
Artikel 22
Deltagelse af tredjeparter
1. Tredjeparter kan bidrage til et bestemt ad hoc-projekt eller -program, der er opstillet i henhold til artikel 19 og 20, og til det dertil hørende budget. Styringskomitéen godkender med kvalificeret flertal efter behov ad hoc-ordninger mellem agenturet og tredjeparter for hver enkelt projekt eller program.
2. For projekter, der er opstillet i henhold til artikel 19, godkender de bidragydende medlemsstater, forsamlet i styringskomitéen, alle nødvendige ordninger med de relevante tredjeparter vedrørende deres bidrag.
3. For projekter, der er opstillet i henhold til artikel 20, træffer de bidragydende medlemsstater beslutning om alle nødvendige ordninger med de relevante tredjeparter vedrørende deres bidrag.
4. Når Unionen bidrager til et ad hoc-projekt eller -program, deltager Kommissionen i de beslutninger, der er omhandlet i stk. 2 og 3.
KAPITEL V
FORBINDELSERNE MED KOMMISSIONEN
Artikel 23
Tilknytning til agenturets arbejde
1. Kommissionen er medlem af styringskomitéen uden stemmeret og tilknyttes fuldt ud agenturets arbejde.
2. Kommissionen kan også deltage i agenturets projekter og programmer.
3. Agenturet fastlægger de nødvendige administrative ordninger og arbejdsforbindelser med Kommissionen, navnlig med henblik på at udveksle ekspertise og rådgivning på de områder, hvor Unionens aktiviteter har indvirkning på agenturets mission, og hvor agenturets aktiviteter er relevante for Unionens aktiviteter.
4. De nødvendige ordninger til dækning, fra sag til sag, af et bidrag fra Den Europæiske Unions almindelige budget i henhold til artikel 15 og 21 fastlægges af agenturet og Kommissionen efter fælles overenskomst eller af den bidragydende medlemsstat og Kommissionen efter fælles overenskomst.
KAPITEL VI
FORBINDELSER MED TREDJELANDE, ORGANISATIONER OG ENHEDER
Artikel 24
Administrative ordninger og øvrige spørgsmål
1. Agenturet kan for at opfylde sit formål indgå administrative ordninger med tredjelande, organisationer og enheder. Sådanne ordninger omfatter især:
a)
princippet om forbindelserne mellem agenturet og tredjeparten
b)
bestemmelser om samråd om spørgsmål vedrørende agenturets arbejde
c)
sikkerhedsspørgsmål.
I denne forbindelse respekterer agenturet EU's fælles institutionelle ramme og selvstændige beslutningstagning. Enhver sådan ordning indgås af styringskomitéen efter enstemmig godkendelse af Rådet.
2. Agenturet udvikler tætte arbejdsforbindelser med de relevante elementer i OCCAR og dem, der er etableret i henhold til LoI-rammeaftalen med henblik på at optage disse elementer eller assimilere deres principper og praksis til sin tid i det omfang, det er nødvendigt, og efter fælles aftale.
3. Gensidig åbenhed og sammenhængende udvikling vedrørende kapaciteter sikres ved anvendelse af kapacitetsudviklingsmekanismens procedurer. Andre arbejdsforbindelser mellem agenturet og de relevante NATO-organer fastsættes ved en administrativ ordning, som omhandlet i stk. 1, i fuld overensstemmelse med de etablerede rammer for samarbejde og høring mellem EU og NATO.
4. Inden for rammerne af de ordninger, der er omhandlet i stk. 1, er agenturet berettiget til at etablere arbejdsforbindelser med andre organisationer og enheder end dem, der er omhandlet i stk. 2 og 3, med henblik på at lette deres eventuelle deltagelse i projekter og programmer.
5. Inden for rammerne af de ordninger, der er omhandlet i stk. 1, er agenturet berettiget til at etablere arbejdsforbindelser med tredjelande, med henblik på at lette deres eventuelle deltagelse i specifikke projekter og programmer.
6. De tidligere ikke EU-medlemmer af den Vesteuropæiske Forsvarsmaterielgruppe, skal have størst mulig indsigt i agenturets specifikke projekter og programmer med henblik på deres deltagelse deri efter behov. Der nedsættes til dette formål en rådgivende komité, med henblik på at tilvejebringe et forum for udveksling af synspunkter og oplysninger om spørgsmål af fælles interesse, der falder ind under agenturets mission. Komitéen har den daglige leder eller dennes stedfortræder som formand. Den sammensættes af en repræsentant for hver af de deltagende medlemsstater og en repræsentant for Kommissionen og repræsentanter for de tidligere WEAG-lande, der ikke er medlemmer af EU, i overensstemmelse med ordninger, der skal aftales med disse.
7. Andre europæiske NATO-medlemmer, der ikke er medlemmer af EU, kan efter anmodning også deltage i den rådgivende komité, der er omhandlet i stk. 6, i overensstemmelse med ordninger, der skal aftales med disse.
8. Den rådgivende komité, der er omhandlet i stk. 6, kan også tjene som forum for dialog med andre tredjeparter om særlige spørgsmål af fælles interesse inden for agenturets ansvarsområde, og kan tjene til at sikre, at de holdes fuldt orienteret om udviklingen i spørgsmål af fælles interesse og om muligheder for fremtidigt samarbejde.
KAPITEL VII
DIVERSE BESTEMMELSER
Artikel 25
Privilegier og immuniteter
De privilegier og immuniteter, der gælder for den daglige leder og agenturets personale, er fastsat i afgørelsen truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om privilegier og immuniteter for Det Europæiske Forsvarsagentur og dets personale, dateret 10. november 2004.
Agenturets privilegier og immuniteter er fastsat i protokol (nr. 7) vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
Artikel 26
Revisionsklausul
Senest den 14. juli 2014 forelægger agenturets øverste leder styringskomitéen en rapport om denne afgørelses gennemførelse med henblik på Rådets eventuelle revision heraf.
Artikel 27
Retligt ansvar
1. Agenturets ansvar i kontraktforhold bestemmes efter den lovgivning, der finder anvendelse på den pågældende kontrakt.
2. Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i henhold til en voldgiftsbestemmelse indeholdt i en af agenturet indgået kontrakt.
3. Personalets personlige ansvar over for agenturet fastsættes i de relevante bestemmelser, der gælder for agenturet.
Artikel 28
Aktindsigt
De regler, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (6) finder anvendelse på dokumenter i agenturets besiddelse.
Artikel 29
Sikkerhed
1. Agenturet anvender Rådets sikkerhedsforskrifter som vedtaget ved Rådets afgørelse 2001/264/EF (7).
2. Agenturet sørger for en passende sikkerhed i sine eksterne kommunikationer.
Artikel 30
Sprogordning
Agenturets sprogordning fastsættes af Rådet med enstemmighed.
Artikel 31
Ophævelse af fælles aktion 2004/551/FUSP
Denne afgørelse træder i stedet for fælles aktion 2004/551/FUSP om oprettelse af Det Europæiske Forsvarsagentur.
Artikel 32
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2011.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2011/411/YUTP,
annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011,
Euroopan puolustusviraston perussäännöstä, kotipaikasta ja sen toimintaa koskevista säännöistä sekä yhteisen toiminnan 2004/551/YUTP kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 45 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan puolustusvirasto, jäljempänä ’virasto’, perustettiin neuvoston yhteisellä toiminnalla 2004/551/YUTP (1), jäljempänä ’yhteinen toiminta 2004/551/YUTP’, tukemaan neuvostoa ja jäsenvaltioita niiden pyrkimyksissä parantaa unionin puolustusvoimavaroja kriisinhallinnan alalla sekä tukemaan Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa.
(2)
Eurooppa-neuvoston 12 päivänä joulukuuta 2003 hyväksymässä Euroopan turvallisuusstrategiassa todetaan, että puolustusviraston perustaminen on tärkeä vaihe pyrittäessä kehittämään Euroopan sotilaallisista voimavaroista joustavammat ja tehokkaammat.
(3)
Euroopan unionin turvallisuusstrategian täytäntöönpanosta 11 päivänä joulukuuta 2008 annetussa selvityksessä todetaan viraston johtava asema kehitettäessä keskeisiä puolustusvoimavaroja yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa (YTPP) varten.
(4)
Yhteinen toiminta 2004/551/YUTP olisi kumottava ja korvattava, jotta voidaan ottaa huomioon Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, jäljempänä ’SEU-sopimus’, Lissabonin sopimuksella tehdyt muutokset.
(5)
SEU-sopimuksen 45 artiklassa määrätään, että neuvosto tekee päätöksen viraston perussäännöstä, kotipaikasta ja sen toimintaa koskevista säännöistä ja että päätöksessä olisi otettava huomioon se, missä laajuudessa jäsenvaltiot tosiasiassa osallistuvat viraston toimintaan.
(6)
Viraston olisi edistettävä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) ja erityisesti yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (YTPP) toteuttamista.
(7)
Viraston rakenteen olisi oltava sellainen, että virasto voi vastata unionin ja sen jäsenvaltioiden operatiivisiin tarpeisiin YTPP:n alalla ja, kun se on tarpeen viraston tehtävien täyttämiseksi, toimia yhteistyössä kolmansien maiden, järjestöjen ja yhteisöjen kanssa.
(8)
Viraston olisi luotava läheiset yhteistyösuhteet olemassa oleviin järjestelyihin, ryhmittymiin ja järjestöihin, joita ovat esimerkiksi ne, jotka on perustettu LoI-puitesopimuksen (Letter of Intent Framework Agreement), puolustusmateriaalialan yhteistyöorganisaation (Organisation Conjointe de Coopération en matière d’Armement, OCCAR), jäljempänä ’OCCAR’, ja Euroopan avaruusjärjestön (European Space Agency, ESA), jäljempänä ’ESA’, puitteissa.
(9)
Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, olisi oltava SEU-sopimuksen 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti johtavassa asemassa viraston organisaatiossa sekä toimittava keskeisenä yhteyshenkilönä viraston ja neuvoston välillä.
(10)
Neuvoston olisi osana harjoittamaansa poliittista valvontaa ja päätöksentekoa annettava virastolle suuntaviivoja.
(11)
Neuvoston on hyväksyttävä 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu viraston rahoituskehys sekä viraston ja kolmansien maiden, järjestöjen ja yhteisöjen välisten hallinnollisten järjestelyjen tekeminen niiden luonne huomioiden yksimielisesti.
(12)
Kun neuvosto hyväksyy viraston toimintaa koskevia suuntaviivoja ja päätöksiä, sen olisi kokoonnuttava puolustusministerien tasolla.
(13)
Viraston toimintaa koskevat neuvoston hyväksymät suuntaviivat tai päätökset olisi valmisteltava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 240 artiklan mukaisesti.
(14)
Neuvoston valmisteluelinten ja neuvoa-antavien elinten toimivalta, etenkin pysyvien edustajien komitean SEUT-sopimuksen 240 artiklan mukainen toimivalta, SEU-sopimuksen 38 artiklan mukainen poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean (PTK) toimivalta ja EU:n sotilaskomitean (EUSK) toimivalta olisi säilytettävä ennallaan.
(15)
Kansallisten puolustusmateriaalialan johtajien, voimavaroista vastaavien johtajien, tutkimuksesta ja teknologiasta vastaavien johtajien sekä puolustuspolitiikan alan johtajien olisi saatava raportteja ja osallistuttava toimivaltaansa kuuluvissa asioissa virastoa koskevien neuvoston päätösten valmisteluun.
(16)
Virastolla olisi oltava tehtäviensä suorittamiseksi ja tavoitteidensa saavuttamiseksi tarpeellinen oikeushenkilöys, ja sen olisi samalla ylläpidettävä tiivistä yhteyttä neuvostoon sekä otettava täysimääräisesti huomioon Euroopan unionin ja sen toimielinten vastuualat.
(17)
Olisi säädettävä, että viraston hallinnoimiin talousarvioihin voidaan tapauskohtaisesti osoittaa muita kuin hallintomenoja varten määrärahoja Euroopan unionin yleisestä talousarviosta noudattaen täysin siihen sovellettavia sääntöjä, menettelyjä ja päätöksentekotapoja, SEU-sopimuksen 41 artiklan 2 kohta mukaan lukien.
(18)
Vaikka kaikki jäsenvaltiot voivat osallistua viraston toimintaan, sen olisi myös tarjottava erityisille jäsenvaltioiden ryhmille mahdollisuus perustaa tilapäisiä hankkeita tai ohjelmia.
(19)
Edellyttäen, että neuvosto hyväksyy SEU-sopimuksen 42 artiklan 6 kohdan ja 46 artiklan sekä SEU-sopimukseen ja SEUT-sopimukseen liitetyn, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 42 artiklaan perustuvasta pysyvästä rakenteellisesta yhteistyöstä tehdyn pöytäkirjan (N:o 10) mukaisesti päätöksen pysyvän rakenteellisen yhteistyön vahvistamisesta, viraston olisi tuettava pysyvän rakenteellisen yhteistyön täytäntöönpanoa.
(20)
Viraston päätöksentekomenettelyjen olisi oltava sellaiset, että se voi täyttää tehtävänsä tehokkaasti ja ottaa samalla huomioon osallistuvien jäsenvaltioiden kansalliset turvallisuus- ja puolustuspolitiikat.
(21)
Viraston olisi suoritettava tehtävänsä noudattaen täysin SEU-sopimuksen 40 artiklaa.
(22)
Viraston olisi noudatettava täysimääräisesti neuvoston turvallisuusstandardeja ja -sääntöjä.
(23)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa (N:o 22) olevan 5 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu niiden Euroopan unionin päätösten ja toimien valmisteluun ja täytäntöönpanoon, joilla on merkitystä puolustuksen alalla. Tämän päätös ei näin ollen sido Tanskaa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
I LUKU
VIRASTON PERUSTAMINEN, SEN TOIMINTA JA TEHTÄVÄT
1 artikla
Perustaminen
1. Puolustusvoimavarojen kehittämisestä, tutkimuksesta ja hankinnasta sekä puolustusmateriaaleista vastaava virasto, jäljempänä ’Euroopan puolustusvirasto’ tai ’virasto’, perustettiin alun perin yhteisellä toiminnalla 2004/551/YUTP, ja sen toiminta jatkuu jäljempänä olevien säännösten mukaisesti.
2. Virasto toimii Euroopan unionin yhteisen toimielinjärjestelmän puitteissa neuvoston alaisuudessa tukien yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa (YUTP) sekä yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa (YTPP), tämän kuitenkaan vaikuttamatta EU:n toimielinten ja neuvoston elinten tehtäviin. Viraston tehtävä ei vaikuta unionin toimivaltaan muilla aloilla, täysin SEU-sopimuksen 40 artiklaa noudattaen.
3. Viraston toimintaan voivat osallistua kaikki siihen halukkaat jäsenvaltiot. Viraston toimintaan tämän päätöksen hyväksymisajankohtana jo osallistuvat jäsenvaltiot ovat edelleen osallistuvia jäsenvaltioita.
4. Jäsenvaltion, joka haluaa osallistua viraston toimintaan tämän päätöksen voimaantulon jälkeen tai haluaa vetäytyä viraston toiminnasta, on ilmoitettava aikomuksensa neuvostolle ja annettava siitä tieto korkealle edustajalle. Jäljempänä 8 artiklassa tarkoitettu johtokunta päättää tällaisen osallistumisen tai vetäytymisen edellyttämistä teknisistä ja rahoitusjärjestelyistä.
5. Viraston kotipaikka on Brysselissä.
2 artikla
Tehtävä
1. Viraston tehtävänä on tukea neuvostoa ja jäsenvaltioita niiden pyrkiessä parantamaan EU:n puolustusvoimavaroja kriisinhallinnan alalla sekä tukea yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa, sellaisena kuin se on nyt ja tulevaisuudessa.
2. Virasto määrittää operatiiviset tarpeet, edistää niiden täyttämiseen tähtääviä toimia, myötävaikuttaa puolustusalan teollisen ja teknologisen perustan vahvistamiseksi tarpeellisten toimenpiteiden määrittämiseen ja tarvittaessa toteuttamiseen, osallistuu voimavaroja ja puolustusmateriaalia koskevan eurooppalaisen politiikan määrittelyyn sekä avustaa neuvostoa sotilaallisten voimavarojen parantumisen arvioinnissa.
3. Viraston tehtävä ei rajoita jäsenvaltioiden toimivaltaa puolustuskysymyksissä.
3 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
’osallistuvilla jäsenvaltioilla’ tarkoitetaan Euroopan unionin jäsenvaltioita, jotka osallistuvat viraston toimintaan;
b)
’mukana olevilla jäsenvaltioilla’ tarkoitetaan osallistuvia Euroopan unionin jäsenvaltioita, jotka ovat mukana jossain tietyssä viraston hankkeessa tai ohjelmassa.
4 artikla
Poliittinen valvonta ja neuvostolle raportointia koskevat järjestelyt
1. Virasto toimii neuvoston määräysvallan ja poliittisen valvonnan alaisuudessa sekä toimittaa neuvostolle säännöllisesti raportteja ja saa siltä säännöllisesti suuntaviivoja.
2. Virasto antaa neuvostolle säännöllisesti raportteja toiminnastaan ja erityisesti se
a)
toimittaa neuvostolle kunkin vuoden marraskuussa kertomuksen viraston toiminnasta kyseisenä vuonna ja antaa viraston seuraavan vuoden työohjelmaa ja talousarvioita koskevia tietoja;
b)
toimittaa neuvostolle vähintään kerran vuodessa tietoja 5 artiklan f alakohdan ii alakohdassa tarkoitetusta viraston osallistumisesta toiminnan arviointiin, joka toteutetaan pysyvän rakenteellisen yhteistyön puitteissa, edellyttäen, että neuvosto hyväksyy päätöksen pysyvän rakenteellisen yhteistyön vahvistamisesta.
Virasto toimittaa neuvostolle hyvissä ajoin tiedot tärkeistä kysymyksistä, jotka aiotaan antaa johtokunnan päätettäväksi.
3. Neuvosto antaa yksimielisesti ja tarvittaessa poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean, jäljempänä ’PTK’, tai muiden toimivaltaisten neuvoston elinten lausunnot saatuaan vuosittain viraston toimintaa ja erityisesti sen työohjelmaa koskevat suuntaviivat. Viraston työohjelma laaditaan näiden suuntaviivojen mukaisesti.
4. Neuvosto hyväksyy vuosittain yksimielisesti viraston rahoituskehyksen seuraavalle kolmivuotiskaudelle. Rahoituskehyksessä esitetään viraston kolmivuotiselle työsuunnitelmalle sovitut painopisteet sekä määrätään oikeudellisesti sitova enimmäismäärä ensimmäistä vuotta varten ja suunnitellut luvut sen toista ja kolmatta vuotta varten. Virasto antaa kunkin vuoden maaliskuun 31 päivään mennessä ehdotuksen rahoituskehykseksi ja siihen liittyväksi työsuunnitelmaksi johtokunnalle harkittavaksi.
5. Virasto voi tehtävänsä toteuttamiseksi antaa tarvittaessa neuvostolle ja komissiolle suosituksia.
5 artikla
Toiminta ja tehtävät
1. Toiminnassaan ja tehtäviään suorittaessaan virasto ottaa huomioon unionin toimivallan muilla aloilla ja EU:n toimielinten toimivallan.
2. Viraston toiminta ja tehtävien suorittaminen ei rajoita jäsenvaltioiden toimivaltaa puolustuskysymyksissä.
3. Viraston tehtävänä on neuvoston alaisuudessa toimien
a)
osallistua jäsenvaltioiden sotilaallisia voimavaroja koskevien tavoitteiden määrittämiseen ja sen arvioimiseen, miten jäsenvaltiot täyttävät voimavaroja koskevat sitoumuksensa, erityisesti
i)
kartoittamalla EU:n tulevia puolustusalan voimavaravaatimuksia yhteistyössä toimivaltaisten neuvoston elinten kanssa, EU:n sotilaskomitea mukaan lukien, sekä muun muassa voimavarojen kehittämisjärjestelyä (Capability Development Mechanism, CDM) ja sen mahdollisia seuraajia käyttäen,
ii)
sovittamalla yhteen voimavarojen kehittämissuunnitelman (Capability Development Plan, CDP) ja sen mahdollisten seuraajien täytäntöönpanoa,
iii)
arvioimalla jäsenvaltioiden sopimin perustein jäsenvaltioiden antamia voimavarasitoumuksia muun muassa voimavarojen kehittämissuunnitelmaa koskevan prosessin ja voimavarojen kehittämisjärjestelyn ja niiden mahdollisten seuraajien puitteissa;
b)
edistää operatiivisten tarpeiden yhdenmukaistamista sekä tehokkaiden ja yhteensopivien hankintamenetelmien omaksumista erityisesti
i)
edistämällä ja sovittamalla yhteen sotilaallisten vaatimusten yhdenmukaistamista,
ii)
edistämällä taloudellisia ja tehokkaita hankintoja määrittämällä ja jakamalla parhaita käytäntöjä,
iii)
toimittamalla arviointeja voimavarojen kehittämisen ja hankinnan rahoituksen painopisteistä;
c)
ehdottaa monenvälisiä hankkeita sotilaallisia voimavaroja koskevien tavoitteiden täyttämiseksi ja huolehtia jäsenvaltioiden toteuttamien ohjelmien yhteensovittamisesta sekä erityisten yhteistyöohjelmien hallinnoinnista erityisesti
i)
edistämällä ja ehdottamalla uusia monenvälisiä yhteistyöhankkeita,
ii)
määrittämällä ja ehdottamalla operatiivisia yhteistyötoimia,
iii)
edistämällä jäsenvaltioiden toteuttamien nykyisten ohjelmien yhteensovittamista,
iv)
ottamalla jäsenvaltioiden pyynnöstä vastuu tiettyjen ohjelmien hallinnoinnista,
v)
laatimalla jäsenvaltioiden pyynnöstä ohjelmia, joiden hallinnoinnista vastaa tarvittaessa OCCAR tai jokin muu järjestely;
d)
tukea puolustusteknologian tutkimusta sekä sovittaa yhteen ja suunnitella yhteisiä tutkimustoimia ja tutkimuksia, joilla pyritään löytämään teknisiä ratkaisuja tuleviin operatiivisiin tarpeisiin, erityisesti
i)
edistämällä, tarvittaessa yhteistyössä unionin tutkimustoiminnan kanssa, tutkimusta, jonka tarkoituksena on täyttää tulevat turvallisuus- ja puolustusalan voimavaravaatimukset ja siten vahvistaa Euroopan teollisia ja teknologisia valmiuksia tällä alalla,
ii)
edistämällä nykyistä tehokkaammin kohdennettua yhteistä puolustusalan tutkimusta ja teknologian kehittämistä,
iii)
edistämällä tutkimuksin ja hankkein puolustusalan tutkimusta ja teknologian kehittämistä,
iv)
hallinnoimalla puolustusalan tutkimusta ja teknologiaa koskevia sopimuksia,
v)
toimimalla yhdessä komission kanssa siten, että puolustusalan ja siviilialan turvallisuustutkimuksen ohjelmat täydentävät ja vahvistavat toisiaan parhaalla mahdollisella tavalla;
e)
osallistua sellaisten tarpeellisten toimenpiteiden määrittämiseen ja tarvittaessa toteuttamiseen, joilla vahvistetaan puolustusalan teollista ja teknologista perustaa sekä tehostetaan sotilasmenojen käyttöä, erityisesti
i)
edistämällä kansainvälisesti kilpailukykyisten Euroopan puolustusmateriaalimarkkinoiden luomista, tämän kuitenkaan vaikuttamatta sisämarkkinasääntöihin tai komission toimivaltaan tällä alalla,
ii)
kehittämällä asiaankuuluvia toimintapolitiikkoja ja strategioita yhteistyössä komission ja tarvittaessa alan teollisuuden kanssa,
iii)
toteuttamalla yhteistyössä komission kanssa asiaankuuluvien menettelyjen EU:n laajuista kehittämistä ja yhdenmukaistamista viraston tehtävien puitteissa;
f)
edellyttäen, että neuvosto hyväksyy päätöksen pysyvän rakenteellisen yhteistyön vahvistamisesta, tukea tätä yhteistyötä erityisesti
i)
edistämällä merkittäviä yhteisiä tai eurooppalaisia voimavarojen kehittämisaloitteita,
ii)
ottamalla osaa osallistuvien jäsenvaltioiden voimavaratarjousten säännölliseen arviointiin, erityisesti siltä osin kuin on kyse sellaisista tarjouksista, joiden tekemisessä on noudatettu arviointiperusteita, jotka on hyväksytty muun muassa Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, pysyvää rakenteellista yhteistyötä koskevan pöytäkirjan (N:o 10) 2 artiklan perusteella, ja antamalla niitä koskevan kertomuksen vähintään kerran vuodessa.
6 artikla
Oikeushenkilöys
Virasto on oikeushenkilö, jotta se voi suorittaa tehtävänsä ja saavuttaa tavoitteensa. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että virastolla on niiden lainsäädäntöjen mukainen laajin mahdollinen oikeushenkilön oikeuskelpoisuus. Virasto voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä asianosaisena oikeudenkäynneissä. Virasto voi tehdä sopimuksia yksityisten tai julkisten yhteisöjen tai järjestöjen kanssa.
II LUKU
VIRASTON ELIMET JA HENKILÖSTÖ
7 artikla
Viraston johtaja
1. Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja toimii viraston johtajana.
2. Viraston johtaja vastaa yleisesti viraston organisaatiosta ja toiminnasta sekä varmistaa, että toimitusjohtaja noudattaa neuvoston antamia suuntaviivoja ja panee täytäntöön johtokunnan tekemät päätökset. Toimitusjohtaja raportoi viraston johtajalle.
3. Viraston johtaja esittelee viraston kertomukset neuvostolle 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
4. Viraston johtaja vastaa hallinnollisten järjestelyjen neuvottelemisesta kolmansien maiden ja muiden järjestöjen, ryhmittymien tai yhteisöjen kanssa johtokunnan antamien ohjeiden mukaisesti. Viraston johtaja vastaa johtokunnan hyväksymien järjestelyjen puitteissa asianmukaisista yhteistyösuhteista kolmansien maiden ja muiden järjestöjen, ryhmittymien tai yhteisöjen kanssa.
8 artikla
Johtokunta
1. Johtokunta muodostuu yhdestä sellaisesta edustajasta kutakin osallistuvaa jäsenvaltiota kohden, jolla on toimivalta tehdä sitoumuksia hallituksensa puolesta, sekä komission edustajasta. Johtokunta on viraston päättävä elin. Johtokunta toimii neuvoston antamien suuntaviivojen mukaisesti.
2. Johtokunta kokoontuu osallistuvien jäsenvaltioiden puolustusministerien tai heidän edustajiensa tasolla. Johtokunta pitää pääsääntöisesti vähintään kaksi kokousta vuodessa puolustusministerien tasolla.
3. Viraston johtaja toimii johtokunnan kokousten koollekutsujana ja puheenjohtajana. Jos osallistuva jäsenvaltio sitä pyytää, viraston johtaja kutsuu kokouksen koolle kuukauden kuluessa.
4. Viraston johtaja voi uskoa johtokunnan puheenjohtajan tehtävän toiselle puolustusministerien edustajien tason kokouksissa.
5. Johtokunta voi kokoontua erityiskokoonpanoissa (esimerkiksi kansalliset puolustusmateriaalialan johtajat, voimavaroista vastaavat johtajat, tutkimuksesta ja teknologiasta vastaavat johtajat sekä puolustuspolitiikan alan johtajat).
6. Johtokunnan kokouksiin osallistuvat seuraavat:
a)
jäljempänä 10 artiklassa tarkoitettu viraston toimitusjohtaja tai hänen edustajansa;
b)
EU:n sotilaskomitean puheenjohtaja tai hänen edustajansa;
c)
Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) edustajia.
7. Johtokunta voi päättää kutsua yhteistä etua koskevissa asioissa osallistujiksi myös:
a)
Naton pääsihteerin tai hänen nimeämänsä edustajan;
b)
viraston toiminnan kannalta merkittävien muiden järjestelyjen, ryhmittymien tai järjestöjen (esimerkiksi LoI-puitesopimuksen, OCCARn ja ESAn nojalla perustettujen) johtajat tai puheenjohtajat;
c)
tarvittaessa muiden kolmansien osapuolien edustajia.
9 artikla
Johtokunnan tehtävät ja valtuudet
1. Edellä 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen neuvoston suuntaviivojen puitteissa johtokunta:
a)
hyväksyy neuvostolle toimitettavat kertomukset;
b)
hyväksyy viimeistään kunkin vuoden joulukuun 31 päivänä viraston johtajan tekemän ehdotuksen perusteella viraston vuosittaisen työohjelman seuraavalle vuodelle;
c)
hyväksyy viimeistään kunkin vuoden joulukuun 31 päivänä viraston yleisen talousarvion niissä rajoissa, jotka neuvosto on viraston rahoituskehyksessä päättänyt;
d)
hyväksyy tilapäisten hankkeiden ja ohjelmien perustamisen osana viraston toimintaa 19 artiklan mukaisesti;
e)
nimittää toimitusjohtajan ja enintään kaksi varatoimitusjohtajaa;
f)
päättää, että virasto voi yhden tai useamman jäsenvaltion pyynnöstä ottaa tehtäväkseen sen toimialaan kuuluvien tiettyjen toimien hallinnoinnin ja varainhoidon 17 artiklan mukaisesti;
g)
hyväksyy neuvostolle tai komissiolle annettavat suositukset;
h)
hyväksyy viraston työjärjestyksen;
i)
voi muuttaa varainhoitoa koskevia säännöksiä viraston yleisen talousarvion toteuttamista varten;
j)
voi muuttaa sopimussuhteiseen henkilöstöön ja palvelukseen määräaikaisesti otettaviin kansallisiin asiantuntijoihin sovellettavia sääntöjä ja säännöksiä;
k)
päättää 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista teknisistä ja rahoitusjärjestelyistä, jotka koskevat jäsenvaltioiden osallistumista viraston toimintaan tai siitä vetäytymistä;
l)
antaa neuvotteluohjeet viraston johtajalle hallinnollisten järjestelyjen neuvottelemista varten;
m)
hyväksyy 22 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tilapäiset järjestelyt;
n)
hyväksyy 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut viraston ja kolmansien osapuolten väliset hallinnolliset järjestelyt;
o)
hyväksyy vuotuiset tilinpäätökset ja taseen;
p)
tekee kaikki muut viraston tehtävien täyttämiseen liittyvät asiaankuuluvat päätökset.
2. Jollei tässä päätöksessä ole toisin säädetty, johtokunta tekee päätökset määräenemmistöllä. Osallistuvien jäsenvaltioiden äänet painotetaan SEU-sopimuksen 16 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaisesti. Ainoastaan osallistuvien jäsenvaltioiden edustajat osallistuvat äänestykseen.
3. Jos osallistuvan jäsenvaltion edustaja ilmoittaa johtokunnassa, että se aikoo esittämistään tärkeistä kansalliseen politiikkaan liittyvistä syistä vastustaa määräenemmistöllä tehtävän päätöksen hyväksymistä, asiasta ei äänestetä. Tämä edustaja voi saattaa viraston johtajan välityksellä asian neuvoston käsiteltäväksi, jotta se antaisi tarvittaessa johtokunnalle suuntaviivoja. Vaihtoehtoisesti johtokunta voi määräenemmistöllä päättää asian saattamisesta neuvoston päätettäväksi. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti.
4. Johtokunta voi toimitusjohtajan tai osallistuvan jäsenvaltion ehdotuksesta päättää perustaa:
a)
komiteoita valmistelemaan johtokunnan hallinnollisia ja talousarviota koskevia päätöksiä; nämä komiteat koostuvat osallistuvien jäsenvaltioiden edustajista ja komission edustajasta;
b)
komiteoita, jotka erikoistuvat viraston toimialaan kuuluviin erityiskysymyksiin; nämä komiteat koostuvat osallistuvien jäsenvaltioiden edustajista ja, jollei johtokunta päätä toisin, komission edustajasta.
Tällaisten komiteoiden perustamista koskevassa päätöksessä on määriteltävä niiden toimeksianto ja toimikausi.
10 artikla
Toimitusjohtaja
1. Johtokunta nimittää toimitusjohtajan ja varatoimitusjohtajan/varatoimitusjohtajat viraston johtajan ehdotuksesta kolmen vuoden toimikaudeksi. Johtokunta voi jatkaa toimikautta kahdella vuodella. Toimitusjohtaja ja nimitetyt enintään kaksi varatoimitusjohtajaa toimivat viraston johtajan alaisuudessa ja noudattavat johtokunnan päätöksiä.
2. Toimitusjohtaja toteuttaa varatoimitusjohtajan/varatoimitusjohtajien avustamana kaikki tarvittavat toimenpiteet viraston toiminnan tehokkuuden ja vaikuttavuuden varmistamiseksi. Hän vastaa toimintayksikköjen valvonnasta ja yhteensovittamisesta sekä huolehtii niiden työskentelyn yleisestä johdonmukaisuudesta. Toimitusjohtaja toimii viraston henkilöstöpäällikkönä.
3. Toimitusjohtajan vastuualueeseen kuuluu:
a)
varmistaa viraston vuosittaisen työohjelman täytäntöönpano;
b)
valmistella johtokunnan työskentely, erityisesti ehdotus viraston vuosittaiseksi työohjelmaksi;
c)
laatia johtokunnalle annettava vuotuinen esitys yleiseksi talousarvioksi;
d)
laatia johtokunnalle esitettävä kolmivuotinen työsuunnitelma;
e)
laatia neuvostolle esitettävä kolmivuotinen rahoituskehys;
f)
varmistaa tiivis yhteistyö neuvoston valmisteluelinten, erityisesti PTK:n ja EU:n sotilaskomitean kanssa, ja toimittaa tietoja niille;
g)
laatia 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut kertomukset;
h)
laatia selvitys tuloista ja menoista sekä toteuttaa viraston yleinen talousarvio ja virastolle tehtäväksi annettujen tilapäisten hankkeiden ja ohjelmien talousarviot;
i)
viraston päivittäisen toiminnan hallinnointi;
j)
kaikki turvallisuusnäkökohdat;
k)
kaikki henkilöstöasiat.
4. Toimitusjohtajalla on valtuudet tehdä viraston työohjelman ja yleisen talousarvion mukaisesti sopimuksia ja ottaa palvelukseen henkilöstöä. Toimitusjohtaja määrää ja vastaa viraston hallinnoimien talousarvioiden täytäntöönpanosta.
5. Toimitusjohtaja on tilivelvollinen johtokunnalle.
6. Toimitusjohtaja on viraston laillinen edustaja.
11 artikla
Henkilöstö
1. Viraston henkilöstö, toimitusjohtaja mukaan luettuna, muodostuu sopimussuhteisesta henkilöstöstä ja henkilöstösääntöjen alaisesta henkilöstöstä, jotka valitaan tehtävään kaikista osallistuvista jäsenvaltioista tulevista hakijoista maantieteellisesti mahdollisimman laajapohjaisesti ja EU:n toimielimistä. Toimitusjohtaja valitsee viraston henkilöstön hakijoiden asiaankuuluvan pätevyyden ja asiantuntemuksen perusteella noudattaen oikeudenmukaisia ja avoimia kilpailumenettelyjä. Toimitusjohtaja julkaisee etukäteen tarkat tiedot kaikista avoinna olevista paikoista ja valintamenettelyn kannalta olennaiset perusteet. Kaikissa tapauksissa palvelukseen ottamisen tavoitteena on taata, että virastolla on palveluksessaan mahdollisimman ammattitaitoinen ja tehokas henkilöstö.
2. Viraston johtaja nimittää toimitusjohtajan ehdotuksesta ja johtokuntaa kuultuaan viraston johtavassa asemassa olevan henkilöstön sekä jatkaa heidän sopimuksiaan.
3. Viraston henkilöstö muodostuu:
a)
viraston suoraan määräaikaisella työsopimuksella palkkaamasta henkilöstöstä, joka valitaan osallistuvien jäsenvaltioiden kansalaisista. Neuvosto on hyväksynyt yksimielisesti tähän henkilöstöön sovellettavat henkilöstösäännöt (2). Johtokunta tarkistaa ja muuttaa tarvittaessa näitä henkilöstösääntöjä, jos sillä on tähän valtuudet;
b)
osallistuvien jäsenvaltioiden joko viraston organisaatiorakenteeseen kuuluviin toimiin tai erityisiin tehtäviin tai hankkeisiin lähettämistä kansallisista asiantuntijoista. Neuvosto on hyväksynyt yksimielisesti tähän henkilöstöön sovellettavat säännöt (3). Johtokunta tarkistaa ja muuttaa tarvittaessa näitä sääntöjä, jos sillä on tähän valtuudet;
c)
unionin virkamiehistä, jotka lähetetään viraston palvelukseen määräajaksi ja/tai erityisiin tehtäviin tai hankkeisiin tarpeen mukaan.
4. Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta ratkaista viraston ja sellaisen henkilön väliset riidat, johon voidaan soveltaa viraston henkilöstöön sovellettavia sääntöjä.
III LUKU
TALOUSARVIO JA VARAINHOITOA KOSKEVAT SÄÄNNÖT
12 artikla
Talousarviota koskevat periaatteet
1. Euromääräisenä laadittavat talousarviot ovat säädökset, joilla ennakoidaan ja hyväksytään kullekin varainhoitovuodelle kaikki viraston hallinnoimat tulot ja menot.
2. Talousarvioon otetut määrärahat hyväksytään varainhoitovuodeksi, joka alkaa tammikuun 1 päivänä ja päättyy joulukuun 31 päivänä samana vuonna.
3. Jokaisen talousarvion tulojen ja menojen on oltava tasapainossa. Tulot ja menot otetaan asianomaiseen talousarvioon kokonaismääräisinä mukauttamatta niitä toisiinsa.
4. Talousarvio koostuu jaksotetuista määrärahoista, jotka ovat maksusitoumusmäärärahoja tai maksumäärärahoja, sekä jaksottamattomista määrärahoista.
5. Maksusitoumusmäärärahat kattavat tietyn varainhoitovuoden aikana tehtyjen oikeudellisten sitoumusten kokonaiskustannukset. Maksusitoumukset voidaan kuitenkin tehdä kerralla tai vuotuisina erinä. Maksusitoumukset otetaan kirjanpitoon joulukuun 31 päivään mennessä tehtyjen oikeudellisten sitoumusten perusteella.
6. Maksumäärärahat kattavat kuluvan varainhoitovuoden ja/tai aiempien varainhoitovuosien aikana tehtyjen oikeudellisten sitoumusten täyttämiseen tarvittavat maksut. Maksut otetaan tileille joulukuun 31 päivään mennessä tehtyjen talousarviositoumusten perusteella.
7. Varainhoitovuoden tulot otetaan kyseisen varainhoitovuoden tileille sen kuluessa toteutuneiden määrien mukaisina.
8. Mitään tuloa tai menoa ei voida toteuttaa muutoin kuin osoittamalla se tiettyyn budjettikohtaan ja siihen otettujen määrärahojen rajoissa.
9. Määrärahat käytetään moitteettoman varainhoidon eli taloudellisuuden, tehokkuuden ja vaikuttavuuden periaatteita noudattaen.
13 artikla
Yleinen talousarvio
1. Viraston johtaja toimittaa johtokunnalle kunkin vuoden maaliskuun 31 päivään mennessä kokonaisarvion esityksestä yleiseksi talousarvioksi seuraavalle vuodelle noudattaen rahoituskehyksessä esitettyjä suunniteltuja lukuja.
2. Viraston johtaja antaa johtokunnalle esityksen yleiseksi talousarvioksi kunkin vuoden kesäkuun 30 päivään mennessä. Esityksen on sisällettävä:
a)
arvioidut määrärahat:
i)
viraston toiminta-, henkilöstö- ja kokouskulujen kattamista varten;
ii)
ulkopuolisen neuvonantaja-avun ja etenkin viraston tehtävien suorittamisen kannalta tarpeellisten operatiivisten analyysien hankkimista varten sekä kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden eduksi koituvia erityisiä tutkimus- ja teknologiatoimia, etenkin teknisiä tapausselvityksiä ja alustavia toteutettavuustutkimuksia varten;
b)
arvio menojen kattamiseen tarvittavista tuloista.
3. Johtokunta pyrkii varmistamaan, että 2 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitetut määrärahat ovat merkittävä osa 2 kohdassa tarkoitetuista kokonaismäärärahoista. Näiden määrärahojen on vastattava todellisia tarpeita, ja niillä on mahdollistettava viraston operatiivinen toiminta.
4. Esityksessä yleiseksi talousarvioksi on oltava yksityiskohtainen henkilöstötaulukko ja yksityiskohtaiset perustelut.
5. Johtokunta voi yksimielisesti päättää, että myös erityinen hanke tai ohjelma sisällytetään esitykseen yleiseksi talousarvioksi, jos se on selvästi kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden yhteisen edun mukaista.
6. Määrärahat jaetaan osastoihin ja lukuihin ja nämä edelleen tarpeen mukaan momentteihin, ja menot ryhmitellään laatunsa tai käyttötarkoituksensa mukaan.
7. Kussakin osastossa voi olla luku ”alustavat määrärahat”. Nämä määrärahat otetaan talousarvioon, kun vakavien perusteiden nojalla on epävarmuutta tarvittavien määrärahojen määrästä tai talousarvioon otettujen määrärahojen toteuttamismahdollisuudesta.
8. Tulot muodostuvat:
a)
viraston toimintaan osallistuvien jäsenvaltioiden maksamista rahoitusosuuksista, jotka perustuvat bruttokansantulon mukaiseen asteikkoon;
b)
muista tuloista.
Esityksessä yleiseksi talousarvioksi on käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja varten erityisiä budjettikohtia, joissa ilmoitetaan mahdollisuuksien mukaan ennakoitujen tulojen määrä.
9. Johtokunta hyväksyy viraston rahoituskehyksen rajoissa esityksen yleiseksi talousarvioksi kunkin vuoden joulukuun 31 päivään mennessä. Tällöin johtokunnan puheenjohtajana toimii viraston johtaja tai hänen nimeämänsä edustaja taikka johtokunnan jäsen viraston johtajan pyynnöstä. Toimitusjohtaja julistaa talousarvion hyväksytyksi ja antaa sen tiedoksi osallistuville jäsenvaltioille.
10. Jollei esitystä yleiseksi talousarvioksi ole hyväksytty varainhoitovuoden alkuun mennessä, menoihin voidaan käyttää kuukausittain kunkin luvun tai muun jaottelun osalta määrä, joka on enintään yksi kahdestoistaosa edellisen varainhoitovuoden talousarvioon avatuista määrärahoista. Tällä järjestelyllä viraston käyttöön asetetaan kuitenkin vain määrä, joka on enintään yksi kahdestoistaosa valmisteltavana olevaan esitykseen yleiseksi talousarvioksi otetuista määrärahoista. Johtokunta voi määräenemmistöllä toimitusjohtajan ehdotuksesta antaa luvan yhden kahdestoistaosan ylittäviin menoihin edellyttäen, että asianomaisen varainhoitovuoden kokonaismäärärahat eivät ylitä edellisen varainhoitovuoden määrärahoja. Toimitusjohtaja voi pyytää suorittamaan tämän säännöksen mukaisesti luvan saaneiden määrärahojen kattamiseksi tarvittavat rahoitusosuudet, jotka on maksettava 30 päivän kuluessa tällaisen pyynnön esittämisestä.
14 artikla
Lisätalousarviot
1. Väistämättömissä, poikkeuksellisissa tai odottamattomissa olosuhteissa toimitusjohtaja voi ehdottaa rahoituskehyksen rajoissa lisätalousarvioesitystä.
2. Lisätalousarvioesitys laaditaan, esitetään, hyväksytään ja annetaan tiedoksi rahoituskehyksen rajoissa ja samaa menettelyä noudattaen kuin yleinen talousarvio. Johtokunta toimii ottaen asianmukaisesti huomioon asian kiireellisyyden.
3. Jos rahoituskehyksessä määrättyjen rajojen katsotaan olevan poikkeuksellisten ja odottamattomien olosuhteiden vuoksi riittämättömät, ottaen huomioon täysimääräisesti myös 13 artiklan 2 ja 3 kohdassa esitetyt säännöt, johtokunta toimittaa lisätalousarvion neuvostolle sen yksimielistä hyväksyntää varten.
15 artikla
Käyttötarkoitukseensa sidottu tulo
1. Virasto voi ottaa vastaan yleiseen talousarvioonsa määrättyyn käyttötarkoitukseen osoitettuina tuloina rahoitusosuuksia muiden kuin 13 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitettujen kulujen kattamista varten:
a)
Euroopan unionin yleisestä talousarviosta tapauskohtaisesti ja noudattaen täysin siihen sovellettavia sääntöjä, menettelyjä ja päätöksentekotapoja;
b)
jäsenvaltioilta, kolmansilta mailta tai muilta kolmansilta osapuolilta.
2. Käyttötarkoitukseensa sidottu tulo voidaan käyttää vain siihen tarkoitukseen, johon se on osoitettu.
16 artikla
Rahoitusosuudet ja korvaukset
1. Rahoitusosuuksien määrittäminen sovellettaessa bruttokansantuloon perustuvaa asteikkoa
a)
Bruttokansantuloon (BKTL) perustuvaa asteikkoa sovellettaessa rahoitusosuuksien jakautuminen niiden jäsenvaltioiden kesken, joilta rahoitusosuuksia edellytetään, määräytyy SEU-sopimuksen 41 artiklan 2 kohdassa määritellyn bruttokansantulon mukaan määräytyvän asteikon ja Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä 7 päivänä kesäkuuta 2007 tehdyn neuvoston päätöksen 2007/436/EY, Euratom (4) tai muun sen korvaavan neuvoston päätöksen mukaisesti.
b)
Kunkin rahoitusosuuden laskennassa käytetään Euroopan unionin viimeisimpään talousarvioon liitetyssä taulukossa ”Yleisen talousarvion rahoitus omien varojen lajien ja jäsenvaltioiden mukaan” olevassa sarakkeessa ”BKTL-varat” olevia tietoja. Kunkin sellaisen jäsenvaltion rahoitusosuus, jolta rahoitusosuutta edellytetään, on suhteutettu kyseisen jäsenvaltion bruttokansantulon osuuteen niiden jäsenvaltioiden yhteenlasketusta bruttokansantulosta, joilta rahoitusosuuksia edellytetään.
2. Rahoitusosuuksien maksuaikataulu
a)
Osallistuvat jäsenvaltiot maksavat viraston yleisen talousarvion rahoittamiseen tarkoitetut rahoitusosuutensa kolmena tasasuuruisena eränä asianomaisen varainhoitovuoden helmikuun, kesäkuun ja lokakuun 15 päivään mennessä.
b)
Kun vahvistetaan lisätalousarvio, asianomaisten jäsenvaltioiden on maksettava tarvittavat rahoitusosuutensa 60 päivän kuluessa rahoituspyynnön esittämisestä.
c)
Kukin jäsenvaltio maksaa oman rahoitusosuutensa suorittamisesta johtuvat pankkikulut.
d)
Jollei vuotuista talousarviota ole hyväksytty marraskuun loppuun mennessä, virasto voi jäsenvaltion pyynnöstä antaa yksittäisen rahoituspyynnön kyseiselle jäsenvaltiolle.
17 artikla
Viraston suorittama menojen hallinnointi jäsenvaltioiden puolesta
1. Johtokunta voi päättää toimitusjohtajan tai jäsenvaltion ehdotuksesta, että virasto voi ottaa jäsenvaltioiden puolesta tehtäväkseen viraston toimialaan kuuluvien tiettyjen toimien hallinnoinnin ja varainhoidon.
2. Johtokunta voi päätöksessään valtuuttaa viraston tekemään sopimuksia tiettyjen jäsenvaltioiden puolesta. Se voi valtuuttaa viraston keräämään näiltä jäsenvaltioilta etukäteen tarvittavat varat tehtyjen sopimusten noudattamiseksi.
18 artikla
Talousarvion toteuttaminen
1. Neuvosto on hyväksynyt yksimielisesti viraston yleiseen talousarvioon sovellettavat rahoitussäännökset (5). Johtokunta tarkistaa ja muuttaa tarvittaessa näitä säännöksiä yksimielisesti.
2. Johtokunta hyväksyy toimitusjohtajan ehdotuksesta tarvittaessa yleisen talousarvion toteuttamista ja valvontaa varten täytäntöönpanosäännöt erityisesti julkisten hankintojen osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asiaankuuluvien EU:n sääntöjen soveltamista. Johtokunta varmistaa erityisesti sen, että toimitusvarmuus ja puolustussalaisuuksien sekä teollis- ja tekijänoikeuksia koskevien vaatimusten suojelu otetaan asianmukaisesti huomioon.
3. Tässä artiklassa tarkoitettuja rahoitussäännöksiä ja -sääntöjä ei sovelleta 19 ja 20 artiklassa tarkoitettuihin tilapäisiin hankkeisiin ja ohjelmiin.
IV LUKU
TILAPÄISET HANKKEET JA OHJELMAT JA NIIHIN LIITTYVÄT TALOUSARVIOT
19 artikla
A-luokkaan (opt out) kuuluvien tilapäisten hankkeiden ja ohjelmien ja niihin liittyvien talousarvioiden hyväksyminen
1. Yksi tai useampi osallistuva jäsenvaltio tai toimitusjohtaja voi ehdottaa johtokunnalle viraston toimialaan kuuluvaa tilapäistä hanketta tai ohjelmaa, johon osallistuvien jäsenvaltioiden oletetaan yleisesti osallistuvan. Johtokunnalle ilmoitetaan ehdotettuun hankkeeseen tai ohjelmaan mahdollisesti liittyvästä talousarviosta sekä mahdollisista kolmansien osapuolten rahoitusosuuksista.
2. Periaatteessa kaikki osallistuvat jäsenvaltiot ovat mukana hankkeessa tai ohjelmassa. Niiden on ilmoitettava toimitusjohtajalle tätä koskevat aikomuksensa.
3. Johtokunta hyväksyy tilapäisen hankkeen tai ohjelman perustamisen.
4. Johtokunta voi toimitusjohtajan tai osallistuvan jäsenvaltion ehdotuksesta päättää perustaa komitean valvomaan tilapäisen hankkeen tai ohjelman hallinnointia ja täytäntöönpanoa. Komitea muodostuu kunkin mukana olevan jäsenvaltion edustajista ja, silloin kun unioni on mukana hankkeessa tai ohjelmassa, komission edustajasta. Johtokunnan päätöksessä määritellään komitean tehtävät ja toimikausi.
5. Johtokunnassa kokoontuvat, mukana olevat jäsenvaltiot hyväksyvät tilapäisen hankkeen tai ohjelman osalta:
a)
hankkeen tai ohjelman hallinnointia koskevat säännöt;
b)
tarvittaessa siihen liittyvän talousarvion, rahoitusosuuksien jakoperusteen ja tarvittavat täytäntöönpanosäännöt;
c)
kolmansien osapuolten osallistumisen 4 kohdassa tarkoitetun komitean toimintaan. Niiden osallistuminen ei kuitenkaan rajoita unionin päätöksenteon riippumattomuutta.
6. Jos unioni on mukana tilapäisessä hankkeessa tai ohjelmassa, komissio osallistuu 5 kohdassa tarkoitettujen päätösten tekoon noudattaen täysin Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavia päätöksentekomenettelyjä.
20 artikla
B-luokkaan (opt in) kuuluvien tilapäisten hankkeiden ja ohjelmien ja niihin liittyvien talousarvioiden hyväksyminen
1. Yksi tai useampi osallistuva jäsenvaltio voi ilmoittaa johtokunnalle aikomuksestaan perustaa viraston toimialaan kuuluva tilapäinen hanke tai ohjelma ja laatia tarvittaessa siihen liittyvä talousarvio. Johtokunnalle on ilmoitettava ehdotettuun hankkeeseen tai ohjelmaan mahdollisesti liitettävästä talousarviosta ja tarvittaessa annettava sille tiedot hankkeen tai ohjelman edellyttämistä henkilöstöresursseista sekä kolmansien osapuolten mahdollisista rahoitusosuuksista.
2. Jotta mahdollisuudet yhteistyöhön saataisiin mahdollisimman laajoiksi, kaikille osallistuville jäsenvaltioille on ilmoitettava tilapäisestä hankkeesta tai ohjelmasta - perusta osallistumisen mahdolliselle laajentamiselle mukaan lukien - hyvissä ajoin niin, että kaikki osallistuvat jäsenvaltiot voivat ilmaista halukkuutensa olla mukana. Hankkeen tai ohjelman yhden tai useamman alkuunpanijan on lisäksi pyrittävä saamaan sille mahdollisimman laaja osallistujamäärä. Alkuunpanijat päättävät osallistumisesta tapauskohtaisesti.
3. Tilapäinen hanke tai ohjelma katsotaan tämän jälkeen viraston hankkeeksi tai ohjelmaksi, jollei johtokunta toisin päätä kuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut 1 kohdassa tarkoitetut tiedot.
4. Jos osallistuva jäsenvaltio haluaa myöhemmin osallistua tilapäiseen hankkeeseen tai ohjelmaan, sen on ilmoitettava aikomuksestaan siinä mukana oleville jäsenvaltioille. Mukana olevien jäsenvaltioiden on päätettävä keskenään kyseisen jäsenvaltion osallistumisesta kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen saamisesta, ottaen asianmukaisesti huomioon perustan, joka määriteltiin, kun osallistuville jäsenvaltioille ilmoitettiin hankkeesta tai ohjelmasta.
5. Mukana olevat jäsenvaltiot tekevät keskenään tarvittavat päätökset tilapäisen hankkeen tai ohjelman perustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä tarvittaessa siihen liittyvästä talousarviosta. Jos unioni on mukana tällaisessa hankkeessa tai ohjelmassa, komissio osallistuu tässä kohdassa tarkoitettujen päätösten tekoon noudattaen täysin Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavia päätöksentekomenettelyjä. Mukana olevien jäsenvaltioiden on tarpeen mukaan tiedotettava johtokunnalle hankkeeseen tai ohjelmaan liittyvistä seikoista.
21 artikla
Tilapäisen hankkeen tai ohjelman talousarvion rahoitus Euroopan unionin yleisestä talousarviosta
Euroopan unionin yleisestä talousarviosta voidaan osoittaa rahoitusosuuksia 19 ja 20 artiklassa tarkoitettujen tilapäisten hankkeiden tai ohjelmien talousarvioihin.
22 artikla
Kolmansien osapuolten osallistuminen
1. Kolmannet osapuolet voivat olla mukana jossain 19 ja 20 artiklan mukaisesti perustetussa tilapäisessä hankkeessa tai ohjelmassa ja siihen liittyvässä talousarviossa. Johtokunta hyväksyy määräenemmistöllä tarvittaessa kuhunkin yksittäiseen hankkeeseen tai ohjelmaan liittyvät viraston ja kolmansien osapuolten väliset tilapäiset järjestelyt.
2. Silloin kun kyseessä on 19 artiklan nojalla perustettu hanke, johtokunnassa kokoontuvat mukana olevat jäsenvaltiot hyväksyvät asianomaisten kolmansien maiden osallistumista varten tarvittavat tarkemmat määräykset, joita sovelletaan niiden rahoitusosuuksiin.
3. Silloin kun kyseessä on 20 artiklan nojalla perustettu hanke, mukana olevat jäsenvaltiot päättävät asianomaisten kolmansien maiden kanssa mahdollisista tarvittavista yksityiskohtaisista järjestelyistä, joita sovelletaan niiden rahoitusosuuksiin.
4. Silloin kun unioni on mukana hankkeessa tai ohjelmassa, komissio osallistuu 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen päätösten tekoon.
V LUKU
SUHTEET KOMISSIOON
23 artikla
Osallistuminen viraston työhön
1. Komissio on johtokunnan äänioikeudeton jäsen, ja se osallistuu täysimääräisesti viraston työhön.
2. Komissio voi osallistua myös viraston hankkeisiin ja ohjelmiin.
3. Virasto luo tarvittavat hallinnolliset järjestelyt ja yhteistyösuhteet komissioon pyrkimyksenä erityisesti vaihtaa asiantuntemusta ja neuvoja niillä aloilla, joilla unionin toiminnalla on vaikutusta viraston tehtäviin ja joilla viraston toiminta on merkityksellistä unionin toiminnan kannalta.
4. Virasto ja komissio tai mukana olevat jäsenvaltiot ja komissio sopivat keskenään Euroopan unionin yleisestä talousarviosta 15 ja 21 artiklan nojalla tapauskohtaisesti katettavien rahoitusosuuksien edellyttämistä järjestelyistä.
VI LUKU
SUHTEET KOLMANSIIN MAIHIN, JÄRJESTÖIHIN JA YHTEISÖIHIN
24 artikla
Hallinnolliset järjestelyt ja muut asiat
1. Virasto voi tehtäviensä suorittamiseksi tehdä hallinnollisia järjestelyjä kolmansien maiden, järjestöjen ja yhteisöjen kanssa. Tällaisiin järjestelyihin kuuluvat erityisesti seuraavat seikat:
a)
viraston ja kolmannen osapuolen välisen suhteen periaate;
b)
määräykset neuvonpidosta viraston toimintaan liittyvässä asioissa;
c)
turvallisuusasiat.
Tällöin viraston on kunnioitettava Euroopan unionin yhteistä toimielinjärjestelmää ja EU:n päätöksenteon riippumattomuutta. Johtokunta tekee kunkin tällaisen järjestelyn saatuaan ensin hyväksynnän neuvostolta, joka tekee ratkaisunsa yksimielisesti.
2. Virasto kehittää tiiviit yhteistyösuhteet asiaomaisiin osiin, jotka sisältyvät OCCARiin ja jotka on saatu aikaan LoI-puitesopimuksen nojalla, jolloin tavoitteena on kyseisten osien mukaan ottaminen tai niiden periaatteiden ja toimintatapojen omaksuminen aikanaan tarpeen mukaan ja yhteisestä sopimuksesta.
3. Vastavuoroinen avoimuus ja johdonmukainen kehitys voimavarojen alalla varmistetaan soveltamalla voimavarojen kehittämisjärjestelyn menettelyjä. Muut viraston ja asianmukaisten Naton elinten yhteistyösuhteet määritellään 1 kohdassa tarkoitetun hallinnollisen järjestelyn mukaisesti, ja niissä on noudatettava täysin EU:n ja Naton välillä vakiintuneita yhteistyö- ja neuvonpitojärjestelyjä.
4. Virastolla on oikeus luoda yhteistyösuhteita muihin kuin 2 ja 3 kohdassa mainittuihin järjestöihin ja yhteisöihin niiden mahdollisen hankkeisiin ja ohjelmiin osallistumisen helpottamiseksi ja 1 kohdassa tarkoitettujen järjestelyjen mukaisesti.
5. Virastolla on oikeus luoda yhteistyösuhteita kolmansiin maihin niiden mahdollisen yksittäisiin hankkeisiin ja ohjelmiin osallistumisen helpottamiseksi ja 1 kohdassa tarkoitettujen järjestelyjen mukaisesti.
6. Entisille EU:n ulkopuolisille Länsi-Euroopan varusteluryhmän (West European Armaments Group, WEAG) jäsenille annetaan mahdollisimman avoin oikeus tutustua viraston yksittäisiin hankkeisiin ja ohjelmiin, jotta ne voisivat asianmukaisissa tapauksissa osallistua niihin. Tätä varten perustetaan neuvoa-antava komitea toimimaan foorumina viraston tehtäviin kuuluviin, yhteistä etua koskeviin kysymyksiin liittyvien näkemysten ja tietojen vaihdossa. Sen puheenjohtajana on toimitusjohtaja tai hänen edustajansa. Komiteassa on edustaja kustakin osallistuvasta jäsenvaltiosta ja komissiosta sekä entisten EU:n ulkopuolisten WEAG:n jäsenten edustajia näiden kanssa sovittavien järjestelyjen mukaisesti.
7. Muut EU:n ulkopuoliset eurooppalaiset Naton jäsenet voivat myös pyynnöstä osallistua 6 kohdassa tarkoitetun neuvoa-antavan komitean työskentelyyn niiden kanssa sovittavien järjestelyjen mukaisesti.
8. Edellä 6 kohdassa tarkoitettu neuvoa-antava komitea voi toimia myös foorumina muiden kolmansien osapuolten kanssa käytävälle vuoropuhelulle, joka koskee viraston toimialaan kuuluvia yhteistä etua koskevia asioita, ja sen avulla voidaan myös huolehtia siitä, että nämä pidetään ajan tasalla yhteistä etua koskevien asioiden ja tulevaa yhteistyötä koskevien mahdollisuuksien kehittymisestä.
VII LUKU
MUITA SÄÄNNÖKSIÄ
25 artikla
Erioikeudet ja vapaudet
Viraston toimitusjohtajalle ja henkilöstölle myönnetyistä erioikeuksista ja vapauksista säädetään neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 10 päivänä marraskuuta 2004 tekemässä päätöksessä Euroopan puolustusvirastolle ja sen henkilöstöön kuuluville myönnetyistä erioikeuksista ja vapauksista.
Viraston erioikeuksista ja vapauksista määrätään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa (N:o 7) Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista.
26 artikla
Tarkistuslauseke
Viraston johtaja esittää johtokunnalle viimeistään 14 päivänä heinäkuuta 2014 kertomuksen tämän päätöksen täytäntöönpanosta sen mahdollista neuvoston suorittamaa tarkistusta varten.
27 artikla
Oikeudellinen vastuu
1. Sopimussuhteeseen perustuva viraston vastuu määräytyy asianomaiseen sopimukseen sovellettavan lain mukaan.
2. Euroopan unionin tuomioistuimella on tuomiovalta viraston tekemässä sopimuksessa olevan välityslausekkeen perusteella.
3. Viraston henkilöstöön kuuluvien henkilökohtaisesta vastuusta virastoa kohtaan määrätään virastoon sovellettavissa asiaa koskevissa säännöissä.
28 artikla
Oikeus tutustua asiakirjoihin
Viraston hallussa oleviin asiakirjoihin sovelletaan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 (6) olevia sääntöjä.
29 artikla
Turvallisuus
1. Virasto soveltaa neuvoston päätöksellä 2001/264/EY (7) vahvistettuja neuvoston turvallisuussääntöjä.
2. Virasto varmistaa ulkoisen viestintänsä asianmukaisen turvallisuuden.
30 artikla
Kielijärjestely
Neuvosto vahvistaa viraston kielijärjestelyn yksimielisesti.
31 artikla
Yhteisen toiminnan 2004/551/YUTP kumoaminen
Tällä päätöksellä kumotaan ja korvataan Euroopan puolustusviraston perustamisesta hyväksytty yhteinen toiminta 2004/551/YUTP.
32 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2011.