KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 28. september 2010
om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Iran, Pakistan og De Forenede Arabiske Emirater og frigivelse af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told
(2010/577/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9,
efter høring af det rådgivende udvalg og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Midlertidige foranstaltninger
(1)
Kommissionen offentliggjorde den 3. september 2009 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af visse typer polyethylenterephthalat (»PET«) med oprindelse i Iran, Pakistan og De Forenede Arabiske Emirater (»de pågældende lande«). Den 1. juni 2010 indførte Kommissionen ved forordning (EU) nr. 472/2010 (3) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Iran og De Forenede Arabiske Emirater.
(2)
Proceduren blev indledt, efter at Polyethylene Terephthalate Committee of Plastics Europe (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del, i dette tilfælde over 50 %, af Unionens samlede produktion af visse typer polyethylenterephthalat, den 20. juli 2009 havde indgivet en klage.
(3)
Som anført i betragtning 11 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af dumping og skade perioden fra 1. juli 2008 til 30. juni 2009 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2006 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
(4)
I den sideløbende antisubsidieprocedure indførte Kommissionen ved forordning (EU) nr. 473/2010 (4) en midlertidig udligningstold på importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Iran og De Forenede Arabiske Emirater.
2. Efterfølgende procedure
(5)
Efter fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger (»foreløbig fremlæggelse af oplysninger«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt.
(6)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen. Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og de foreløbige konklusioner blev, hvor det var relevant, ændret i overensstemmelse hermed.
(7)
Alle parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale afslutning af proceduren og frigivelse af de beløb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form af midlertidig told (»endelig fremlæggelse«). De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til fremlæggelsen af oplysninger.
(8)
Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og konklusionerne blev, hvor det var relevant, ændret i overensstemmelse hermed.
3. Parter, som er berørt af proceduren
(9)
Nogle af de interesserede parter hævdede, at stikprøven af EU-producenter ikke var repræsentativ, at den var uensartet, og at skadesanalysen derfor var mangelfuld. Det blev bl.a. gjort gældende, at det ikke var nødvendigt med en stikprøve, da antallet af producenter var begrænset. Det blev endvidere hævdet, at man ved »kunstigt« at opdele koncerner i individuelle juridiske enheder udelukkede nogle af de førende virksomheder på markedet (Artenius, M&G Polimeri), og at metoden til stikprøveudvælgelse var inkonsekvent, da stikprøven også omfattede to koncerner. Det blev også hævdet, at stikprøven ikke var repræsentativ, fordi den ikke omfattede nogen producent, der sælger tilstrækkelige mængder til en forretningsmæssigt forbundet PET-forarbejdningsvirksomhed. Institutionerne kunne derfor angiveligt ikke vurdere EU-erhvervsgrenens reelle forsyningskapacitet og tog ikke hensyn til interessekonflikterne i EU-erhvervsgrenen. Desuden blev det påstået, at repræsentativiteten faldt til 28 % af Unionens produktion, fordi en enkelt virksomhed, der ikke havde afgivet alle de nødvendige oplysninger, ikke indgik i stikprøven. De samme parter hævdede, at stikprøven ikke var statistisk gyldig.
(10)
Hvad angår påstanden om, at det ikke var nødvendigt at anvende en stikprøve, da antallet af producenter var begrænset, gøres der opmærksom på, at 14 EU-producenter fra otte koncerner gav sig til kende i forbindelse med stikprøveundersøgelsen. I betragtning af det objektivt store antal samarbejdsvillige EU-producenter, nemlig 14, blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, udtaget en stikprøve på grundlag af den største repræsentative salgsmængde, som med rimelighed kunne undersøges i den tid, der var til rådighed. Stikprøven bestod af fem individuelle virksomheder (på seks produktionssteder).
(11)
Hvad angår den første påstand vedrørende stikprøvens repræsentativitet, skal det bemærkes, at institutionerne kan lade individuelle virksomheder, som tilhører en koncern, indgå i stikprøven, forudsat at de er repræsentative og fører separate regnskaber. Hvis man skulle have undersøgt samtlige 14 EU-producenter fra de otte koncerner, ville man ikke have kunnet afslutte undersøgelsen rettidigt. At der i stikprøven indgår to koncerner, er imidlertid ikke i strid med den i dette tilfælde anvendte stikprøvemetode, nemlig den største repræsentative mængde solgt til kunder i EU.
(12)
For så vidt angår Indorama havde denne koncern to forskellige produktionsanlæg i UP - ét i Nederlandene og ét i Det Forenede Kongerige. Medtagelsen af denne koncern i stikprøven er i overensstemmelse med den anvendte stikprøvemetode, da de pågældende anlæg udgjorde en enkelt enhed i juridisk og regnskabsmæssig henseende. For så vidt angår Equipolymers, som havde to separate enheder, der producerede PET i UP (én i Italien og én i Tyskland), indberettede virksomheden konsoliderede regnskaber for de to produktionssteder. Da de konsoliderede regnskaber kunne kontrolleres i forbindelse med et enkelt besøg på virksomhedens hovedsæde, blev det besluttet at acceptere den konsoliderede indberetning og behandle Equipolymers' PET-producerende virksomheder som en enkelt enhed med henblik på denne procedure. Med hensyn til påstanden om, at Artenius og M&G Polimeri skulle indgå i stikprøven, fordi de var førende virksomheder på markedet, henvises der til, at ingen af deres individuelle enheder tilhørte de virksomheder, der sælger de største mængder til kunder i EU.
(13)
Hvad angår påstanden om, at stikprøven ikke var repræsentativ, fordi den ikke omfattede en producent, der hovedsagelig producerer til eget forbrug, skal det bemærkes, at forsyningskapaciteten kan undersøges som led i analysen af Unionens interesser, hvis der fremsættes krav herom, og med henblik herpå kan det bundne forbrug trækkes fra den producerede mængde. Det er derfor ikke nødvendigt at medtage en sådan producent i stikprøven for at kunne undersøge visse skadesfaktorer. Herudover kan eventuelle modstridende interesser, der udspringer af, at en virksomhed er både produktions- og forarbejdningsvirksomhed i EU, også vurderes som led i analysen af Unionens interesser. En virksomheds stilling som produktions- og forarbejdningsvirksomhed i EU er ikke relevant for EU-erhvervsgrenens resultater, når salg til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder i EU anvendes som benchmark. Påstanden afvises derfor.
(14)
Hvad angår påstanden om stikprøvens generelle repræsentativitet, påpeges det endnu engang, at indskrænkningen af stikprøven til fire virksomheder reducerede repræsentativiteten fra 65 % til 47 % af alle samarbejdsvillige producenters salg. De samme fire virksomheder tegnede sig for 52 % af Unionens produktion. Dette betragtes som en repræsentativ stikprøve af EU-producenter med hensyn til salg til uafhængige kunder i EU.
(15)
Hvad angår påstanden om, at den udtagne stikprøve ikke var statistisk gyldig, skal det bemærkes, at det klart fremgår af grundforordningens artikel 17, stk. 1, at der i stedet for en »statistisk gyldig« stikprøve kan anvendes en stikprøve baseret på den største repræsentative salgsmængde, som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed.
(16)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende konklusionerne, bekræftes betragtning 3-10 i forordningen om midlertidig told.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(17)
Det påpeges, at den pågældende vare i betragtning 12 i forordningen om midlertidig told er defineret som polyethylenterephthalat med et viskositetsindeks på 78 ml/g og derover ifølge ISO-standard 1628-5 med oprindelse i de pågældende lande, for øjeblikket henhørende under KN-kode 3907 60 20.
(18)
I betragtning 14 i forordningen om midlertidig told anførtes det desuden, at undersøgelsen havde vist, at PET, der produceres og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, og PET, der produceres og sælges på hjemmemarkederne i de pågældende lande og eksporteres til Unionen, var samme vare.
(19)
Da den undersøgte vare blev anset for at være en homogen vare, blev den ikke yderligere opdelt i underkategorier med henblik på beregning af dumping- og skadesmargener.
(20)
En enkelt eksporterende producent gjorde gældende, at PET burde opdeles i forskellige varetyper afhængigt af deres forskellige viskositetsindeks, da indekset er afgørende for bestemmelsen af de forskellige anvendelsesmuligheder for den producerede type PET. Dette krav blev fundet acceptabelt, og metoden til beregning af dumping- og skadesmargener blev tilpasset i overensstemmelse hermed.
C. DUMPING
(21)
Som nævnt i betragtning 20 blev metoden til beregning af dumpingmargen tilpasset, og dumpingmargenen for hvert af de pågældende lande beregnes nu særskilt for hver varetype.
1. Iran
1.1. Normal værdi
(22)
Da der ikke er modtaget andre bemærkninger end dem, der er nævnt i betragtning 20 og 21, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning 16-18 i forordningen om midlertidig told.
1.2. Eksportpris
(23)
Da der ikke er modtaget andre bemærkninger end dem, der er nævnt i betragtning 20 og 21, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning 19 i forordningen om midlertidig told.
1.3. Sammenligning
(24)
I betragtning 23 i forordningen om midlertidig told blev det fremført, at den iranske eksportør ikke kunne kvantificere de påståede følgevirkninger af sanktionerne mod Iran ved hjælp af dokumentation. I sine bemærkninger til forordningen om midlertidig told fremførte virksomheden, at det var undersøgelsesmyndighedens og ikke eksportørens opgave at sikre en rimelig sammenligning. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k), kan der imidlertid foretages en justering for forskelle i andre faktorer, hvis det påvises, at de påvirker sammenligneligheden af priser, især at kunder konsekvent betaler andre priser på hjemmemarkedet på grund af forskelle i disse faktorer. Eftersom den eksporterende producent skal påvise, at der findes andre faktorer, afvises påstanden, og metoden beskrevet i betragtning 20-23 i forordningen om midlertidig told bekræftes.
1.4. Dumpingmargen
(25)
Da der ikke er modtaget andre bemærkninger end dem, der er nævnt i betragtning 20 og 21, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning 24 og 25 i forordningen om midlertidig told.
(26)
Den endelige dumpingmargen for Iran, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, fastsættes til 26,8 %.
2. Pakistan
2.1. Normal værdi
(27)
Da der ikke er modtaget andre bemærkninger end dem, der er nævnt i betragtning 20 og 21, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning 27-29 i forordningen om midlertidig told.
2.2. Eksportpris
(28)
Da der ikke er modtaget andre bemærkninger end dem, der er nævnt i betragtning 20 og 21, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning 30 i forordningen om midlertidig told.
2.3. Sammenligning
(29)
Da der ikke er modtaget andre bemærkninger end dem, der er nævnt i betragtning 20 og 21, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning 31 og 32 i forordningen om midlertidig told.
2.4. Dumpingmargen
(30)
Da der ikke er modtaget andre bemærkninger end dem, der er nævnt i betragtning 20 og 21, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning 33 i forordningen om midlertidig told.
(31)
Den endelige dumpingmargen for den eneste pakistanske eksporterende producent, Novatex Limited, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, er fastsat til 0,6 %, dvs. under bagatelgrænsen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 3.
(32)
Da der ikke findes andre producenter af den pågældende vare i Pakistan, bør der ikke indføres endelige foranstaltninger.
3. De Forenede Arabiske Emirater
3.1. Normal værdi
(33)
Efter den i betragtning 20 og 21 beskrevne ændring af metoden, ændredes resultaterne af undersøgelsen vedrørende de normale handelsbetingelser, som beskrevet i betragtning 37 og 38 i forordningen om midlertidig told, for visse varetyper. I tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde 80 % eller mindre af den samlede salgsmængde af den pågældende type, eller hvor den vejede gennemsnitspris på den pågældende type lå under produktionsomkostningerne, blev den normale værdi således baseret på den faktiske pris på hjemmemarkedet beregnet som det vejede gennemsnit af det fortjenstgivende hjemmemarkedssalg af alene den varetype.
(34)
I tilfælde, hvor der ikke var noget fortjenstgivende salg af en bestemt varetype, fandt Kommissionen, at denne varetype solgtes i utilstrækkelige mængder til, at hjemmemarkedsprisen kunne give et passende grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.
(35)
Hvis hjemmemarkedspriserne for en bestemt varetype solgt af de eksporterende producenter ikke kunne anvendes til at fastsætte den normale værdi, måtte den beregnes, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(36)
I forbindelse med beregningen af den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3, bygger salgs-, general- og administrationsomkostninger og fortjeneste på de faktiske beløb, som påløber hos den eksporterende producent, som undersøgelsen vedrører, i forbindelse med produktion og salg i normal handel af samme vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6.
3.2. Eksportpris
(37)
Da der ikke er modtaget andre bemærkninger end dem, der er nævnt i betragtning 20 og 21, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning 39 i forordningen om midlertidig told.
3.3. Sammenligning
(38)
Da der ikke er modtaget andre bemærkninger end dem, der er nævnt i betragtning 20 og 21, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning 40 og 41 i forordningen om midlertidig told.
3.4. Dumpingmargen
(39)
Da der ikke er modtaget andre bemærkninger end dem, der er nævnt i betragtning 20 og 21, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning 42 i forordningen om midlertidig told.
(40)
Den endelige dumpingmargen for den eneste eksporterende producent i De Forenede Arabiske Emirater, JBF RAK LLC, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, er fastsat til 0,6 %, dvs. under bagatelgrænsen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 3.
(41)
Da der ikke er andre producenter af den pågældende vare i De Forenede Arabiske Emirater, bør der ikke indføres endelige foranstaltninger.
D. SKADE
1. EU-produktionen, EU-erhvervsgrenen og EU-forbruget
(42)
Der er ikke modtaget bemærkninger vedrørende EU-produktionen, EU-erhvervsgrenen og EU-forbruget. Hermed bekræftes betragtning 45-50 i forordningen om midlertidig told.
2. Import fra de pågældende lande
2.1. Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import
(43)
Det skal gentages, at det i betragtning 52 i forordningen om midlertidig told blev konstateret, at dumpingmargenen for Pakistan var under bagatelgrænsen, hvorfor virkningerne af denne import ikke kunne vurderes sammen med den konstaterede dumpingimport fra Iran og De Forende Arabiske Emirater.
(44)
Da den videre undersøgelse viste, at dumpingmargenen for De Forenede Arabiske Emirater ligeledes er under bagatelgrænsen, anses det, at virkningerne af denne import ikke kan vurderes sammen med dumpingimporten fra Iran. Derfor foretages der ingen kumulativ vurdering af importen.
2.2. Den pågældende imports mængde
(45)
Mængdemæssigt lå dumpingimporten af den pågældende vare til EU på et relativt lavt niveau i 2006, hvorefter den steg gradvist frem til UP og nåede op på 55 500 ton i UP. Nærmere bestemt mere end fordobledes importen fra Iran mellem 2006 og 2007 for herefter at stige yderligere med over 100 procentpoint i 2008 sammenholdt med 2007 og med yderligere næsten 130 procentpoint mellem 2008 og UP.
Tabel 1
2006
2007
2008
UP
Dumpingimportmængde fra Iran (ton)
11 752
26 624
40 101
55 500
Indeks (2006 = 100)
100
227
341
472
Markedsandelen for dumpingimporten fra Iran
0,4 %
0,9 %
1,4 %
1,9 %
Kilde: Eurostat.
2.3. Den pågældende imports markedsandel
(46)
Markedsandelen for dumpingimporten fra Iran var på 0,4 % i 2006 og voksede støt med 1,5 procentpoint i den betragtede periode. Mere specifikt steg den med 0,5 procentpoint mellem 2006 og 2007, med yderligere 0,5 procentpoint mellem 2007 og 2008 og med 0,5 procentpoint mellem 2008 og UP. I løbet af UP var markedsandelen for dumpingimporten fra Iran på 1,9 %.
2.4. Priser
i) Prisudvikling
(47)
Den gennemsnitlige importpris faldt med 11 % i den betragtede periode, og det mest markante fald indtraf mellem 2008 og UP. Mere specifikt forblev gennemsnitsprisen stabil i 2007 og faldt med 2 procentpoint 2008, hvorefter den faldt med yderligere 9 procentpoint i UP.
Tabel 2
2006
2007
2008
UP
Pris på importen fra Iran (EUR/ton)
1 033
1 034
1 008
920
Indeks
100
100
98
89
Kilde: Eurostat.
ii) Prisunderbud
(48)
Efter den foreløbige fremlæggelse bemærkede den iranske eksportør, at dens skadesmargen var overvurderet, eftersom den fastsatte vejede gennemsnitlige enhedssalgspris var undervurderet, fordi beløbet til justering for forskelle i handelsled ikke var beregnet korrekt. Der blev dog ikke foreslået nogen alternativ kvantificering af justeringen for forskelle i handelsled. Den foreløbige beregning af forskelle i handelsled beregnes på basis af et fast beløb pr. ton, nemlig den provision, som den samarbejdsvillige importagent forlangte, svarende til ca. 1 % af den gennemsnitlige cif-pris. Der foreligger ikke andre oplysninger til brug for en sådan justering, og påstanden blev derfor afvist. Den samme part påstod også, at den for omkostninger efter import fastsatte sats på 2 % forekom undervurderet. I den forbindelse skal det endnu engang påpeges, at ingen importører samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse, og at det derfor ikke var muligt at verificere de faktiske omkostninger efter import. Da der ikke forelå andre oplysninger, gjorde man brug af den i forbindelse med tidligere procedurer anvendte sats.
(49)
Det bekræftes derfor endeligt, at EU-erhvervsgrenens priser blev underbudt med 3,2 % ved salg i Unionen af dumpingvarer med oprindelse i Iran.
3. EU-erhvervsgrenens situation
(50)
Nogle af de interesserede parter hævdede, at der ikke var forvoldt nogen skade, da stikprøven var forkert udtaget og resultaterne derfor ikke kunne ekstrapoleres til hele EU-erhvervsgrenen. Det blev eksempelvis påstået, at eftersom en enkelt virksomhed (der ikke indgik i stikprøven) havde oplyst, at den udnyttede sin kapacitet mere end 100 %, kunne der tydeligvis ikke være tale om skade. Det bemærkes, at den oplysning, der her henvises til, er taget fra den pågældende virksomheds indberetning til børsmyndighederne, og at den ikke er verificeret. Den stemmer i øvrigt ikke overens med de oplysninger, der foreligger i nærværende sag. Desuden kan en enkelt EU-producents kapacitetsudnyttelse under ingen omstændigheder ændre ved konklusionerne om skade vedrørende næsten alle andre skadesindikatorer for de EU-producenter, der indgik i stikprøven, og de øvrige EU-producenter.
(51)
Da der ikke er fremsat andre påstande eller bemærkninger, bekræftes betragtning 63-82 i forordningen om midlertidig told hermed.
4. Konklusion om skade
(52)
Da der ikke er fremsat nogen specifikke bemærkninger, bekræftes konklusionen om skade i betragtning 83-85 i forordningen om midlertidig told.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Virkninger af dumpingimporten
(53)
Stigningen i mængden af dumpingimport fra Iran, som næsten femdobledes mellem 2006 og UP, og forøgelsen af den tilsvarende markedsandel på EU-markedet, nemlig med omkring 1,5 procentpoint, og det konstaterede underbud (3,2 % i UP) faldt overvejende sammen med forværringen af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Derfor kan det konkluderes, at dumpingimporten fra Iran havde indvirkning på den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
(54)
Det er vigtigt at understrege, at det i den sideløbende antisubsidieprocedure blev konstateret, at den samlede subsidierede import fra Pakistan, De Forenede Arabiske Emirater og Iran forvolder EU-erhvervsgrenen skade.
(55)
Som følge af det betydelige omfang af importen fra Korea og Pakistan og de lave priser på denne import bekræftes det dog også, som nævnt i betragtning 94 og 96 i forordningen om midlertidig told, at denne import i et vist omfang bidrog til den skade, der var blevet påført EU-erhvervsgrenen.
(56)
I forbindelse med denne procedure underbød den betydelige import fra De Forenede Arabiske Emirater (ca. 150 000 ton) desuden EU-erhvervsgrenens priser.
(57)
Samtidig tegnede den iranske import sig for en markedsandel på under 1 % i 2006 og i 2007, og i UP var den på ca. 2 %, svarende til 55 000 ton.
(58)
Det skal også bemærkes, at det underbud, der konstateredes for den iranske producent, var lavere end for ikke-dumpet import fra De Forenede Arabiske Emirater.
2. Konklusion om årsagssammenhæng
(59)
Det kan konkluderes, at selv om ovennævnte analyse viste, at dumpingimport med oprindelse i Iran har haft negative følgevirkninger for EU-erhvervsgrenens situation, var disse følgevirkninger isoleret set ikke væsentlige, som fastsat i grundforordningens artikel 3, stk. 6.
F. AFSLUTNING AF PROCEDUREN
(60)
Undersøgelsen har vist, at den pågældende vare, importeret fra Pakistan og De Forenede Arabiske Emirater, ikke blev solgt til dumpingpriser. Følgelig afsluttes proceduren vedrørende Pakistan og De Forenede Arabiske Emirater, uden at der er blevet indført foranstaltninger.
(61)
Undersøgelsen har vist, at den pågældende vare blev importeret fra Iran til dumpingpriser, hvilket i et vist omfang bidrog til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.
(62)
Som nævnt i betragtning 59 blev det imidlertid konstateret, at de negative følgevirkninger, som importen fra Iran har haft for EU-erhvervsgrenens situation, ikke var væsentlige.
(63)
Ud fra ovenstående, og eftersom der ikke er lidt væsentlig skade som følge af dumpingimporten med oprindelse i Iran, konkluderes det, at proceduren bør afsluttes uden indførelse af foranstaltninger, også vedrørende Iran.
(64)
De beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EU) nr. 472/2010, frigives -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Antidumpingproceduren vedrørende importen af polyethylenterephthalat med viskositetsindeks på 78 ml/g og derover ifølge ISO-standard 1628-5, som henhører under KN-kode 3907 60 20 og med oprindelse i Iran, Pakistan og De Forenede Arabiske Emirater, afsluttes hermed.
Artikel 2
Forordning (EU) nr. 472/2010 ophæves. Beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, der blev indført ved forordning (EU) nr. 472/2010 på importen af polyethylenterephthalat med viskositetsindeks på 78 ml/g og derover ifølge ISO-standard 1628-5, i øjeblikket henhørende under KN-kode 3907 60 20 og med oprindelse i Iran og De Forenede Arabiske Emirater, frigives.
Artikel 3
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2010.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 28 päivänä syyskuuta 2010,
tietyn Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä ja käyttöön otetun väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien vapauttamisesta
(2010/577/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Väliaikaiset toimenpiteet
(1)
Komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä3 päivänä syyskuuta 2009 julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanosta tietyn Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista, jäljempänä ’asianomaiset maat’, peräisin olevan polyeteenitereftalaatin, jäljempänä ’PET’, tuonnissa unioniin. Komissio otti käyttöön 1 päivänä kesäkuuta 2010 antamallaan asetuksella (EU) N:o 472/2010 (3), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, väliaikaisen polkumyyntitullin tietyn Iranista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnissa.
(2)
Menettely pantiin vireille sen jälkeen, kun Polyethylene Terephthalate Committee of Plastics Europe, jäljempänä ’valituksen tekijä’, teki 20 päivänä heinäkuuta 2009 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa pääosan eli tässä tapauksessa yli 50 prosenttia tietyn polyeteenitereftalaatin tuotannosta unionissa.
(3)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 11 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus koski 1 päivän heinäkuuta 2008 ja 30 päivän kesäkuuta 2009 välistä ajanjaksoa, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttavien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2006 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
(4)
Rinnakkaisessa tukien vastaisessa menettelyssä komissio otti asetuksella (EU) N:o 473/2010 (4) käyttöön väliaikaisen tasoitustullin tietyn Iranista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnissa.
2. Myöhempi menettely
(5)
Sen jälkeen kun niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet, oli ilmoitettu, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, monet asianomaiset osapuolet ilmoittivat kirjallisesti näkökantansa alustavista päätelmistä. Lisäksi kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.
(6)
Komissio jatkoi lopullisten päätelmiensä tekoon tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen saatuja osapuolten suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja alustavia päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden mukaisesti.
(7)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä oleellisista seikoista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella menettelyn päättämistä ja käyttöön otettujen väliaikaisten tullien vakuutena olevien määrien vapauttamista, jäljempänä ’lopullisten päätelmien ilmoittaminen’. Osapuolille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä tästä ilmoituksesta johtuvia huomautuksia.
(8)
Osapuolten toimittamia suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden mukaisesti.
3. Menettelyn osapuolet
(9)
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että EU:n tuottajista valittu otos ei ollut edustava eikä johdonmukainen, minkä vuoksi vahinkoa koskeva tarkastelu oli puutteellinen. Erityisesti väitettiin, että otantamenettely ei ollut tarpeen, koska tuottajien määrä ei ollut suuri. Lisäksi väitettiin, että koska yritysryhmiä jaettiin keinotekoisesti yksittäisiksi oikeushenkilöiksi, otoksesta jäi pois eräitä markkinajohtajia (Artenius, M&G Polimeri) ja että otoksen valintamenetelmä ei ole johdonmukainen, koska otokseen kuului myös kaksi yritysryhmää. Lisäksi väitettiin, että otos ei ollut edustava, koska siihen ei kuulunut yhtään tuottajaa, joka myy tuotetta riittävän suuria määriä etuyhteydessä olevalle PET:n jalostajalle. Tästä syystä toimielimet eivät väitteen mukaan pystyneet arvioimaan unionin tuotannonalan todellista toimituskapasiteettia eivätkä ottaneet huomioon unionin tuotannonalaan liittyvää eturistiriitaa. Kun lisäksi yksi yritys jätettiin pois otoksesta, koska se ei toimittanut kaikkia tarvittavia tietoja, edustavuuden väitettiin olleen enää 28 prosenttia EU:n tuotannosta. Samat osapuolet väittivät, ettei valittu otos ollut tilastollisesti edustava.
(10)
Mitä tulee väitteeseen siitä, että otoksen valinta ei ollut tarpeen tuottajien vähäisen määrän vuoksi, todettakoon jälleen, että otantamenettelyyn tarjoutui osallistumaan 14 unionin tuottajaa, jotka kuuluivat kahdeksaan eri yritysryhmään. Koska objektiivisesti katsottuna suuri määrä eli 14 EU:n tuottajaa toimi yhteistyössä, otantaa sovellettiin perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti suurimman mahdollisen myynnin määrän perusteella, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Valittuun otokseen kuului viisi yksittäistä yritystä (joilla oli tuotantoa kuudessa paikassa).
(11)
Ensimmäisen, otoksen edustavuutta koskevan väitteen osalta on syytä todeta, että toimielimet voivat sisällyttää otokseen yksittäisiä yrityksiä, jotka kuuluvat yritysryhmään, kunhan ne ovat edustavia ja niillä on erillinen tilinpäätös. Jos olisi tutkittu kaikki 14 EU:n tuottajaa, jotka kuuluivat kahdeksaan yritysryhmään, tutkimusta ei olisi saatu päätökseen ajallaan. Se, että otokseen on otettu mukaan kaksi yritysryhmää, ei ole ristiriidassa tässä asiassa sovelletun otantamenetelmän kanssa, joka perustui EU:n asiakkaille tapahtuneen myynnin suurimpiin edustaviin määriin.
(12)
Indoraman osalta todettakoon, että kyseisellä konsernilla oli tutkimusajanjakson aikana kaksi eri tuotantolaitosta - yksi Alankomaissa ja toinen Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tämän konsernin sisällyttäminen otokseen on sovelletun otantamenetelmän mukaista, koska kyseiset tuotantolaitokset muodostivat yhden kokonaisuuden oikeudelliselta ja taloudelliselta kannalta katsottuna. Equipolymersillä oli puolestaan tutkimusajanjakson aikana kaksi erillistä PET:tä tuottavaa yksikköä - yksi Italiassa ja toinen Saksassa - ja yritys ilmoitti konsolidoidut luvut molemmista tuotantopaikoista. Koska näiden konsolidoitujen lukujen todentaminen oli mahdollista yrityksen pääkonttoriin tehdyn tarkastuskäynnin aikana, päätettiin hyväksyä kyseinen konsolidoitu raportointi ja kohdella Equipolymersin PET:tä tuottavia yrityksiä tässä menettelyssä yhtenä kokonaisuutena. Väitteestä, jonka mukaan Artenius ja M&G Polimeri olisi pitänyt sisällyttää otokseen, koska ne olivat markkinajohtajia, on todettava, että yhdessäkään niiden yksittäisessä yksikössä ei ollut kyse yrityksestä, jonka myynti EU:n asiakkaille edusti suurimpia määriä.
(13)
Kun kyse on väitteestä, että otos ei ollut edustava, koska siihen ei sisältynyt yhtä tuottajaa, joka tuottaa pääasiassa sisäiseen kulutukseen, on todettava, että toimituskapasiteettia voidaan tarkastella osana unionin etua koskevaa analyysia, jos tällainen väite esitetään, ja tällaisessa tapauksessa kytkösmarkkinoiden kulutus voidaan vähentää tuotantomääristä. Näin ollen ei ole tarpeen sisällyttää tällaista tuottajaa otokseen, jossa tarkastellaan tiettyjä vahinkotekijöitä. Toisaalta mahdolliset päällekkäiset edut, jotka johtuvat yrityksen asemasta samanaikaisesti sekä EU:n tuottajana että jalostajana, voidaan myös arvioida unionin etua koskevan analyysin yhteydessä. Yrityksen asemalla EU:n tuottajana ja jalostajana ei ole yhteyttä unionin tuotannonalan tulokseen, jossa vertailukohtana käytetään myyntiä riippumattomille asiakkaille EU:ssa. Näin ollen väite hylättiin.
(14)
Otoksen yleistä edustavuutta koskevan väitteen osalta toistettakoon, että otoksen pieneneminen neljään yritykseen alensi otoksen edustavuuden 65 prosentista 47 prosenttiin kaikkien yhteistyössä toimineiden tuottajien myynnistä. Näiden neljän yrityksen osuus oli 52 prosenttia unionin tuotannosta. Otoksen katsotaan edustavan hyvin EU:n tuottajia siltä osin kuin on kyse myynnistä riippumattomille asiakkaille EU:ssa.
(15)
Väitteestä, että valittu otos ei ollut tilastollisesti edustava, voidaan todeta, että perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdassa selvästi sallitaan vaihtoehtona ”tilastollisesti edustavalle” otokselle, että otos perustuu myynnin sellaiseen suurimpaan mahdolliseen määrään, joka voidaan kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa.
(16)
Koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 3-10 kappaletta koskevia muita huomautuksia ei tehty, kyseisissä kappaleissa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(17)
Muistutettakoon, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 12 kappaleessa tarkasteltavana olevaksi tuotteeksi määriteltiin asianomaisista maista peräisin oleva polyeteenitereftalaatti, jonka viskositeettiluku on ISO-standardin 1628-5 mukaisesti määritettynä vähintään 78 ml/g ja joka luokitellaan yleensä CN-koodiin 3907 60 20.
(18)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 14 kappaleessa todettiin lisäksi, että unionin tuotannonalan unionissa tuottama ja myymä PET ja asianomaisten maiden kotimarkkinoilla tuotettu ja myyty ja unioniin viety PET olivat samankaltaisia tuotteita.
(19)
Koska tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta pidettiin homogeenisena tuotteena, sitä ei jaettu edelleen eri tuotelajeiksi polkumyynti- ja vahinkomarginaaleja laskettaessa.
(20)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja vaati, että PET olisi jaettava edelleen eri tuotelajeihin niiden erilaisten viskositeettilukujen mukaisesti, koska viskositeettiluku on olennainen peruste määritettäessä tuotettujen PET-lajien erilaisia käyttötarkoituksia. Katsottiin, että vaatimus olisi hyväksyttävä, minkä vuoksi polkumyynti- ja vahinkomarginaalien laskemisessa sovellettavaa menetelmää mukautettiin.
C. POLKUMYYNTI
(21)
Kuten kappaleessa 20 selostetaan, polkumyyntimarginaalin laskemisessa sovellettavaa menetelmää mukautettiin, ja polkumyyntimarginaalit on nyt laskettu jokaiselle tuotelajille erikseen kunkin asianomaisen maan osalta.
1. Iran
1.1 Normaaliarvo
(22)
Koska 20 ja 21 kappaleessa mainittujen huomautusten lisäksi ei esitetty muita huomautuksia, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16-18 kappaleessa selostettu menetelmä.
1.2 Vientihinta
(23)
Koska 20 ja 21 kappaleessa mainittujen huomautusten lisäksi ei esitetty muita huomautuksia, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 19 kappaleessa selostettu menetelmä.
1.3 Vertailu
(24)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 23 kappaleessa todettiin, että iranilainen viejä ei pystynyt määrittämään Iranin vastaisten pakotteiden väitettyä vaikutusta niin, että siitä voisi esittää näyttöä. Kyseinen yritys väitti väliaikaista tullia koskevasta asetuksesta tekemissään huomautuksissa, että tasapuolisen vertailun varmistaminen ei ole viejän vaan tutkimusta suorittavan viranomaisen tehtävä. Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaan oikaisu voidaan kuitenkin tehdä myös muiden tekijöiden erojen osalta, jos osoitetaan, että ne vaikuttavat hintojen vertailukelpoisuuteen ja erityisesti että asiakkaat maksavat pysyvästi eri hintoja kotimarkkinoilla tällaisten tekijöiden eron vuoksi. Koska mahdollisten muiden tekijöiden olemassaolon osoittaminen kuuluu vientiä harjoittavalle tuottajalle, väite hylätään ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 20-23 kappaleessa selostettu menetelmä vahvistetaan.
1.4 Polkumyyntimarginaali
(25)
Koska 20 ja 21 kappaleessa mainittujen huomautusten lisäksi ei esitetty muita huomautuksia, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24 ja 25 kappaleessa selostettu menetelmä.
(26)
Irania koskeva lopullinen polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF unionin rajalla tullaamattomana -hinnasta on 26,8 prosenttia.
2. Pakistan
2.1 Normaaliarvo
(27)
Koska 20 ja 21 kappaleessa mainittujen huomautusten lisäksi ei esitetty muita huomautuksia, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27-29 kappaleessa selostettu menetelmä.
2.2 Vientihinta
(28)
Koska 20 ja 21 kappaleessa mainittujen huomautusten lisäksi ei esitetty muita huomautuksia, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 30 kappaleessa selostettu menetelmä.
2.3 Vertailu
(29)
Koska 20 ja 21 kappaleessa mainittujen huomautusten lisäksi ei esitetty muita huomautuksia, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 31 ja 32 kappaleessa selostettu menetelmä.
2.4 Polkumyyntimarginaali
(30)
Koska 20 ja 21 kappaleessa mainittujen huomautusten lisäksi ei esitetty muita huomautuksia, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 33 kappaleessa selostettu menetelmä.
(31)
Ainoaa pakistanilaista vientiä harjoittavaa tuottajaa Novatex Limitediä koskeva lopullinen polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF unionin rajalla tullaamattomana -hinnasta on 0,6 prosenttia, eli alle perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun vähimmäistason.
(32)
Koska Pakistanissa ei ole muita tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajia, lopullisia toimenpiteitä ei ole tarpeen ottaa käyttöön.
3. Yhdistyneet arabiemiirikunnat
3.1 Normaaliarvo
(33)
Koska 20 ja 21 kappaleessa selostettu menetelmä muuttui, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 37 ja 38 kappaleessa esitetyt tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen myynnin määrittämistä koskevat tulokset muuttuivat eräiden tuotelajien osalta. Näin ollen kun tuotelajin kannattava myynti oli enintään 80 prosenttia kyseisen lajin kokonaismyynnistä tai kun kyseisen lajin painotettu keskimääräinen hinta oli tuotantokustannuksia alhaisempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan kyseisen tuotelajin kannattavan myynnin painotettu keskiarvo.
(34)
Jos jonkin tuotelajin kannattavaa myyntiä ei ollut, kyseistä tuotelajia katsottiin myytävän liian vähän, jotta sen kotimarkkinahinta soveltuisi normaaliarvon määrittämisen perustaksi.
(35)
Jos normaaliarvon määrittämiseen ei voitu käyttää vientiä harjoittavien tuottajien myymän tietyn tuotelajin kotimarkkinahintoja, normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(36)
Kun normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti, myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia sekä voittoa koskevat määrät perustuivat perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti tosiasialliseen tietoon tutkittavana olevan vientiä harjoittavan tuottajan samankaltaisen tuotteen tuotannosta ja myynnistä tavanomaisessa kaupankäynnissä.
3.2 Vientihinta
(37)
Koska 20 ja 21 kappaleessa mainittujen huomautusten lisäksi ei esitetty muita huomautuksia, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 39 kappaleessa selostettu menetelmä.
3.3 Vertailu
(38)
Koska 20 ja 21 kappaleessa mainittujen huomautusten lisäksi ei esitetty muita huomautuksia, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 40 ja 41 kappaleessa selostettu menetelmä.
3.4 Polkumyyntimarginaali
(39)
Koska 20 ja 21 kappaleessa mainittujen huomautusten lisäksi ei esitetty muita huomautuksia, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 42 kappaleessa selostettu menetelmä.
(40)
Ainoaa Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa toimivaa vientiä harjoittavaa tuottajaa JBF RAK LLC:tä koskeva lopullinen polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF unionin rajalla tullaamattomana -hinnasta on 0,6 prosenttia, eli alle perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun vähimmäistason.
(41)
Koska Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa ei ole muita tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajia, lopullisia toimenpiteitä ei ole tarpeen ottaa käyttöön.
D. VAHINKO
1. Unionin tuotanto, unionin tuotannonala ja unionin kulutus
(42)
Unionin tuotannosta, unionin tuotannonalasta ja unionin kulutuksesta ei ole esitetty huomautuksia. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 45-50 kappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan.
2. Tuonti asianomaisista maista
2.1 Tarkasteltavana olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi
(43)
On syytä muistaa, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 52 kappaleessa katsottiin, että koska Pakistania koskevan polkumyyntimarginaalin todettiin olevan vähimmäistasoa, kyseisestä maasta tulevan tuonnin vaikutuksia ei voitu arvioida yhdessä Iranista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista tulevan ja alustavasti polkumyynnillä tapahtuvaksi todetun tuonnin kanssa.
(44)
Koska myöhemmät tutkimukset osoittivat myös Yhdistyneitä arabiemiirikuntia koskevan polkumyyntimarginaalin olevan vähimmäistasoa, katsotaan, että kyseisestä maasta tulevan tuonnin vaikutuksia ei voida arvioida yhdessä Iranista polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kanssa. Sen vuoksi tuonnin vaikutuksia ei arvioida kumulatiivisesti.
2.2 Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä
(45)
Tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti EU:hun oli vielä vuonna 2006 määrältään melko vähäistä, mutta se lisääntyi vähitellen tutkimusajanjaksoon asti, jonka aikana sen määrä nousi 55 500 tonniin. Erityisesti Iranista tuleva tuonti kasvoi yli kaksinkertaiseksi vuosien 2006 ja 2007 välillä, minkä jälkeen se kasvoi edelleen yli 100 prosenttiyksikköä vuonna 2008 verrattuna vuoteen 2007 ja vielä lähes 130 prosenttiyksikköä vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.
Taulukko 1
2006
2007
2008
Tutkimusajanjakso
Iranista tulevan polkumyyntituonnin määrä (tonnia)
11 752
26 624
40 101
55 500
Indeksi (2006 = 100)
100
227
341
472
Iranista tulevan polkumyyntituonnin markkinaosuus
0,4 %
0,9 %
1,4 %
1,9 %
Lähde: Eurostat.
2.3 Tarkasteltavana olevan tuonnin markkinaosuus
(46)
Iranista peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin markkinaosuus vuonna 2006 oli 0,4 prosenttia ja kasvoi tasaisesti 1,5 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. Markkinaosuus kasvoi 0,5 prosenttiyksikköä vuosien 2006 ja 2007 välillä, 0,5 prosenttiyksikköä vuosien 2007 ja 2008 välillä ja 0,5 prosenttiyksikköä vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tutkimusajanjaksolla Iranista tulevan polkumyyntituonnin markkinaosuus oli 1,9 prosenttia.
2.4 Hinnat
i) Hintojen kehitys
(47)
Keskimääräinen tuontihinta laski 11 prosenttia tarkastelujaksolla, eniten vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Vuonna 2007 keskimääräinen hinta pysyi vakaana ja laski 2 prosenttiyksikköä vuonna 2008 ennen kuin se putosi vielä 9 prosenttiyksikköä tutkimusajanjaksolla.
Taulukko 2
2006
2007
2008
Tutkimusajanjakso
Iranista tulevan tuonnin hinta (euroa/tonni)
1 033
1 034
1 008
920
Indeksi
100
100
98
89
Lähde: Eurostat.
ii) Hintojen alittavuus
(48)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen iranilainen viejä huomautti, että sen vahinkomarginaali oli liioiteltu, koska painotettu keskimääräinen yksikkömyyntihinta oli määritetty liian alhaiseksi siitä syystä, että kaupan tasojen eron oikaisua koskeva määrä oli laskettu väärin. Vaihtoehtoista määrää kaupan tasojen eron oikaisemiseksi ei kuitenkaan ehdotettu. Alustavassa määrityksessä käytetty peruste kaupan tasolle oli tonnia kohti määritetty kiinteä määrä, joka on yhteistyössä toimineen tuontiasioitsijan veloittama palkkio ja määrältään noin 1 prosentti keskimääräisestä CIF-hinnasta. Tällaista oikaisua varten ei ole käytettävissä muita tietoja, joten väite hylätään. Kyseinen osapuoli myös väitti, että tuonnin jälkeisiin kustannuksiin sovellettu 2 prosentin määrä oli liian alhainen. Tässä yhteydessä on syytä toistaa, ettei yksikään tuoja toiminut tutkimuksessa yhteistyössä, minkä vuoksi ei ollut mahdollista todeta todellisia tuonnin jälkeisiä kustannuksia. Koska muita tietoja ei ollut käytettävissä, sovellettiin aikaisemmissa menettelyissä käytettyä prosenttimäärää.
(49)
Edellä esitetyn perusteella vahvistetaan lopullisesti, että Iranista peräisin olevien, polkumyynnillä unionissa myytyjen tuotteiden hinnat alittivat unionin tuotannonalan hinnat 3,2 prosentilla.
3. Unionin tuotannonalan tilanne
(50)
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, ettei vahinkoa ollut olemassa, koska otosta väitettiin väärin valituksi, minkä vuoksi tuloksia ei voitu ekstrapoloida koskemaan koko unionin tuotannonalaa. Väitettiin esimerkiksi, että koska yksi yritys (joka ei sisältynyt otokseen) oli ilmoittanut kapasiteetin käyttöasteensa olevan yli 100 prosenttia, se olisi selvä merkki siitä, ettei vahinkoa ollut aiheutunut. On syytä huomata, että toimitetut tiedot ovat ote kyseisen yrityksen pörssiviranomaisille toimittamasta asiakirjasta, eikä tietoja ole todennettu. Tämä tieto ei ole linjassa tarkasteltavana olevan tapauksen tietojen kanssa. Yhden EU:n tuottajan kapasiteetin käyttöaste ei missään tapauksessa pysty yksinään muuttamaan päätelmiä otokseen valituille EU:n tuottajille ja muille EU:n tuottajille aiheutuneesta vahingosta, jota lähes kaikki muut vahinkoindikaattorit osoittavat.
(51)
Koska muita väitteitä tai huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 63-82 kappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan.
4. Vahinkoa koskevat päätelmät
(52)
Koska asiaan liittyviä huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 83-85 kappaleessa olevat vahinkoa koskevat päätelmät vahvistetaan.
E. SYY-YHTEYS
1. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(53)
Iranista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kasvu lähes viisinkertaiseksi ja sen markkinaosuuden kasvu unionissa 1,5 prosenttiyksiköllä vuoden 2006 ja tutkimusajanjakson välillä sekä todettu hinnan alittavuus (3,2 prosenttia tutkimusajanjaksolla) yleisesti osuivat ajallisesti yksiin unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikentymisen kanssa. Sen vuoksi voidaan päätellä, että Iranista polkumyynnillä tapahtuneella tuonnilla oli vaikutusta vahinkoon, jota unionin tuotannonalan todettiin kärsineen.
(54)
On tärkeää korostaa, että yhtä aikaa käynnissä olleessa tukien vastaisessa menettelyssä todettiin Pakistanista, Yhdistyneistä arabiemiirikunnista ja Iranista peräisin olevan tuetun tuonnin kumuloidun määrän aiheuttavan merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle.
(55)
Toisaalta koska Koreasta ja Pakistanista tulevan tuonnin määrät olivat huomattavia ja hinnat alhaisia, vahvistetaan myös kyseisen tuonnin osaltaan vaikuttaneen tietyssä määrin unionin tuotannonalan kärsimään vahinkoon, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 94 ja 96 kappaleessa todetaan.
(56)
Lisäksi tässä menettelyssä myös suuri määrä Yhdistyneistä arabiemiirikunnista tulevaa tuontia (noin 150 000 tonnia) alitti unionin tuotannonalan hinnat.
(57)
Samaan aikaan Iranista tulevan tuonnin markkinaosuus oli alle yhden prosentin vuosina 2006 ja 2007, ja tutkimusajanjaksolla se oli vain vähän alle 2 prosenttia, mikä vastaa 55 000:ta tonnia.
(58)
On myös huomattava, että iranilaisen tuottajan osalta todettu hintojen alittavuus oli pienempi kuin Yhdistyneistä arabiemiirikunnista ilman polkumyyntiä tulevan tuonnin hintojen alittavuus.
2. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(59)
Yhteenvetona voidaan todeta, että vaikka edellä oleva analyysi osoitti Iranista peräisin olevalla ja polkumyynnillä tapahtuneella tuonnilla ollen jonkin verran kielteistä vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen, kyseinen vaikutus yksinään ei ollut niin suuri, että sitä voitaisiin pitää merkittävänä perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa edellytetyn mukaisesti.
F. MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN
(60)
Tutkimus osoitti, että Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista tuotua tarkasteltavana olevaa tuotetta ei myyty polkumyyntihinnoin. Näin ollen menettely päätetään Pakistanin ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien osalta ottamatta käyttöön toimenpiteitä.
(61)
Tutkimus osoitti, että Iranista tuleva tuonti tapahtui polkumyyntihinnoin ja vaikutti jossakin määrin unionin tuotannonalan kärsimään vahinkoon.
(62)
Kuitenkin kävi ilmi, kuten johdanto-osan 59 kappaleessa todetaan, että Iranista tulevan tuonnin kielteinen vaikutus unionin tuotannonalan tilanteeseen ei ollut niin suuri, että se voitaisiin luokitella merkittäväksi.
(63)
Koska Iranista peräisin oleva polkumyynnillä tapahtunut tuonti ei edellä esitetyn perusteella aiheuttanut merkittävää vahinkoa, todetaan, että menettely olisi päätettävä myös Iranin osalta ottamatta käyttöön toimenpiteitä.
(64)
Asetuksen (EU) N:o 472/2010 mukaisesti käyttöön otetun väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät olisi vapautettava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Päätetään Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin, jonka viskositeettiluku on ISO-standardin 1628-5 mukaisesti määritettynä vähintään 78 ml/g ja joka yleensä luokitellaan CN-koodiin 3907 60 20, tuontia koskeva polkumyynnin vastainen menettely.
2 artikla
Kumotaan asetus (EU) N:o 472/2010. Vapautetaan Iranista ja Yhdistyneistä arabiemiraattikunnista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin, jonka viskositeettiluku on ISO-standardin 1628-5 mukaisesti määritettynä vähintään 78 ml/g ja joka luokitellaan yleensä CN-koodiin 3907 60 20, tuonnissa asetuksen (EU) N:o 472/2010 nojalla kannetun väliaikaisen tullin vakuutena olevat määrät.
3 artikla
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 28 päivänä syyskuuta 2010.