RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1186/2010
af 13. december 2010
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse grafitelektrodesystemer med oprindelse i Indien efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 4, og artikel 11, stk. 2, 5 og 6,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Rådet pålagde efter en antidumpingundersøgelse (»den oprindelige undersøgelse«) ved forordning (EF) nr. 1629/2004 (2) en endelig antidumpingtold på importen af visse grafitelektrodesystemer, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 8545 11 00, og nipler, der anvendes til sådanne elektroder, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 8545 90 90, med oprindelse i Indien (»de endelige antidumpingforanstaltninger«). Foranstaltningerne havde form af en værditold på 0 %.
(2)
Rådet pålagde efter en antisubsidieundersøgelse ved forordning (EF) nr. 1628/2004 (3) en endelig udligningstold på importen af visse grafitelektrodesystemer, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 8545 11 00, og nipler, der anvendes til sådanne elektroder, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 8545 90 90, med oprindelse i Indien (»de endelige udligningsforanstaltninger.«). Foranstaltningerne havde form af en værditold på 15,7 % med undtagelse af én virksomhed, for hvilken tolden var på 7 %.
(3)
Efter en delvis interimsundersøgelse på eget initiativ af udligningsforanstaltningerne ændrede Rådet ved forordning (EF) nr. 1354/2008 (4) forordning (EF) nr. 1628/2004 og forordning (EF) nr. 1629/2004. Den endelige udligningstold blev ændret til 6,3 % og 7,0 % for importen fra individuelt nævnte eksportører og en resttold på 7,2 %. Den endelige antidumpingtold blev ændret til 9,4 % og 0 % for importen fra individuelt nævnte eksportører og en resttold på 8,5 %.
2. Anmodning om en udløbsundersøgelse
(4)
Efter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående udløb (5) af de gældende endelige antidumpingforanstaltninger modtog Kommissionen den 18. juni 2009 en anmodning om indledning af en udløbsundersøgelse af disse foranstaltninger i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2. Anmodningen blev indsendt af tre EU-producenter: Graftech International, SGL Carbon GmbH og Tokai ERFTCARBON GmbH (»ansøgerne«), som tegnede sig for en væsentlig del, i dette tilfælde mere end 90 % af den samlede EU-produktion af visse grafitelektrodesystemer.
(5)
Anmodningen var begrundet med, at foranstaltningernes udløb sandsynligvis vil medføre fortsat eller fornyet dumping med deraf følgende skade for EU-erhvervsgrenen.
3. Indledning af en udløbsundersøgelse
(6)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en udløbsundersøgelse og offentliggjorde den 17. september 2009 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (6) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2.
4. Sideløbende undersøgelser
(7)
Ved en indledningsmeddelelse af 17. september 2009 (7) i Den Europæiske Unions Tidende meddelte Kommissionen også indledningen af en udløbsundersøgelse af de endelige udligningsforanstaltninger i henhold til artikel 18 i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (8) (»antisubsidiegrundforordningen«).
5. Undersøgelse
5.1. Undersøgelsesperiode
(8)
Undersøgelsen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping omfattede perioden fra 1. juli 2008 til 30. juni 2009 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«). Undersøgelsen af de tendenser, der er relevante for vurderingen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade, omfattede perioden fra 1. januar 2006 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
5.2. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(9)
Kommissionen underrettede officielt ansøgerne, de øvrige kendte EU-producenter, de eksporterende producenter, importørerne og de brugere, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandet om indledningen af udløbsundersøgelsen. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(10)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(11)
I betragtning af det store antal ikke forretningsmæssigt forbundne importører blev det anset for passende at undersøge, hvorvidt der burde anvendes stikprøveudtagning, jf. grundforordningens artikel 17. For at sætte Kommissionen i stand til at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøveudtagning, og i bekræftende fald at udtage en sådan, blev ovennævnte parter i henhold til grundforordningens artikel 17, anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter indledningen af undersøgelserne og meddele Kommissionen de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen. Der var imidlertid ingen ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der tilbød at samarbejde. Det var derfor ikke nødvendigt at udtage stikprøver.
(12)
Kommissionen fremsendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og som gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra tre grupper af EU-producenter (dvs. ansøgerne), en eksporterende producent og 17 brugere. Ingen af importørerne henvendte sig under stikprøveudtagningen, og ingen andre importører afgav oplysninger til Kommissionen eller gav sig til kende i løbet af undersøgelserne.
(13)
Kun én af de to kendte eksporterende producenter i Indien, nemlig HEG Limited (»HEG«) samarbejdede fuldt ud i forbindelse med den fornyede undersøgelse og indsendte en spørgeskemabesvarelse. Det bør bemærkes i den forbindelse, at i den oprindelige undersøgelse var det fulde officielle navn på den virksomhed Hindustan Electro Graphite Limited. Virksomheden ændrede efterfølgende sit navn til HEG Limited. Den anden eksporterende producent, som samarbejdede i den oprindelige undersøgelse, nemlig Graphite India Limited (»GIL«), besluttede ikke at indsende en spørgeskemabesvarelse i forbindelse med nærværende fornyede undersøgelse.
(14)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at fastslå, om der var sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping med deraf følgende skade, og fastslå Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende berørte parter:
a)
EU-producenter
-
SGL Carbon GmbH, Wiesbaden og Meitingen, Tyskland
-
Graftech Switzerland SA, Bussigny, Schweiz
-
Graftech Iberica S.L., Ororbia, Spanien
-
Tokai ERFTCARBON GmbH, Grevenbroich, Tyskland.
b)
Eksporterende producent i Indien
-
HEG Limited, Bhopal.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(15)
Den vare, der er genstand for denne undersøgelse, er samme vare som i den oprindelige undersøgelse, dvs. grafitelektroder af den art, der anvendes til elektriske ovne, med en tilsyneladende densitet på 1,65 g/cm3 eller derover og en elektrisk modstand på 6,0 μΩ.m eller derunder, henhørende under KN-kode ex 8545 11 00, og nipler, der anvendes til sådanne elektroder, henhørende under KN-kode ex 8545 90 90, uanset om de importeres sammen eller separat, med oprindelse i Indien (»den pågældende vare«).
(16)
Det blev bekræftet i den aktuelle undersøgelse, at den pågældende vare, og de varer, der er fremstillet og solgt af den eksporterende producent på hjemmemarkedet i Indien, og varer fremstillet og solgt i Unionen af EU-erhvervsgrenen havde de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål som i den oprindelige undersøgelse og derfor var samme vare i henhold til grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING
(17)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 2, blev det undersøgt, om der var sandsynlighed for, at udløbet af de gældende foranstaltninger ville føre til fortsat eller fornyet dumping.
1. Generelt
(18)
Den ene eksporterende producent i Indien samarbejdede. Den anden kendte eksporterende producent samarbejdede ikke i forbindelse med undersøgelsen.
(19)
Sammenligningen af den samarbejdsvillige eksporterende producents eksportmængde og den samlede eksportmængde til Unionen fra Indien viste, at den samarbejdsvillige eksporterende producent tegnede sig for langt størstedelen af Unionens import fra Indien i NUP. Samarbejdsviljen anses derfor for at være stor.
2. Dumpingimport i NUP
2.1. Normal værdi
(20)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først, om hjemmemarkedssalget fra den samarbejdsvillige indiske eksporterende producent af samme vare til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om den samlede salgsmængde udgjorde mindst 5 % af det tilsvarende samlede eksportsalg til Unionen.
(21)
Kommissionen fastlagde derefter, hvilke typer af samme vare, som virksomheden solgte på hjemmemarkedet, der var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes til eksport til Unionen. De faktorer, der blev taget i betragtning ved fastlæggelsen af de forskellige typer af grafitelektrodesystemer, var i) om de blev solgt med en nippel eller ej, ii) deres diameter og iii) deres længde.
(22)
Den samarbejdende eksporterende producent hævdede, at det forhold, at grafitelektrodesystemerne fremstilles af forskellige kokskvaliteter (råmateriale), også bør tages i betragtning, når man fastslår, om der er tale om identiske eller direkte sammenlignelige grafitelektrodesystemer. Det blev bekræftet, at virksomheden i produktionsprocessen anvendte to forskellige former for koks: importeret jordoliekoks, som er af en bedre kvalitet, og almindelig koks, der er indkøbt på det indiske marked. Det blev også bekræftet, at den anvendte form for koks er afgørende for produktionsomkostningerne og for prisen på slutproduktet.
(23)
For at sikre en rimelig sammenligning opdelte Kommissionen derfor af hensyn til dumpingberegningen de enkelte varetyper i varer af dårligere kvalitet og varer af topkvalitet.
(24)
Det blev derefter undersøgt, om hjemmemarkedssalget for den samarbejdsvillige eksporterende producent var repræsentativt for hver varetype, dvs. om hjemmemarkedssalget af hver varetype udgjorde mindst 5 % af salget af samme varetype til Unionen. For de varetyper, der blev solgt i repræsentative mængder, undersøgtes det så, om der havde fundet et tilstrækkeligt salg sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4.
(25)
Spørgsmålet om, hvorvidt hjemmemarkedssalget for hver varetype, der var solgt på hjemmemarkedet i repræsentative mængder, kunne anses for at have fundet sted i normal handel, blev undersøgt ved at fastsætte andelen af rentable salgstransaktioner til uafhængige kunder af den pågældende varetype. I alle de tilfælde, hvor salget på hjemmemarkedet af den bestemte varetype skete i tilstrækkelig mængde og i normal handel, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris beregnet som et vejet gennemsnit af al hjemmemarkedssalg af den varetype i NUP.
(26)
For de resterende varetyper, hvis hjemmemarkedssalg ikke var repræsentativt eller ikke fandt sted i normal handel, blev den normale værdi beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3. Den normale værdi blev beregnet som produktionsomkostningerne for de eksporterede typer (om nødvendigt justeret) plus en rimelig margen til dækning af salgs-, administrations- og generalomkostninger (»SA&G-omkostninger«) samt en rimelig fortjeneste, baseret på faktiske tal for de af undersøgelsen omfattede eksporterende producenters produktion og salg af samme vare i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, første punktum.
2.2. Eksportpris
(27)
Eftersom eksportsalget fra den samarbejdsvillige indiske eksporterende producent til Unionen skete direkte til uafhængige kunder, blev eksportprisen fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
2.3. Sammenligning
(28)
Sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris blev foretaget på grundlag af prisen ab fabrik og i samme handelsled. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvistes at påvirke priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Således blev der indrømmet justeringer for forskelle i transport- og forsikringsomkostninger, håndtering, pakning og dermed forbundne omkostninger, finansielle omkostninger, bankgebyrer og antidumpingtold, som ansøgeren skulle betale, når dette var relevant og velbegrundet.
(29)
Den samarbejdsvillige indiske eksporterende producent hævdede, at for dens eget vedkommende er Duty Entitlement Passbook Scheme (»DEPBS«) faktisk en toldgodtgørelsesordning, da DEPBS-licenserne kun anvendes til at betale importtolden for de råmaterialer, der anvendes til fremstillingen af grafitelektrodesystemerne. Derfor refunderes omkostningerne ved den importtold, der betales for råmaterialerne, når varen eksporteres, hvilket medfører en lavere eksportpris. Virksomheden hævdede derfor, at der bør ske en tilpasning af hjemmemarkedspriserne, da de ikke påvirkes af refusionen af importtolden. Undersøgelsen viste, at i modsætning til det anførte, anvender virksomheden de toldfrie importerede råmaterialer både i produktionen af grafitelektrodesystemer til eksportmarkedet og i produktionen til hjemmemarkedet. Derfor har DEPBS ingen indflydelse på prisforskellen mellem varer, der sælges på hjemmemarkedet, og varer, der eksporteres, og der kan ikke gives tilladelse til tilpasningen.
2.4. Dumpingmargen
(30)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare. Ud fra ovennævnte metode beløber den fastsatte dumpingmargin for den samarbejdsvillige eksporterende producent sig til 11-12 %.
(31)
I sine kommentarer til fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale opretholdelsen af de gældende foranstaltninger (»den endelige fremlæggelse af oplysninger«), hævdede den berørte virksomhed, at beregningen af dumpingmargenen, baseret på 4 ud af 12 måneder i NUP, var en afvigelse fra den metode, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse, hvor der blev taget højde for alle 12 måneder i undersøgelsesperioden. Virksomheden hævdede derfor, at den anvendte beregningsmetode betød en for stor dumpingmargin.
(32)
Det skal erindres, at det er normalt, at Kommissionen anvender en beregningsmetode baseret på 4 måneder af NUP i forbindelse med udløbsundersøgelser, hvor det skal afgøres, om der fortsat er tale om dumping, eller om der er sandsynlighed for dumping. Undersøgelsen på stedet sikrede, at de 4 måneder var repræsentative i forhold til en fuld periode på 12 måneder. Det blev opnået ved at sammenligne omkostninger og priser fra de 4 måneder med oplysninger fra de resterende 8 måneder. Dertil kommer, at de 4 måneder, der blev valgt, var den sidste måned i hvert kvartal og derfor jævnt fordelt over perioden på 12 måneder. Kommissionen er derfor ikke enig i, at den anvendte metode ændrer ved den endelige konklusion for så vidt angår eksistensen af dumping i NUP, eller at den forøger dumpingmargenen.
(33)
Som følge af manglende samarbejde fra den anden kendte indiske eksporterende producent kunne der ikke beregnes en dumpingmargin for denne producent. Ifølge anmodningen om en fornyet undersøgelse blev eksporten fra denne virksomhed til Unionen imidlertid også foretaget til dumpingpriser. Da størstedelen af eksporten fra Indien vedrører den samarbejdsvillige indiske eksporterende producent, for hvilken der blev konstateret dumping, og den gennemsnitlige pris på den pågældende vare importeret fra Indien ifølge Eurostat er lavere end den samarbejdende virksomheds gennemsnitlige eksportpris, bekræftes det, at der finder dumping sted på nationalt plan.
3. Udvikling i importen, hvis foranstaltningerne ophæves
(34)
I forlængelse af undersøgelsen af, om der fandt dumping sted i NUP, blev sandsynligheden for fornyet dumping undersøgt. I betragtning af, at der kun findes én eksporterende producent i Indien, som samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse, hviler konklusionerne nedenfor på oplysningerne fra den eneste samarbejdende virksomhed og på de tilgængelige oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18, dvs. oplysninger fra Eurostat og anmodningen om fornyet undersøgelse.
(35)
Følgende elementer blev i den forbindelse undersøgt: de indiske eksporterende producenters uudnyttede kapacitet. EU-markedets attraktivitet over for indiske producenter og eksportpriserne til tredjelande.
3.1. Eksportørernes uudnyttede kapacitet
(36)
Med hensyn til den samarbejdsvillige indiske eksporterende producent fremgik det af undersøgelsen, at virksomheden har en uudnyttet kapacitet. Desuden har virksomheden offentligt erklæret, at den har til hensigt at øge sin eksisterende kapacitet. Det bør også understreges, at virksomheden er eksportorienteret med størstedelen af omsætningen i NUP, der stammer fra eksportsalg, og at Unionen stadig er en vigtig eksportdestination til trods for de gældende foranstaltninger.
(37)
Med hensyn til den anden indiske producent har virksomheden ifølge anmodningen om fornyet undersøgelse allerede øget sin kapacitet væsentligt, siden foranstaltningerne blev indført, og planlægger at øge den yderligere. Det kan derfor ikke udelukkes, at i det mindste en del af denne øgede kapacitet kunne omlægges til EU-markedet, såfremt foranstaltningerne bortfalder.
3.2. EU-markedets attraktivitet
(38)
EU-markedets attraktivitet kan illustreres ved det forhold, at indførelsen af antidumping- og udligningstold ikke har kunnet stoppe ekspansionen af den indiske eksport. Tværtimod har de indiske eksportører i de seneste tre år mere end fordoblet deres eksport og mere end tredoblet deres markedsandel i Unionen. Det bør også fremhæves, at prisniveauet i denne periode på EU-markedet er steget med 40 %.
3.3. Eksportpriser til tredjelande
(39)
Med hensyn til eksporten til tredjelande viste undersøgelsen, at eksportprisniveauet ab fabrik hos den samarbejdsvillige virksomhed var lavere end eksportpriserne til Unionen, hvor der var blevet konstateret dumping. Det kan derfor forventes, at den samarbejdsvillige eksporterende producent vil omlægge i hvert fald en del af sin eksport til Unionen på grund af EU-markedets attraktivitet, såfremt foranstaltningerne bortfalder.
3.4. Konklusion vedrørende sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping
(40)
På grundlag af ovenstående resultater kan det konkluderes, at eksporten fra Indien stadig dumpes, og at der er sandsynlighed for fortsat dumping på EU-markedet, hvis de nuværende antidumpingforanstaltninger ophæves. Når der tages hensyn til den nuværende uudnyttede kapacitet i Indien og EU-markedets attraktivitet, ser det rent faktisk ud til, at de indiske eksporterende producenter har et incitament til at øge deres eksport til EU-markedet til dumpingpriser i det mindste for så vidt angår den samarbejdsvillige eksporterende producent.
D. DEFINITION AF EU-ERHVERVSGRENEN
1. EU-produktion
(41)
Samme vare fremstilles i Unionen af fem virksomheder eller virksomhedskoncerner, der tegner sig for den samlede EU-produktion af samme vare, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1.
2. EU-erhvervsgrenen
(42)
To af de fem virksomhedskoncerner støttede ikke anmodningen og samarbejdede ikke i forbindelse med den fornyede undersøgelse ved at indsende en spørgeskemabesvarelse. Følgende tre producenter indsendte anmodningen og indvilligede i at samarbejde: Graftech International, SGL Carbon GmbH og Tokai ERFTCARBON GmbH.
(43)
Disse tre virksomhedsgrupper tegner sig for størstedelen af den samlede EU-produktion af samme vare, da de udgør mere end 90 % af den samlede EU-produktion af visse grafitelektrodesystemer, jf. betragtning 4. De anses derfor for at udgøre erhvervsgrenen i Unionen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, og omtales herefter som »EU-erhvervsgrenen«.
E. SITUATION PÅ EU-MARKEDET
1. Indledende bemærkning
(44)
Da der kun var én indisk eksporterende producent af den pågældende vare, som samarbejdede i denne undersøgelse, er oplysningerne om importen af den pågældende vare til Den Europæiske Union med oprindelse i Indien ikke gengivet i nøjagtige tal af fortrolighedshensyn, jf. grundforordningens artikel 19.
(45)
Situationen inden for grafitelektrodeindustrien er tæt knyttet til stålsektoren, da grafitelektroder primært anvendes i den elektriske stålindustri. I den sammenhæng bør det bemærkes, at i 2007 og indtil de første tre kvartaler af 2008 herskede der meget positive markedsvilkår inden for stålsektoren og således også for grafitelektrodeindustrien.
(46)
Det bør bemærkes, at salgsmængderne for grafitelektroder bevægede sig stort set i takt med mængden af stålproduktionen. Imidlertid forhandles forsyningskontrakter for grafitelektroder, der omfatter priser og mængder, normalt for perioder på 6-12 måneder. Der er derfor generelt en tidsmæssig forskydning mellem udviklingen i salgsmængde, der skyldes ændringer i efterspørgslen, og efterfølgende indflydelse på priserne.
2. Forbrug på EU-markedet
(47)
EU-forbruget blev fastsat på grundlag af EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet, et skøn over de øvrige EU-producenters salgsmængde på EU-markedet, importoplysninger fra Eurostat og oplysninger indhentet i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 6. Som det var tilfældet i den oprindelige undersøgelse (9), blev der set bort fra en del af importen, da den tilsyneladende ud fra de foreliggende oplysninger ikke indgik i den undersøgte vare.
(48)
Mellem 2006 og NUP faldt EU-forbruget med næsten 25 %, og den største del af faldet skete mellem 2008 og NUP. Det bør bemærkes, at EU-forbruget lå på et meget højt niveau og var steget med 30 % mellem undersøgelsesperioden for den oprindelige undersøgelse og 2006 som følge af meget positive markedsvilkår i begyndelsen af den betragtede periode.
Tabel 1
2006
2007
2008
NUP
Samlet EU-forbrug (tons)
170 035
171 371
169 744
128 437
Indeks (2006 = 100)
100
101
100
76
3. Importmængde, markedsandel og priser på importen fra Indien
(49)
Importmængden med oprindelse i Indien (»det pågældende land«) er steget støt med 143 procentpoint i den betragtede periode og nåede et niveau på 5 000 til 7 000 tons i NUP. Markedsandelen af importen fra det pågældende land mere end tredobledes mellem 2006 og NUP, da den nåede et niveau på ca. 5 %. Markedsandelen steg stadig i NUP til trods for den betydelige nedgang i efterspørgslen. Priserne på importen fra det pågældende land steg med 52 % i den betragtede periode og fulgte en tendens, der svarede til tendensen for EU-erhvervsgrenens priser, men forblev konsekvent lavere end EU-erhvervsgrenens priser. Oplysningerne i tabel 2 er ikke angivet i nøjagtige tal af fortrolighedshensyn, da der kun findes to kendte eksporterende producenter i Indien.
Tabel 2
2006
2007
2008
NUP
Importmængde fra det pågældende land (tons)
2 000 til 3 000
3 000 til 4 000
7 000 til 9 000
5 000 til 7 000
Indeks (2006 = 100)
100
123
318
243
Markedsandel for importen fra det pågældende land
Ca. 1,5 %
Ca. 2 %
Ca. 5 %
Ca. 5 %
Importpriser fra det pågældende land (EUR pr. ton)
Ca. 2 000
Ca. 2 600
Ca. 3 000
Ca. 3 200
Indeks (2006 = 100)
100
133
145
152
4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(50)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation.
4.1. Produktion
(51)
I NUP faldt produktionen med 29 % sammenlignet med 2006. EU-erhvervsgrenens produktion steg først med 2 % i 2007 sammenlignet med 2006, inden den faldt drastisk, især i NUP.
Tabel 3
2006
2007
2008
NUP
Produktion (tons)
272 468
278 701
261 690
192 714
Indeks (2006 = 100)
100
102
96
71
4.2. Kapacitet og kapacitetsudnyttelsesgrad
(52)
Produktionskapaciteten faldt marginalt (med generelt 2 %) mellem 2006 og NUP. Da produktionen også faldt i 2008 og særlig i NUP, viste den deraf resulterende kapacitetsudnyttelse et generelt fald på 25 procentpoint mellem 2006 og NUP.
Tabel 4
2006
2007
2008
NUP
Produktionskapacitet (tons)
298 500
292 250
291 500
293 500
Indeks (2006 = 100)
100
98
98
98
Kapacitetsudnyttelse
91 %
95 %
90 %
66 %
Indeks (2006 = 100)
100
104
98
72
4.3. Lagerbeholdning
(53)
EU-erhvervsgrenens slutlagre forblev stabile i 2007 sammenlignet med 2006 og faldt derefter med 10 % i 2008. I NUP steg lagerbeholdningerne noget, men var 5 % mindre end i 2006.
Tabel 5
2006
2007
2008
NUP
Slutlagre (tons)
21 407
21 436
19 236
20 328
Indeks (2006 = 100)
100
100
90
95
4.4. Salgsmængde
(54)
EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder faldt med 39 % i den betragtede periode. Salget var meget højt ved begyndelsen af den betragtede periode, idet det var steget med næsten 70 % sammenlignet med undersøgelsesperioden for den oprindelige undersøgelse. Salgsmængderne faldt lidt i 2007 og 2008, men forblev på et relativt højt niveau (i 2008 var de stadigvæk 47 % over niveauet for undersøgelsesperioden for den oprindelige undersøgelse). Men salgsmængderne faldt betydeligt mellem 2008 og NUP (med næsten en tredjedel).
Tabel 6
2006
2007
2008
NUP
EU-salget til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (tons)
143 832
139 491
124 463
88 224
Indeks (2006 = 100)
100
97
87
61
4.5. Markedsandel
(55)
EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt progressivt med næsten 16 procentpoint mellem 2006 og NUP (fra 84,6 % til 68,7 %).
Tabel 7
2006
2007
2008
NUP
EU-erhvervsgrenens markedsandel
84,6 %
81,4 %
73,3 %
68,7 %
Indeks (2006 = 100)
100
96
87
81
4.6. Vækst
(56)
Mellem 2006 og NUP faldt forbruget i Unionen med næsten 25 %. EU-erhvervsgrenen mistede omkring 16 procentpoint i markedsandel, mens den pågældende imports markedsandel steg med 3,4 procentpoint.
4.7. Beskæftigelse
(57)
Beskæftigelsen i EU-erhvervsgrenen faldt med 7 % mellem 2006 og NUP.
Tabel 8
2006
2007
2008
NUP
Beskæftigelse for den pågældende vare (personer)
1 942
1 848
1 799
1 804
Indeks (2006 = 100)
100
95
93
93
4.8. Produktivitet
(58)
EU-erhvervsgrenens produktivitet, målt som produktion pr. ansat, faldt med 24 % mellem 2006 og NUP. Den steg lidt i 2007 og 2008, inden den faldt med næsten 25 % i NUP.
Tabel 9
2006
2007
2008
NUP
Produktivitet (tons pr. ansat)
140
151
146
107
Indeks (2006 = 100)
100
107
104
76
4.9. Salgspriser og faktorer, som påvirker hjemmemarkedspriserne
(59)
EU-erhvervsgrenens enhedssalgspriser viser en positiv tendens, da de er steget med 40 % i den betragtede periode. Det skyldes: i) det generelle prisniveau på markedet, ii) behovet for at indhente stigningerne i produktionsomkostningerne, og iii) måden, hvorpå priserne i forsyningskontrakterne fastsættes.
(60)
I 2007 og 2008 var EU-erhvervsgrenen i stand til at øge sine priser i forbindelse med de generelt stigende priser på markedet, som skyldtes en fortsat stor efterspørgsel efter grafitelektroder. Denne efterspørgsel kunne tilskrives de meget positive markedsvilkår inden for stålsektoren til og med de første tre kvartaler af 2008, jf. betragtning 45.
(61)
Priserne steg også i 2007 og 2008 til dels for at dække stigende produktionsomkostninger, især på råmaterialer. Mellem 2006 og 2008 steg omkostningerne med 23 %. Imidlertid var EU-erhvervsgrenen i stand til at dække disse stigninger ved at forøge sine priser betydeligt (+ 33 %).
(62)
Priserne steg stadigvæk, om end i et mindre omfang (+ 5 %) i NUP. Det forhold, at priserne ikke faldt i en periode med faldende efterspørgsel, forklares ved måden, hvorpå forsyningskontrakterne etableres på markedet, og det forhold, at de fleste forsyningskontrakter for 2009 blev indgået i 2008. Som nævnt i betragtning 46 bevægede salgsmængderne for grafitelektroder sig stort set i takt med stålproduktionen. Imidlertid kan forhandlingen af forsyningskontrakter for grafitelektroder for perioder på 6-12 måneder føre til en forsinket virkning af enhver ændring i efterspørgslen på priserne (stigning eller fald). Kontrakterne forhandles ud fra forventede salgsmængder, som kan være forskellige fra den faktisk opnåede salgsmængde med det resultat, at pristendensen i en bestemt periode ikke nødvendigvis følger tendensen i salgsmængden for samme periode. Det var tilfældet i NUP, da salgsmængden faldt, men priserne forblev høje, da de fleste forsyningskontrakter for 2009 blev indgået i 2008, og nogle leveringer, der var planlagt til 2008, blev udsat til 2009. Stigningen på 5 % i priserne i NUP var ikke desto mindre utilstrækkelig til at dække omkostningsstigningerne (+ 13 %), hvilket havde været muligt i de foregående perioder. Priserne blev genforhandlet på et lavere niveau efter NUP.
(63)
Som nævnt i betragtning 49 fulgte priserne på importen fra det pågældende land en tendens, der svarede til tendensen for EU-erhvervsgrenens priser, men forblev konsekvent lavere end EU-erhvervsgrenens priser.
Tabel 10
2006
2007
2008
NUP
Enhedspris på EU-markedet (EUR/ton)
2 569
3 103
3 428
3 585
Indeks (2006 = 100)
100
121
133
140
4.10. Lønninger
(64)
Mellem 2006 og NUP steg gennemsnitslønnen pr. ansat med 15 %.
Tabel 11
2006
2007
2008
NUP
Årlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (000 EUR)
52
56
61
60
Indeks (2006 = 100)
100
108
118
115
4.11. Investeringer
(65)
Mellem 2006 og NUP steg den årlige investeringsstrøm i den pågældende vare fremstillet af EU-erhvervsgrenen med 37 %. Imidlertid faldt investeringerne i NUP med 14 % sammenlignet med 2008.
Tabel 12
2006
2007
2008
NUP
Nettoinvesteringer (EUR)
30 111 801
45 383 433
47 980 973
41 152 458
Indeks (2006 = 100)
100
151
159
137
4.12. Rentabilitet og investeringsafkast
(66)
Med en stigning i omkostningerne på 40 % i den betragtede periode lykkedes det stadig EU-erhvervsgrenen mellem 2006 og 2007 at øge sine priser med mere end omkostningsstigningen. Det førte til en stigning i fortjenesten fra 19 % i 2006 til 26 % i 2007. Fra 2007 til 2008 steg priser og omkostninger i samme forhold, således at EU-erhvervsgrenens margen forblev stabil på niveauet for 2007. Fortjenesten faldt derefter igen til 19 % i NUP som følge af virkningen på omkostningerne ved lavere produktionskapacitetsudnyttelse og højere priser på råmaterialer. Fortjenesten faldt yderligere i 2009, da EU-erhvervsgrenen var nødt til at justere sine priser i nedadgående retning for at kunne afspejle den generelle nedgang i salgspriserne på markedet for grafitelektroder som følge af faldende efterspørgsel i stålsektoren.
(67)
Investeringsafkastet steg fra 71 % i 2006 til 103 % i 2007. I 2008 steg det til 119 %, inden det faldt til 77 % i NUP. Generelt steg investeringsafkastet kun med 6 procentpoint mellem 2006 og NUP.
Tabel 13
2006
2007
2008
NUP
Nettofortjeneste ved EU-salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af nettosalg)
19 %
26 %
25 %
19 %
Investeringsafkast (nettofortjenesten i % af den bogførte nettoværdi af investeringerne)
71 %
103 %
119 %
77 %
4.13. Likviditet og evne til at rejse kapital
(68)
Nettolikviditeten fra driften steg mellem 2006 og 2007. Denne stigning fortsatte i 2008, inden den faldt i NUP. Likviditeten var generelt 28 % højere i NUP end ved begyndelsen af den betragtede periode.
(69)
Der var ingen tegn på, at EU-erhvervsgrenen havde vanskeligheder med at rejse kapital, hvilket hovedsagelig skyldtes, at en række producenter indgår i større koncerner.
Tabel 14
2006
2007
2008
NUP
Likviditet (EUR)
109 819 535
159 244 026
196 792 707
140 840 498
Indeks (2006 = 100)
100
145
179
128
4.14. Dumpingmargenens størrelse
(70)
På baggrund af mængden, markedsandelen og priserne på importen fra Indien kan virkningerne af de faktiske dumpingmargener for EU-erhvervsgrenen ikke anses for at være ubetydelige.
4.15. Genrejsning fra virkningerne af tidligere subsidiering og dumping
(71)
De ovenfor undersøgte indikatorer viser, at der er sket en vis forbedring af EU-erhvervsgrenens økonomiske og finansielle situation efter indførelsen af endelige udlignings- og antidumpingforanstaltninger i 2004. EU-erhvervsgrenen drog især mellem 2006 og 2008 fordel af stigningen i priser og fortjeneste. Det skyldtes meget positive markedsvilkår, som gjorde det muligt at opretholde høje priser og en høj rentabilitet, selv om EU-erhvervsgrenens markedsandel som nævnt i betragtning 55 var faldende. Imidlertid steg markedsandelen af den indiske import i den samme periode til trods for foranstaltningerne, og indiske varer er blevet importeret til priser, der er lavere end EU-erhvervsgrenens priser. I NUP begyndte fortjenesten allerede at falde for EU-erhvervsgrenen og faldt yderligere i 2009 som følge af omkostningsstigningen og de begrænsede prisstigninger.
5. Indvirkningen af dumpingimporten og andre faktorer
5.1. Virkningerne af dumpingimporten
(72)
Til trods for et fald i forbruget i Den Europæiske Union i den betragtede periode blev importmængden fra det pågældende land mere end fordoblet og markedsandelen for denne import mere end tredoblet (jf. betragtning 49). Hvis antidumping- og udligningstolden ikke tages i betragtning, underbød importen fra det pågældende land priserne i EU-erhvervsgrenen om end med mindre end 2 % i NUP.
5.2. Virkningen af den økonomiske krise
(73)
Som følge af meget positive økonomiske vilkår i stålindustrien og i andre beslægtede industrier, herunder industrien for grafitelektroder, var EU-erhvervsgrenen i 2007 og i de første tre kvartaler af 2008 i en temmelig god økonomisk forfatning, da den økonomiske krise viste sig i slutningen af 2008. Det forhold at forsyningskontrakterne for grafitelektroder normalt forhandles for perioder på 6-12 måneder betyder, at der er en forsinket virkning af enhver ændring i efterspørgslen på priserne (stigning eller fald). Eftersom kontrakterne for NUP blev forhandlet på et tidspunkt, da virkningerne af den økonomiske krise ikke kunne forudses, var virkningen af den økonomiske krise i NUP hovedsagelig med hensyn til mængde, idet enhver virkning med hensyn til priser ville være blevet følt af EU-erhvervsgrenen med en vis forsinkelse. I den forbindelse skal det bemærkes, at situationen for EU-erhvervsgrenen i en vis forstand er forværret, selv i perioden med positive økonomiske vilkår, ved at der er tabt markedsandele over for importen fra det pågældende land. Det forhold, at denne forværring ikke førte til større negative virkninger, skyldtes dels den store efterspørgsel i 2007-2008, som betød, at EU-erhvervsgrenen kunne opretholde store produktions- og salgsmængder, dels det forhold, at da disse mængder faldt i NUP, kunne priserne stadig opretholdes som følge af ovennævnte tidsmæssige forsinkelse.
5.3. Import fra andre lande
(74)
Da der er medtaget andre varer end den vare, der undersøges under Eurostats KN-koder, er følgende analyse blevet udført ud fra importoplysninger registreret under Taric-koderne, suppleret med oplysninger, der er indsamlet i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 6. Der blev set bort fra en del af importen, da den tilsyneladende ud fra de foreliggende oplysninger ikke indgik i den undersøgte vare.
(75)
Det skønnes, at importmængden fra andre tredjelande steg med 63 % fra ca. 11 000 tons i 2006 til ca. 18 500 tons i NUP. Markedsandelen for importen fra andre lande steg fra 6,6 % i 2006 til 14,4 % i NUP. Gennemsnitsprisen for importen fra andre tredjelande steg med 42 % mellem 2006 og NUP. Den største del af importen kommer tilsyneladende fra Folkerepublikken Kina (»Kina«), Rusland, Japan og Mexico, der var de eneste lande med en individuel markedsandel på mere end 1 % i NUP. Importen fra disse lande undersøges yderligere i de følgende betragtninger. Importen fra ni andre lande tegner sig for en samlet markedsandel på kun 2 % og undersøges ikke yderligere.
(76)
Den kinesiske imports markedsandel steg med 2,4 procentpoint i den betragtede periode (fra 0,2 % til 2,6 %). De foreliggende oplysninger tyder på, at denne import skete til priser, der var lavere end EU-erhvervsgrenens priser og også lavere end priserne på importen med oprindelse i Indien.
(77)
Den russiske imports markedsandel steg med 4,2 procentpoint i den betragtede periode (fra 1,9 % til 6,1 %). De foreliggende oplysninger tyder på, at denne import skete til priser, der var lidt lavere end EU-erhvervsgrenens priser, men højere end priserne på importen med oprindelse i Indien.
(78)
Den japanske imports markedsandel faldt med 0,4 procentpoint i den betragtede periode (fra 2,0 % til 1,6 %). De foreliggende oplysninger tyder på, at denne import skete til priser, der var lig med eller højere end EU-erhvervsgrenens priser og også højere end priserne på importen med oprindelse i Indien.
(79)
Den mexicanske imports markedsandel steg med 1,0 procentpoint i den betragtede periode (fra 0,9 % til 1,9 %). De foreliggende oplysninger tyder på, at denne import skete til priser, der var højere end EU-erhvervsgrenens priser og også højere end priserne på importen med oprindelse i Indien.
(80)
Som konklusion kan det ikke udelukkes, at udviklingen i importen fra Kina og Rusland i nogen grad kan have bidraget til forværringen af EU-erhvervsgrenens markedsandel. I betragtning af den generelle art af de foreliggende oplysninger fra importstatistikkerne, som ikke gør det muligt at sammenligne priserne på varetyperne, sådan som det var muligt for Indien ud fra den eksporterende producents detaljerede oplysninger, kan indvirkningen af den kinesiske og russiske import imidlertid ikke fastslås med sikkerhed.
Tabel 15
2006
2007
2008
NUP
Importmængde fra andre lande (tons)
11 289
11 243
19 158
18 443
Indeks (2006 = 100)
100
100
170
163
Markedsandel for importen fra andre lande
6,6 %
6,6 %
11,3 %
14,4 %
Importpris fra andre lande (EUR/ton)
2 467
3 020
3 403
3 508
Indeks (2006 = 100)
100
122
138
142
2006
2007
2008
NUP
Importmængde fra Kina (tons)
421
659
2 828
3 380
Indeks (2006 = 100)
100
157
672
804
Den kinesiske imports markedsandel
0,2 %
0,4 %
1,7 %
2,6 %
Importpris fra Kina (EUR/ton)
1 983
2 272
2 818
2 969
Indeks (2006 = 100)
100
115
142
150
2006
2007
2008
NUP
Importmængde fra Rusland (tons)
3 196
2 887
8 441
7 821
Indeks (2006 = 100)
100
90
264
245
Markedsandel for importen fra Rusland
1,9 %
1,7 %
5,0 %
6,1 %
Importpris fra Rusland (EUR/ton)
2 379
2 969
3 323
3 447
Indeks (2006 = 100)
100
125
140
145
2006
2007
2008
NUP
Importmængde fra Japan (tons)
3 391
2 223
3 731
2 090
Indeks (2006 = 100)
100
66
110
62
Markedsandel for importen fra Japan
2,0 %
1,3 %
2,2 %
1,6 %
Importpris fra Japan (EUR/ton)
2 566
3 131
3 474
3 590
Indeks (2006 = 100)
100
122
135
140
2006
2007
2008
NUP
Importmængde fra Mexico (tons)
1 478
2 187
2 115
2 465
Indeks (2006 = 100)
100
148
143
167
Markedsandel for importen fra Mexico
0,9 %
1,3 %
1,2 %
1,9 %
Importpris fra Mexico (EUR/ton)
2 634
3 629
4 510
4 554
Indeks (2006 = 100)
100
138
171
173
6. Konklusion
(81)
Som anført i betragtning 49 er importmængden fra det pågældende land mere end fordoblet mellem 2006 og NUP. Da forbruget faldt med næsten 25 % i samme periode, førte dette til en kraftig stigning i de indiske eksportørers markedsandel fra ca. 1,5 % i 2006 til ca. 5 % i NUP. De indiske eksportpriser over for EU steg betydeligt i den betragtede periode som et resultat af de generelt højere markedspriser, men de underbød stadigvæk EU-erhvervsgrenens priser.
(82)
Mellem 2006 og NUP var der en række vigtige indikatorer, der udviklede sig negativt til trods for de gældende antidumping- og udligningsforanstaltninger: Produktions- og salgsmængderne faldt med 29 % hhv. 39 %, kapacitetsudnyttelsen faldt med 28 % og blev efterfulgt af et fald i beskæftigelsen og produktiviteten. Selv om en del af disse negative udviklingstendenser kan forklares med det kraftige fald i forbruget, som faldt med næsten 25 % i den betragtede periode, skal EU-erhvervsgrenens kraftige fald i markedsandele (- 15,9 procentpoint mellem 2006 og NUP) også fortolkes på baggrund af den konstante stigning i markedsandelen for indisk import.
(83)
Med hensyn til den temmelig høje fortjeneste i NUP skyldtes den hovedsagelig det fortsat høje prisniveau som forklaret i betragtning 62. Det konkluderes, at EU-erhvervsgrenens situation forværredes generelt i den betragtede periode, og at EU-erhvervsgrenen befandt sig i en udsat situation i slutningen af NUP til trods for en ret høj fortjeneste på det tidspunkt, da dens bestræbelser på at opretholde salgsmængder og et tilstrækkeligt højt prisniveau blev forpurret af den tiltagende indiske dumpingimport i en situation med faldende efterspørgsel.
F. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET SKADE
1. Indledende bemærkninger
(84)
Som allerede vist har indførelsen af antidumpingforanstaltninger kun til en vis grad gjort det muligt for EU-erhvervsgrenen at overvinde følgerne af den lidte skade. Da det høje EU-forbrug, som gjorde sig gældende i det meste af den betragtede periode, forsvandt i NUP, fremstod EU-erhvervsgrenen imidlertid i en udsat og sårbar situation og lider stadigvæk under den skadevoldende virkning af dumpingimporten fra Indien. Navnlig EU-erhvervsgrenens evne til at få dækket de stigende omkostninger var ved udgangen af NUP ringe.
2. Forbindelsen mellem eksportmængder og priser til tredjelande og eksportmængder og priser til Unionen
(85)
Det konstateredes, at gennemsnitsprisen ved eksportsalg fra Indien til lande uden for EU var lavere end den gennemsnitlige eksportpris til Unionen og også lavere end priserne på hjemmemarkedet. Den indiske eksportørs salg til lande uden for EU skete i betydelige mængder og tegnede sig for størstedelen af det samlede eksportsalg. Kommissionen fandt derfor, at hvis foranstaltningerne udløb, ville de indiske eksportører have et incitament til at omdirigere en betydelig eksportmængde fra andre tredjelande til det mere attraktive EU-marked til priser, der - selv om de ville være højere end priserne til tredjelandene - sandsynligvis stadigvæk ville være lavere end de nuværende eksportpriser til Unionen.
3. Uudnyttet kapacitet og lagre på det indiske marked
(86)
Den samarbejdsvillige indiske producent havde en betydelig uudnyttet kapacitet og planlagde at øge kapaciteten i 2010/2011. Der findes derfor kapacitet til at øge eksporten betydeligt til Unionen, navnlig da der ikke er tegn på, at markeder i tredjelande eller hjemmemarkedet kan aftage en yderligere produktion.
(87)
I sine kommentarer til fremlæggelsen af oplysninger hævdede den samarbejdsvillige indiske producent, at virksomhedens uudnyttede kapacitet hovedsagelig skyldtes den økonomiske krise og det dermed forbundne fald i efterspørgslen. Imidlertid kan en betydelig del af virksomhedens uudnyttede kapacitet forklares ved, at virksomheden øgede sin kapacitet væsentligt mellem 2006 og NUP. Desuden bør det bemærkes, at virksomheden har planlagt en yderligere øget kapacitet. Endvidere bør det også erindres, at der findes endnu en indisk producent, som ikke samarbejdede, med en lignende kapacitet og udnyttelse, og som også for nylig har meddelt, at virksomheden planlægger en endnu større kapacitetsudvidelse.
4. Konklusion
(88)
Producenterne i det pågældende land har mulighed for at øge og/eller omdirigere deres eksport til EU-markedet. Desuden er priserne på indisk eksport til tredjelande lavere end priserne til Unionen. Det fremgik af undersøgelsen, at ud fra de sammenlignelige varetyper solgte den samarbejdsvillige eksporterende producent den pågældende vare til priser, der var lavere end EU-erhvervsgrenens priser. Disse lave priser vil sandsynligvis fortsat falde, så de svarer til de lavere priser, der gælder for resten af verden. En sådan prisadfærd vil sammen med den evne, som eksportørerne i det pågældende land har, til at levere betydelige mængder af den pågældende vare til EU-markedet, højst sandsynligt have en negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
(89)
Som ovenfor vist befinder EU-erhvervsgrenen sig stadig i en sårbar og udsat situation. Hvis EU-erhvervsgrenen udsættes for øget import fra det pågældende land til dumpingpriser, er det sandsynligt, at dens salg, markedsandel og salgspriser vil falde med deraf følgende forværring af dens finansielle situation, således at den situation, der konstateredes i den oprindelige undersøgelse, igen vil opstå. Ud fra ovenstående konkluderes det derfor, at en ophævelse af foranstaltningerne efter al sandsynlighed vil føre til en forværring af den allerede udsatte situation og til, at EU-erhvervsgrenen igen vil lide væsentlig skade.
G. UNIONENS INTERESSER
1. Indledning
(90)
Det blev i henhold til grundforordningens artikel 21 undersøgt, om det ville være imod Unionens interesser som helhed at opretholde de nuværende antidumpingforanstaltninger. Unionens interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, dvs. EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
(91)
Det bør erindres, at vedtagelsen af foranstaltninger ikke blev anset for at være imod Unionens interesser i den oprindelige undersøgelse. Da nærværende undersøgelse er en fornyet undersøgelse med analyse af en situation, hvor der allerede har været antidumpingforanstaltninger gældende, giver det endvidere mulighed for at foretage en vurdering af eventuelle uønskede negative virkninger for de pågældende parter af de gældende antidumpingforanstaltninger.
(92)
På dette grundlag blev det undersøgt, om der fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at opretholde foranstaltninger i denne bestemte sag trods konklusionerne om sandsynligheden for fortsat eller fornyet skadevoldende dumping.
2. EU-erhvervsgrenens interesser
(93)
EU-erhvervsgrenen har vist sig at være en i strukturel henseende levedygtig erhvervsgren. Dette blev bekræftet af den positive udvikling i erhvervsgrenens økonomiske situation efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger i 2004. Navnlig er det forhold, at EU-erhvervsgrenen styrkede sin rentabilitet i årene før undersøgelsesperioden, i stærk modsætning til den situation, der var gældende før indførelsen af foranstaltningerne. EU-erhvervsgrenen har imidlertid konsekvent tabt markedsandel, mens importen fra det pågældende land har haft en væsentlig stigning i markedsandelen i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen vil sandsynligvis befinde sig i en endnu værre situation, hvis foranstaltningerne bortfalder.
3. Importørernes og brugernes interesser
(94)
Ingen af de ni ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som blev kontaktet, tilbød at samarbejde.
(95)
17 brugere henvendte sig og indsendte spørgeskemabesvarelser. De fleste brugere har ikke indkøbt grafitelektroder i Indien i en årrække og var derfor neutrale med hensyn til en mulig fortsættelse af foranstaltningerne, mens seks brugere i det mindste i et vist omfang anvendte indiske elektroder. Fire brugere hævdede, at en fortsættelse af foranstaltningerne ville have en negativ indvirkning på konkurrencen. En sammenslutning (Eurofer) var kraftigt imod en fortsættelse af foranstaltningerne og hævdede, at de betød, at indiske eksportører stort set trak sig tilbage fra EU-markedet. Ifølge sammenslutningen vil en fortsættelse af foranstaltningerne forhindre stålproducenterne i at udvikle alternative forsyningskilder og vil gøre de muligt for EU-erhvervsgrenen fortsat at opretholde en dominerende stilling med stort set kun to virksomheder. Det er dog klart fra udviklingen af den indiske import efter foranstaltningernes indførsel, at der ikke har fundet en sådan massiv tilbagetrækning sted; importen fra Indien er i stedet for steget betydeligt i den betragtede periode. Dertil kommer, at undersøgelsen har vist, at grafitelektroderne i stigende grad kommer ind på EU-markedet fra en række tredjelande. Med hensyn til EU-erhvervsgrenens stilling på markedet skal det erindres, at markedsandelen er faldet med næsten 16 procentpoint i den betragtede periode (jf. betragtning 55). Endelig indrømmede denne sammenslutning også, at grafitelektroder kun udgør en ret lille del af de samlede omkostninger for stålproducenterne.
(96)
Det skal endvidere erindres, at det i den oprindelige undersøgelse blev konkluderet, at indførelsen af foranstaltninger ikke ville have væsentlige følger for brugerne (10). Selv om der har været anvendt foranstaltninger i fem år, fortsætter importørerne og brugerne i Unionen med at købe varen i bl.a. Indien. Det blev heller ikke fremført, at der havde været problemer med at finde andre kilder. For så vidt angår virkningerne af indførelsen af foranstaltninger på brugerne, skal det desuden erindres, at det i den oprindelige undersøgelse blev konkluderet, at omkostningsstigninger kun i ubetydelig grad ville påvirke brugerindustrierne, da omkostningerne ved grafitelektroder kun har ringe indflydelse på brugerindustrierne. Der blev ikke fundet tegn på det modsatte efter indførelsen af foranstaltningerne. Det konkluderes derfor, at en opretholdelse af antidumpingforanstaltningerne sandsynligvis ikke vil have alvorlige følger for importørerne og brugerne i Unionen.
4. Konklusion
(97)
I betragtning af ovennævnte drages den konklusion, at der ikke findes nogen tvingende grund til ikke at opretholde de gældende antidumpingforanstaltninger.
H. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(98)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det er hensigten at anbefale, at de nuværende foranstaltninger opretholdes. Parterne fik desuden en frist til at fremsætte bemærkninger til ovennævnte fremlæggelse af oplysninger. Der blev taget behørigt hensyn til indlæg og bemærkninger.
(99)
Det fremgår af ovenstående, at antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse grafitelektroder med oprindelse i Indien bør opretholdes, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2. Det skal erindres, at disse foranstaltninger består af værditold.
(100)
Den individuelle antidumpingtold for de virksomheder, der er nævnt i denne forordning, gælder udelukkende for importen af den pågældende vare, som er fremstillet af disse virksomheder og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Import af den pågældende vare, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(101)
Alle anmodninger om anvendelse af denne individuelle antidumpingtold (f.eks. efter ændring i den pågældende enheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen (11) sammen med alle relevante oplysninger, navnlig om ændringer i virksomhedens aktiviteter vedrørende produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af grafitelektroder af den art, der anvendes til elektriske ovne, med en tilsyneladende densitet på 1,65 g/cm3 eller derover og en elektrisk modstand på 6,0 μΩ.m eller derunder, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 8545 11 00 (Taric-kode 8545110010), og nipler, der anvendes til sådanne elektroder, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 8545 90 90 (Taric-kode 8545909010), uanset om de importeres sammen eller separat, med oprindelse i Indien.
2. Tolden på nettoprisen, frit Den Europæiske Unions grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af nedenstående virksomheder, fastsættes til følgende:
Virksomhed
Endelig told
(%)
Taric tillægskode
Graphite India Limited (GIL), 31 Chowringhee Road, Kolkatta - 700016, West Bengal
9,4
A530
HEG Limited, Bhilwara Towers, A-12, Sector-1, Noida - 201301, Uttar Pradesh
0
A531
Alle andre virksomheder
8,5
A999
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er anført.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2010.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1186/2010,
annettu 13 päivänä joulukuuta 2010,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Intiasta peräisin olevien grafiittielektrodijärjestelmien tuonnissa asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan sekä 11 artiklan 2, 5 ja 6 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission, jäljempänä ’komissio’, ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Voimassa olevat toimenpiteet
(1)
Neuvosto otti polkumyyntitutkimuksen, jäljempänä ’alkuperäinen tutkimus’, jälkeen asetuksella (EY) N:o 1629/2004 (2) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin, jäljempänä ’lopulliset polkumyyntitoimenpiteet’, Intiasta peräisin olevien, tällä hetkellä CN-koodiin ex 8545 11 00 kuuluvien tiettyjen grafiittielektrodien ja tällaisissa elektrodeissa käytettävien, tällä hetkellä CN-koodiin ex 8545 90 90 kuuluvien jatkonippeleiden tuonnissa. Toimenpiteet toteutettiin 0 prosentin arvotullin muodossa.
(2)
Neuvosto otti tukien vastaisen tutkimuksen jälkeen asetuksella (EY) N:o 1628/2004 (3) käyttöön lopullisen tasoitustullin, jäljempänä ’lopulliset tasoitustoimenpiteet’, Intiasta peräisin olevien, tällä hetkellä CN-koodiin ex 8545 11 00 kuuluvien tiettyjen grafiittielektrodien ja tällaisissa elektrodeissa käytettävien, tällä hetkellä CN-koodiin ex 8545 90 90 kuuluvien jatkonippeleiden tuonnissa. Toimenpiteet toteutettiin 15,7 prosentin arvotullin muodossa lukuun ottamatta yhtä yritystä, johon sovellettava tulli oli 7 prosenttia.
(3)
Omasta aloitteestaan vireille pannun tasoitustoimenpiteiden osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen neuvosto muutti asetuksella (EY) N:o 1354/2008 (4) asetuksia (EY) N:o 1628/2004 ja (EY) N:o 1629/2004. Lopullisia tasoitustulleja muutettiin 6,3 prosenttiin ja 7 prosenttiin yksilöllisesti mainittujen viejien tuonnin osalta jäännöstullin ollessa 7,2 prosenttia. Lopullisia polkumyyntitulleja muutettiin 9,4 prosenttiin ja 0 prosenttiin yksilöllisesti mainittujen viejien tuonnin osalta jäännöstullin ollessa 8,5 prosenttia.
2. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelupyyntö
(4)
Lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon lähestyvää päättymistä koskevan ilmoituksen (5) julkaisemisen johdosta komissiota pyydettiin 18 päivänä kesäkuuta 2009 panemaan vireille perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukainen kyseisten toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu. Pyynnön esittäjinä oli kolme unionin tuottajaa: Graftech International, SGL Carbon GmbH ja Tokai ERFTCARBON GmbH, jäljempänä ’pyynnön esittäjät’, joiden tuotanto muodostaa valtaosan eli tässä tapauksessa yli 90 prosenttia tiettyjen grafiittielektrodijärjestelmien kokonaistuotannosta unionissa.
(5)
Pyyntö perustui siihen, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon jatkumiseen tai toistumiseen.
3. Voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepano
(6)
Kun komissio oli neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan todennut, että on olemassa riittävä näyttö toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun panemiseksi vireille, se ilmoitti 17 päivänä syyskuuta 2009 perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen tutkimuksen vireillepanosta julkaisemalla asiaa koskevan ilmoituksen, jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, Euroopan unionin virallisessa lehdessä (6).
4. Rinnakkaiset tutkimukset
(7)
Komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä17 päivänä syyskuuta 2009 julkaistulla vireillepanoilmoituksella (7) myös muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (8) 18 artiklan mukaisen tasoitustoimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta.
5. Tutkimus
5.1 Tutkimusajanjakso
(8)
Polkumyynnin jatkumista tai toistumista koskeva tutkimus kattoi 1 päivän heinäkuuta 2008 ja 30 päivän kesäkuuta 2009 välisen kauden, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’. Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittäviä suuntauksia tarkasteltiin kaudella, joka ulottui 1 päivästä tammikuuta 2006 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
5.2 Tutkimuksen osapuolet
(9)
Komissio ilmoitti toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta virallisesti pyynnön esittäjille, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, niille vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä viejämaan edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(10)
Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
(11)
Etuyhteydettömien tuojien ilmeisen suuren määrän vuoksi pidettiin asianmukaisena tutkia perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti, oliko syytä käyttää otantamenetelmää. Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi edellä mainittuja osapuolia ilmoittautumaan perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti 15 päivän kuluessa tarkastelujen vireillepanosta ja toimittamaan komissiolle vireillepanoilmoituksessa pyydetyt tiedot. Yksikään etuyhteydetön tuoja ei kuitenkaan ilmoittanut yhteistyöhalukkuudestaan. Sen vuoksi otanta ei ollut tarpeen.
(12)
Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan ja jotka olivat ilmoittautuneet vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Vastauksia saatiin kolmelta unionin tuottajien ryhmältä (eli pyynnön esittäjiltä), yhdeltä vientiä harjoittavalta tuottajalta ja 17 käyttäjältä. Yksikään tuoja ei ilmoittautunut otantamenettelyn aikana, eivätkä muutkaan tuojat toimittaneet tietoja tai ilmoittautuneet komissiolle tutkimuksen aikana.
(13)
Vain yksi kahdesta tiedossa olleesta intialaisesta vientiä harjoittavasta tuottajasta, HEG Limited, jäljempänä ’HEG’, teki tarkastelussa täysimääräisesti yhteistyötä vastaamalla kyselylomakkeeseen. Alkuperäisessä tutkimuksessa kyseisen yrityksen täydellinen virallinen nimi oli Hindustan Electro Graphite Limited. Yritys on myöhemmin muuttanut nimensä muotoon HEG Limited. Toinen alkuperäisessä tutkimuksessa yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja, Graphite India Limited, jäljempänä ’GIL’, päätti olla vastaamatta kyselylomakkeeseen tässä tarkastelussa.
(14)
Komissio pyysi ja tarkisti kaikki tarpeellisiksi katsomansa tiedot sen määrittämiseksi, onko polkumyynnin ja siitä aiheutuvan vahingon jatkuminen tai toistuminen todennäköistä ja mikä on unionin edun mukaista. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien osapuolten toimitiloihin:
a)
Unionin tuottajat
-
SGL Carbon GmbH, Wiesbaden ja Meitingen, Saksa
-
Graftech Switzerland SA, Bussigny, Sveitsi
-
Graftech Iberica S.L., Ororbia, Espanja
-
Tokai ERFTCARBON GmbH, Grevenbroich, Saksa.
b)
Vientiä harjoittava tuottaja Intiassa
-
HEG Limited, Bhopal.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(15)
Tässä tarkastelussa tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa, eli Intiasta peräisin olevat, CN-koodiin ex 8545 11 00 kuuluvat sähköuuneissa käytettävät grafiittielektrodit, joiden näennäistiheys on vähintään 1,65 g/cm3 ja sähkövastus enintään 6,0 μΩ.m, ja kyseisissä elektrodeissa käytettävät, CN-koodiin ex 8545 90 90 kuuluvat jatkonippelit, riippumatta siitä, tuodaanko ne yhdessä vai erikseen, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’.
(16)
Tutkimuksessa vahvistettiin alkuperäisen tutkimuksen tavoin, että tarkasteltavana oleva tuote ja vientiä harjoittavan tuottajan Intian kotimarkkinoilla tuottamat ja myymät tuotteet samoin kuin unionin tuottajien unionissa tuottamat ja myymät tuotteet ovat perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita, koska niiden fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset ovat samat.
C. POLKUMYYNNIN JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
(17)
Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, johtaisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen tai toistumiseen.
1. Yleistä
(18)
Yksi intialainen vientiä harjoittava tuottaja toimi yhteistyössä. Toinen tiedossa ollut vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa.
(19)
Yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan viennin määrän ja Intiasta unioniin suuntautuneen viennin kokonaismäärän vertailu osoitti, että yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan vienti kattoi suurimman osan Intiasta unioniin tulleesta koko tuonnista tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Yhteistyössä toimimisen astetta voidaan näin ollen pitää korkeana.
2. Polkumyynnillä tapahtunut tuonti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla
2.1 Normaaliarvo
(20)
Komissio tutki aluksi perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti, oliko yhteistyössä toiminut intialainen vientiä harjoittava tuottaja myynyt samankaltaista tuotetta kotimarkkinoillaan edustavassa määrin riippumattomille asiakkaille eli oliko tällaisen myynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia vastaavasta vientimyynnistä unioniin.
(21)
Komissio yksilöi tämän jälkeen yrityksen kotimarkkinoilla myymät samankaltaisen tuotteen lajit, jotka olivat samanlaisia kuin unioniin viedyt lajit tai suoraan niihin verrattavissa. Grafiittielektrodien tuotelajien määrittämisessä otettiin huomioon seuraavat tekijät: i) myytiinkö niitä yhdessä jatkonippeleiden kanssa, ii) niiden läpimitta ja iii) niiden pituus.
(22)
Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja väitti, että määritettäessä samanlaisia tai toisiinsa verrattavissa olevia grafiittielektrodijärjestelmiä huomioon olisi otettava myös se, että grafiittielektrodijärjestelmiä tuotetaan erilaatuisesta koksista (joka on perusraaka-aine). Tutkimuksessa vahvistettiinkin, että yritys käytti tuotantoprosessissa kahta erilaatuista koksia: tuotua huippulaatuista neulakoksia sekä Intian markkinoilta hankittua tavallista koksia. Lisäksi vahvistettiin, että käytetyn koksin laji määrittää tuotantokustannukset ja lopputuotteen hinnan.
(23)
Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi komissio jakoi tämän vuoksi kummankin tuotelajin alhaisen ja korkean laatuluokan tuotteisiin polkumyyntilaskelmia varten.
(24)
Tämän jälkeen tutkittiin, oliko yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynti ollut edustavaa kunkin tuotelajin osalta eli oliko kunkin tuotelajin kotimarkkinamyynti ollut vähintään 5 prosenttia saman tuotelajin unioniin suuntautuneen vientimyynnin määrästä. Näiden edustavassa määrin myytyjen tuotelajien osalta tutkittiin sitten, oliko kyseinen myynti tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(25)
Se, voitiinko kunkin edustavassa määrin kotimarkkinoilla myydyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä, selvitettiin määrittämällä, kuinka suuri osuus asianomaisen tuotelajin riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa. Kaikissa tapauksissa, joissa tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynti tapahtui riittävässä määrin ja tavanomaisessa kaupankäynnissä, normaaliarvo perustui tosiasialliseen kotimarkkinahintaan, joka laskettiin kyseisen tuotelajin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tapahtuneen koko kotimarkkinamyynnin painotettuna keskiarvona.
(26)
Niille tuotelajeille, joiden kotimarkkinamyynti ei ollut edustavaa tai ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Normaaliarvo muodostettiin lisäämällä vietyjen tuotelajien tuotantokustannuksiin, joita oikaistiin tarvittaessa, kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali, joiden määrittämisessä käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti tosiasiallisia tietoja, jotka pohjautuivat tutkimuksen kohteena olevan vientiä harjoittavan tuottajan samankaltaisen tuotteen valmistukseen ja myyntiin tavanomaisessa kaupankäynnissä.
2.2 Vientihinta
(27)
Koska yhteistyössä toimineen intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan koko vientimyynti unioniin suuntautui suoraan riippumattomille asiakkaille, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
2.3 Vertailu
(28)
Normaaliarvon painotetun keskiarvon ja vientihinnan painotetun keskiarvon vertailu tehtiin noudettuna lähettäjältä -hinnoin samassa kaupan portaassa. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu olisi tasapuolinen, siinä otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti huomioon erot niissä tekijöissä, joiden osoitettiin vaikuttaneen hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen. Tästä syystä otettiin oikaisujen muodossa asianmukaisesti huomioon erot pyynnön esittäjän maksamissa kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, pakkaus- ja liitännäiskustannuksissa, rahoituskuluissa, pankkimaksuissa ja polkumyyntitulleissa, kun se oli aiheellista ja perusteltua.
(29)
Yhteistyössä toiminut intialainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sen tapauksessa viennin jälkeinen tuontitullien hyvitysjärjestelmä, jäljempänä ’DEPBS’, on todellisuudessa tullinpalautusjärjestelmä, koska DEPBS-lisenssejä käytetään vain grafiittielektrodijärjestelmien tuotantoon käytettyjen raaka-aineiden tuontitullien maksamiseen. Sen vuoksi raaka-aineista maksettujen tuontitullien kustannukset palautetaan, kun tuote viedään maasta, mistä on tuloksena alhaisempi vientihinta. Tämän vuoksi yritys väitti, että kotimarkkinahintoja olisi oikaistava, koska tuontitullin palautus ei vaikuta niihin. Tutkimus osoitti, että väitteensä vastaisesti yritys käyttää tullittomasti tuotuja raaka-aineita sekä vientimarkkinoille että kotimarkkinoille tarkoitettujen grafiittielektrodijärjestelmien valmistuksessa. Sen vuoksi DEPBS-järjestelmällä ei ole vaikutusta kotimarkkinoilla myytyjen ja vietyjen tuotteiden hintaeroon, eikä oikaisua voida myöntää.
2.4 Polkumyyntimarginaali
(30)
Tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vastaavan tuotelajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan. Edellä mainitun menetelmän mukaisesti yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle vahvistettu polkumyyntimarginaali on 11-12 prosenttia.
(31)
Niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella voimassa olevien toimenpiteiden jatkamista, ilmoittamisen, jäljempänä ’lopullisista päätelmistä ilmoittaminen’, jälkeen tekemissään huomautuksissa kyseinen yritys väitti, että polkumyyntimarginaalin laskutapa poikkesi alkuperäisessä tutkimuksessa käytetystä menetelmästä, koska marginaali laskettiin tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson 12 kuukaudesta neljän perusteella, kun alkuperäisessä tutkimuksessa otettiin huomioon kaikki tutkimusajanjakson 12 kuukautta. Yritys väitti siksi, että käytetty laskutapa lisäsi polkumyyntimarginaalia.
(32)
On muistettava, että toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevissa tarkasteluissa, joissa on määritettävä, jatkuuko polkumyynti tai onko sen toistuminen todennäköistä, komission polkumyyntilaskelma perustuu yleisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson 12 kuukaudesta neljään. Paikalla tehdyssä tarkastuksessa varmistettiin, että nämä neljä kuukautta olivat edustavia koko 12 kuukauden jakson osalta. Tämä tehtiin vertaamalla näiden neljän kuukauden kustannuksia ja hintoja jäljelle jääneiden kahdeksan kuukauden tietoihin. Lisäksi valitut neljä kuukautta olivat kunkin vuosineljänneksen viimeiset kuukaudet, ja näin ollen ne jakautuivat tasaisesti 12 kuukauden jaksolla. Komissio ei siksi katso, että käytetty menetelmä muuttaa lopullisia päätelmiä polkumyynnistä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tai että se lisää polkumyyntimarginaalia.
(33)
Koska toinen tiedossa ollut intialainen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä, sille ei voitu laskea polkumyyntimarginaalia. Tarkastelua koskevan pyynnön mukaan tämän yrityksen vienti unioniin tapahtui kuitenkin myös polkumyyntihinnoin. Koska suurin osa Intiasta peräisin olevasta viennistä liittyy yhteistyössä toimineeseen intialaiseen tuottajaan, jonka havaittiin harjoittavan polkumyyntiä, ja Intiasta tuodun tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräinen hinta Eurostatin mukaan on alempi kuin yhteistyössä toimineen yrityksen keskimääräinen vientihinta, voidaan vahvistaa, että polkumyyntiä esiintyy koko maan laajuisesti.
3. Tuonnin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan
(34)
Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tapahtuneen polkumyynnin lisäksi tarkasteltiin myös polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä. Koska tutkimuksessa toimi yhteistyössä vain yksi intialainen vientiä harjoittava tuottaja, jäljempänä olevat päätelmät perustuvat ainoalta yhteistyössä toimineelta yritykseltä saatuihin tietoihin samoin kuin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä oleviin tosiasioihin eli Eurostatin tietoihin ja tarkastelua koskevassa pyynnössä esitettyihin tietoihin.
(35)
Tässä yhteydessä tarkasteltiin seuraavia tekijöitä: vientiä harjoittavien intialaisten tuottajien käytettävissä oleva kapasiteetti, unionin markkinoiden houkuttelevuus intialaisten tuottajien kannalta ja vientihinnat kolmansiin maihin.
3.1 Viejien käytettävissä oleva kapasiteetti
(36)
Tutkimuksen mukaan yhteistyössä toimineella intialaisella vientiä harjoittavalla tuottajalla on käytettävissä olevaa kapasiteettia. Lisäksi yritys on julkisesti todennut, että se aikoo kasvattaa nykyistä kapasiteettiaan. On myös huomattava, että yritys on suuntautunut vientitoimintaan ja suurin osa sen liikevaihdosta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tuli vientimyynnistä ja että unioni on edelleen merkittävä vientikohde voimassa olevista toimenpiteistä huolimatta.
(37)
Tarkastelua koskevan pyynnön mukaan toinen intialainen tuottaja on jo huomattavasti kasvattanut kapasiteettiaan toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen ja on aikeissa kasvattaa sitä lisää. Sen vuoksi ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että ainakin osa kasvaneesta kapasiteetista voitaisiin suunnata unionin markkinoille, jos toimenpiteet eivät olisi voimassa.
3.2 Unionin markkinoiden houkuttelevuus
(38)
Unionin markkinoiden houkuttelevuutta kuvaa se, että polkumyynti- ja tasoitustullien käyttöönotto ei pysäyttänyt Intiasta tulevan viennin kasvua. Kolmen viime vuoden aikana intialaiset viejät itse asiassa yli kaksinkertaistivat vientinsä ja niiden markkinaosuus unionissa yli kolminkertaistui. On myös korostettava, että samalla kaudella hintataso unionin markkinoilla kohosi 40 prosenttia.
3.3 Vientihinnat kolmansiin maihin
(39)
Kolmansiin maihin suuntautuvasta viennistä tutkimus osoitti, että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla yhteistyössä toimineen yritykset vientihinnat noudettuna lähettäjältä -tasolla olivat alhaisemmat kuin unioniin suuntautuvan viennin hinnat, joiden havaittiin olevan polkumyyntihintoja. Sen vuoksi voidaan olettaa, että jos toimenpiteet eivät olisi voimassa, yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja siirtäisi ainakin osan viennistään unioniin markkinoiden houkuttelevuuden vuoksi.
3.4 Päätelmät polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyydestä
(40)
Edellä esitetyn perusteella voidaan päätellä, että Intiasta tuleva vienti tapahtuu edelleen polkumyynnillä ja että polkumyynnin jatkuminen unionin markkinoilla on todennäköistä, jos nykyiset polkumyyntitoimenpiteet poistetaan. Kun otetaan huomioon käyttämätön kapasiteetti Intiassa ja unionin markkinoiden houkuttelevuus, intialaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla, ainakin yhteistyössä toimineella vientiä harjoittavalla tuottajalla, on kannustin lisätä vientiään unionin markkinoille polkumyyntihinnoin.
D. UNIONIN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
1. Unionin tuotanto
(41)
Samankaltaista tuotetta valmistaa unionissa viisi yritystä tai yritysryhmää, joiden tuotanto muodostaa perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun samankaltaisen tuotteen koko unionin tuotannon.
2. Unionin tuotannonala
(42)
Viidestä yrityksestä kaksi ei ilmoittanut tukevansa tarkastelupyyntöä eikä toiminut yhteistyössä tarkastelua koskevassa tutkimuksessa vastaamalla kyselylomakkeeseen. Seuraavat kolme tuottajaryhmää jättivät pyynnön ja ilmoittivat toimivansa yhteistyössä: Graftech International, SGL Carbon GmbH ja Tokai ERFTCARBON GmbH.
(43)
Nämä kolme tuottajaryhmää muodostavat suurimman osan samankaltaisen tuotteen koko tuotannosta unionissa, koska niiden osuus tiettyjen grafiittielektrodijärjestelmien koko unionin tuotannosta on yli 90 prosenttia, kuten edellä johdanto-osan 4 kappaleessa on todettu. Niiden katsotaan siten muodostavan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalan, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.
E. TILANNE UNIONIN MARKKINOILLA
1. Alustava huomautus
(44)
Koska ainoastaan yksi intialainen vientiä harjoittava tarkasteltavana olevan tuotteen tuottaja toimi tutkimuksessa yhteistyössä, tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia unioniin ei esitetä tarkkoina lukuina luottamuksellisuuden säilyttämiseksi perusasetuksen 19 artiklan mukaisesti.
(45)
Grafiittielektroditeollisuuden tilanne liittyy läheisesti terässektoriin, koska grafiittielektrodeja käytetään pääasiallisesti sähköterästeollisuudessa. Vuonna 2007 ja vuoden 2008 kolmen ensimmäisen neljänneksen aikana terästeollisuudessa ja näin ollen myös grafiittielektroditeollisuudessa vallitsivat erittäin positiiviset markkinaolosuhteet.
(46)
Grafiittielektrodien myyntimäärät vaihtelevat suureksi osaksi terästuotannon määrän mukaisesti. Grafiittielektrodien toimitussopimukset, jotka kattavat hinnat ja määrät, neuvotellaan kuitenkin yleensä 6-12 kuukauden kaudeksi. Sen vuoksi kysynnän muutoksista johtuvan myyntimäärän kehityksen ja sen mahdollisten hintavaikutusten välillä on ajallinen viive.
2. Kulutus unionin markkinoilla
(47)
Unionin kulutuksen määrittämisen perustana käytettiin unionin tuotannonalan unionin markkinoilla myymää määrää, arviota muiden unionin tuottajien unionin markkinoilla myymästä määrästä, Eurostatin tuontitietoja sekä perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdan mukaisesti kerättyjä tietoja. Alkuperäisen tutkimuksen tavoin (9) osa tuonnista jätettiin ottamatta huomioon, koska käytettävissä olevien tietojen perusteella vaikutti siltä, että kyseessä ei ollut tutkimuksen kohteena oleva tuote.
(48)
Vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä unionin kulutus laski lähes 25 prosenttia ja suurin lasku tapahtui vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Tarkastelujakson alussa vallinneiden erittäin positiivisten markkinaolosuhteiden vuoksi unionin kulutus oli erittäin korkealla tasolla ja kasvoi 30 prosenttia alkuperäisen tutkimuksen tutkimusajanjakson ja vuoden 2006 välillä.
Taulukko 1
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Unionin kokonaiskulutus (tonnia)
170 035
171 371
169 744
128 437
Indeksi (2006 = 100)
100
101
100
76
3. Intiasta tulevan tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinta
(49)
Intiasta, jäljempänä ’asianomainen maa’, peräisin olevan tuonnin määrä kasvoi vakaasti 143 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla ja oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla 5 000-7 000 tonnia. Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin markkinaosuus yli kolminkertaistui vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä, jolloin se saavutti noin 5 prosentin tason. Markkinaosuus kasvoi edelleen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla huolimatta kysynnän merkittävästä laskusta. Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin hinnat kohosivat 52 prosenttia tarkastelujaksolla, mikä noudatteli unionin tuotannonalan hintojen kanssa samaa suuntausta, mutta hinnat olivat jatkuvasti unionin tuotannonalan hintoja alemmat. Taulukossa 2 olevia tietoja ei ole annettu tarkkoina lukuina luottamuksellisuussyistä, koska Intiassa on vain kaksi tiedossa olevaa vientiä harjoittavaa tuottajaa.
Taulukko 2
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä (tonnia)
2 000-3 000
3 000-4 000
7 000-9 000
5 000-7 000
Indeksi (2006 = 100)
100
123
318
243
Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin markkinaosuus
noin 1,5 %
noin 2 %
noin 5 %
noin 5 %
Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin hinnat (euroa/tonni)
noin 2 000
noin 2 600
noin 3 000
noin 3 200
Indeksi (2006 = 100)
100
133
145
152
4. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
(50)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja indikaattoreita, jotka vaikuttavat unionin tuotannonalan tilanteeseen.
4.1 Tuotanto
(51)
Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tuotanto laski 29 prosenttia verrattuna vuoteen 2006. Unionin tuotannonalan tuotanto kasvoi ensin 2 prosenttia vuonna 2007 verrattuna vuoteen 2006, ennen kuin se laski jyrkästi tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
Taulukko 3
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuotanto (tonnia)
272 468
278 701
261 690
192 714
Indeksi (2006 = 100)
100
102
96
71
4.2 Kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(52)
Tuotantokapasiteetti pieneni hieman (2 %) vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana. Koska myös tuotanto laski vuonna 2008 ja etenkin tutkimusajanjakson aikana, siitä seuraava kapasiteetin käyttöaste laski kaikkiaan 25 prosenttiyksikköä vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä.
Taulukko 4
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
298 500
292 250
291 500
293 500
Indeksi (2006 = 100)
100
98
98
98
Kapasiteetin käyttöaste
91 %
95 %
90 %
66 %
Indeksi (2006 = 100)
100
104
98
72
4.3 Varastot
(53)
Unionin tuotannonalan loppuvarastot pysyivät vuonna 2007 samalla tasolla kuin vuonna 2006 ja sitten pienenivät 10 prosenttia vuonna 2008. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla varastot kasvoivat hieman mutta olivat 5 prosenttia pienemmät kuin vuonna 2006.
Taulukko 5
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (tonnia)
21 407
21 436
19 236
20 328
Indeksi (2006 = 100)
100
100
90
95
4.4 Myyntimäärä
(54)
Unionin tuotannonalan unionin markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuvan myynnin määrä laski 39 prosenttia tarkastelujaksolla. Myynti oli erittäin korkealla tasolla tarkastelujakson alussa kasvettuaan lähes 70 prosenttia alkuperäisen tutkimuksen tutkimusajanjaksoon verrattuna. Myyntimäärä laski hieman vuosina 2007 ja 2008 mutta pysyi suhteellisen korkealla tasolla (vuonna 2008 se oli edelleen 47 % yli alkuperäisen tutkimuksen tutkimusajanjakson tason). Myyntimäärät kuitenkin putosivat merkittävästi vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä (lähes kolmanneksen).
Taulukko 6
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Unionin myynti etuyhteydettömille asiakkaille (tonnia)
143 832
139 491
124 463
88 224
Indeksi (2006 = 100)
100
97
87
61
4.5 Markkinaosuus
(55)
Unionin tuotannonalan markkinaosuus laski vähitellen lähes 16 prosenttiyksikköä vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä (84,6 %:sta 68,7 %:iin).
Taulukko 7
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Unionin tuotannonalan markkinaosuus
84,6 %
81,4 %
73,3 %
68,7 %
Indeksi (2006 = 100)
100
96
87
81
4.6 Kasvu
(56)
Vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana unionin kulutus väheni lähes 25 prosenttia. Unionin tuotannonalan markkinaosuus pieneni melkein 16 prosenttiyksikköä, kun taas tuonnin markkinaosuus kasvoi 3,4 prosenttiyksikköä.
4.7 Työllisyys
(57)
Unionin tuotannonalan työllisyysaste laski 7 prosenttia vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana.
Taulukko 8
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimus-ajanjakso
Työllisyys tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannossa (henkeä)
1 942
1 848
1 799
1 804
Indeksi (2006 = 100)
100
95
93
93
4.8 Tuottavuus
(58)
Unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuus ilmaistuna tuotantomääränä työntekijää kohti vuodessa laski vuoden 2006 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 24 prosenttia. Se kohosi hieman vuosina 2007 ja 2008 ennen pienenemistään lähes 25 prosentilla tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana.
Taulukko 9
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimus-ajanjakso
Tuottavuus (tonnia työntekijää kohti)
140
151
146
107
Indeksi (2006 = 100)
100
107
104
76
4.9 Myyntihinnat ja kotimarkkinahintoihin vaikuttavat tekijät
(59)
Unionin tuotannonalan yksikkömyyntihinnat ovat kehittyneet positiivisesti ja kohonneet 40 prosenttia tarkastelujaksolla. Tämä johtuu i) yleisestä hintatasosta markkinoilla, ii) tarpeesta kattaa tuotantokustannusten kohoaminen ja iii) tavasta, jolla hankintasopimushinnat vahvistetaan.
(60)
Vuosina 2007 ja 2008 unionin tuotannonala pystyi korottamaan hintojaan, kun markkinahinnat kohosivat yleisesti grafiittielektrodien kysynnän jatkuessa edelleen vahvana. Kysyntä johtui erittäin positiivisista markkinaoloista, jotka vallitsivat terässektorilla vuoden 2008 kolmeen ensimmäiseen neljännekseen saakka, kuten johdanto-osan kappaleessa 45 on kuvattu.
(61)
Hinnat kohosivat myös vuosina 2007 ja 2008 osaksi siksi, että pyrittiin kattamaan kasvavat tuotantokustannukset ja etenkin raaka-ainekustannukset. Vuosina 2006-2008 kustannukset kasvoivat 23 prosenttia. Unionin tuotannonala pystyi kuitenkin kattamaan tämän kohottamalla hintojaan merkittävästi (+ 33 %).
(62)
Hinnat kohosivat edelleen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, joskin vähäisemmässä määrin (+ 5 %). Se, että hinnat eivät pudonneet vaikka kysyntä väheni, selittyy sillä, miten hankintasopimukset laaditaan markkinoilla ja sillä, että suurin osa vuoden 2009 hankintasopimuksista tehtiin vuonna 2008. Grafiittielektrodien myyntimäärät seurailevat enemmän tai vähemmän teräksen tuotantoa, kuten johdanto-osan 46 kappaleessa todettiin. Grafiittielektrodien hankintasopimusten neuvottelut 6-12 kuukauden jaksoille voivat kuitenkin johtaa viipeisiin siinä, miten kysynnän muutokset vaikuttavat hintoihin (korottavat tai alentavat niitä). Sopimusneuvotteluissa perustana käytetään odotettuja myyntimääriä, jotka voivat erota todellisuudessa saavutetuista myyntimääristä, minkä tuloksena hintasuuntaus tietyllä kaudella ei välttämättä seuraa myyntimäärien suuntausta samalla kaudella. Näin tapahtui tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, jolloin myyntimäärät laskivat mutta hinnat pysyivät korkeina, koska useimmat vuoden 2009 hankintasopimukset oli tehty vuonna 2008 ja jotkin vuodelle 2008 tarkoitetut toimitukset lykättiin vuoteen 2009. Hintojen 5 prosentin korotus tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ei kuitenkaan ollut riittävä kattamaan kustannusten nousua (+ 13 %), mikä oli mahdollista aiemmin. Hinnat neuvoteltiin uudelleen alemmille tasoille tarkastelua koskevan tutkimuksen jälkeiselle kaudelle.
(63)
Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin hinnat noudattelivat unionin tuotannonalan hintojen suuntausta mutta olivat jatkuvasti alemmat kuin unionin tuotannonalan hinnat, kuten johdanto-osan 49 kappaleessa selitettiin.
Taulukko 10
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimus-ajanjakso
Yksikköhinta unionin markkinoilla (euroa/tonni)
2 569
3 103
3 428
3 585
Indeksi (2006 = 100)
100
121
133
140
4.10 Palkat
(64)
Vuoden 2006 ja tarkastelua tutkimusajanjakson välisenä aikana työntekijöiden keskipalkka nousi 15 prosenttia.
Taulukko 11
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimus-ajanjakso
Vuotuiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (tuhatta euroa)
52
56
61
60
Indeksi (2006 = 100)
100
108
118
115
4.11 Investoinnit
(65)
Vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä unionin tuotannonalan vuotuiset investoinnit tarkasteltavana olevaan tuotteeseen kasvoivat 37 prosenttia. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla investoinnit kuitenkin vähenivät 14 prosenttia vuoteen 2008 verrattuna.
Taulukko 12
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Nettoinvestoinnit (euroa)
30 111 801
45 383 433
47 980 973
41 152 458
Indeksi (2006 = 100)
100
151
159
137
4.12 Kannattavuus ja investointien tuotto
(66)
Kustannukset kohosivat 40 prosenttia tarkastelujaksolla, mutta unionin tuotannonala onnistui kuitenkin vuosina 2006-2007 nostamaan hintojaan enemmän kuin sen kustannukset nousivat. Tämän ansiosta voitot kasvoivat vuoden 2006 tasolta 19 prosentista 26 prosenttiin vuonna 2007. Vuodesta 2007 vuoteen 2008 hinnat ja kustannukset kohosivat samassa suhteessa, joten unionin tuotannonalan marginaali säilyi vakaana vuoden 2007 tasolla. Voitot laskivat 19 prosenttiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, kun tuotantokapasiteetin alhaisempi käyttöaste ja raaka-aineiden korkeammat hinnat vaikuttivat kustannuksiin. Voitot laskivat vielä lisää vuonna 2009, koska unionin tuotannonalan oli mukautettava hintojaan alaspäin ottaakseen huomioon grafiittielektrodimarkkinoiden myyntihintojen yleisen laskun, mikä johtui kysynnän vähenemisestä terässektorilla.
(67)
Investointien tuotto kasvoi 71 prosentista (vuonna 2006) 103 prosenttiin (vuonna 2007). Vuonna 2008 se nousi 119 prosenttiin ennen laskuaan 77 prosenttiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Investointien tuotto kasvoi kaiken kaikkiaan vain 6 prosenttiyksikköä vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä.
Taulukko 13
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen unionin myynnin kannattavuus (% nettomyynnistä)
19 %
26 %
25 %
19 %
Investointien tuotto (nettovoitto prosentteina investointien nettokirjanpitoarvosta)
71 %
103 %
119 %
77 %
4.13 Kassavirta ja pääoman saanti
(68)
Operatiiviseen toimintaan perustuva nettokassavirta kasvoi vuosien 2006 ja 2007 välillä. Kasvu jatkui vuonna 2008 mutta pieneni tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Kassavirta oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla 28 prosenttia suurempi kuin tarkastelujakson alussa.
(69)
Ei ollut merkkejä siitä, että unionin tuotannonalalla olisi ollut vaikeuksia saada pääomaa, mikä johtuu lähinnä siitä, että osa tuottajista kuuluu isompiin yritysryhmiin.
Taulukko 14
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kassavirta (euroa)
109 819 535
159 244 026
196 792 707
140 840 498
Indeksi (2006 = 100)
100
145
179
128
4.14 Polkumyyntimarginaalin merkittävyys
(70)
Kun otetaan huomioon Intiasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat, tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien vaikutusta unionin tuotannonalaan ei voida pitää vähäpätöisenä.
4.15 Aiemman tuetun tuonnin ja polkumyynnin vaikutuksista toipuminen
(71)
Edellä tarkastellut indikaattorit osoittavat hienoista paranemista unionin tuotannonalan talous- ja rahoitustilanteessa sen jälkeen, kun lopulliset tasoitus- ja polkumyyntitoimenpiteet otettiin käyttöön vuonna 2004. Etenkin vuosien 2006 ja 2008 välillä unionin tuotannonala sai etua kohonneista hinnoista ja voitoista. Tämä johtui erittäin suotuisista markkinaolosuhteista, jotka mahdollistivat korkeiden hintatasojen ja kannattavuuden säilymisen, vaikka unionin tuotannonalan markkinaosuus olikin pienenemässä, kuten 55 kappaleessa on selitetty. Samalla kaudella Intiasta tulevan tuonnin markkinaosuus kuitenkin toimenpiteistä huolimatta kasvoi, ja intialaisia tuotteita tuotiin unionin tuotannonalan hintoja alhaisemmilla hinnoilla. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla unionin tuotannonalan voitot alkoivat jo pienentyä ja pienenivät edelleen vuonna 2009 kohonneiden kustannusten ja vähäisten hinnankorotusten vuoksi.
5. Polkumyyntituonnin ja muiden tekijöiden vaikutukset
5.1 Polkumyyntituonnin vaikutukset
(72)
Vaikka kulutus laski unionissa tarkastelujaksolla, asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä yli kaksinkertaistui ja markkinaosuus yli kolminkertaistui (ks. johdanto-osan 49 kappale). Jos polkumyynti- ja tasoitustulleja ei oteta huomioon, asianomaisesta maasta tulevan tuonnin hinnat alittivat unionin tuotannonalan hinnat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, vaikkakin vain alle 2 prosenttia.
5.2 Talouskriisin vaikutus
(73)
Vuonna 2007 ja vuoden 2008 kolmella ensimmäisellä neljänneksellä terästeollisuudessa ja siihen liittyvillä teollisuudenaloilla, myös grafiittielektroditeollisuudessa, vallitsevien erittäin positiivisten taloudellisten olosuhteiden vuoksi unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne oli suhteellisen hyvä, kun talouskriisi alkoi vuoden 2008 lopulla. Grafiittielektrodien hankintasopimukset neuvotellaan yleensä 6-12 kuukauden jaksoille, mikä johtaa viipeisiin siinä, miten kysynnän muutokset vaikuttavat hintoihin (korottavat tai alentavat niitä). Koska tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson sopimukset neuvoteltiin silloin, kun talouskriisin vaikutuksia ei vielä voitu ennustaa, kriisin vaikutukset tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla olivat lähinnä määrällisiä, koska mahdolliset hintavaikutukset kohdistuisivat unionin tuotannonalaan vasta viipeellä. On huomattava, että unionin tuotannonalan tilanne oli joiltakin osin heikentynyt suotuisissakin taloudellisissa olosuhteissa, koska se menetti markkinaosuuttaan asianomaisesta maasta tulevalle tuonnille. Heikentyminen ei johtanut merkittävämpiin negatiivisiin vaikutuksiin osittain sen ansiosta, että kysyntä oli korkealla tasolla vuosina 2007-2008, minkä vuoksi unionin tuotannonalan tuotanto- ja myyntimäärä pysyivät korkealla tasolla; osittain tämä johtui myös siitä, että kun määrät laskivat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, hinnat voitiin silti pitää edelleen korkealla tasolla edellä kuvatun viipeen ansiosta.
5.3 Tuonti muista maista
(74)
Koska saatavilla oleviin Eurostatin tuontitietoihin, jotka perustuvat CN-koodeihin, sisältyy muitakin tuotteita kuin tarkasteltavana oleva tuote, seuraava analyysi on tehty Taric-koodeihin perustuvien tuontitietojen perusteella ja niiden lisäksi on käytetty perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdan mukaisesti kerättyjä tietoja. Osa tuonnista jätettiin ottamatta huomioon, koska käytettävissä olevien tietojen perusteella vaikutti siltä, että kyseessä ei ollut tarkasteltavana oleva tuote.
(75)
Arvioiden mukaan muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrä kasvoi 63 prosenttia eli 11 000 tonnista 18 500 tonniin vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana. Muista maista tulevan tuonnin markkinaosuus kohosi 6,6 prosentista 14,4 prosenttiin vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana. Muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin keskimääräiset hinnat nousivat 42 prosenttia vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Eniten tuontia vaikuttaa tulevan Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, Venäjältä, Japanista ja Meksikosta, jotka olivat ainoat maat, joiden yksilölliset markkinaosuudet olivat yli 1 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Seuraavissa kappaleissa tarkastellaan tarkemmin tuontia näistä maista. Yhdeksästä muusta maasta tulevan tuonnin markkinaosuus oli yhteensä vain noin 2 prosenttia, eikä sitä tarkastella tarkemmin.
(76)
Kiinalaisen tuonnin markkinaosuus kasvoi 2,4 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla (0,2 %:sta 2,6 %:iin). Käytettävissä olevien tietojen mukaan tuonti tapahtui hinnoilla, jotka olivat alle unionin tuotannonalan hintojen ja myös alle Intiasta tulevan tuonnin hintojen.
(77)
Venäjältä tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi 4,2 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla (1,9 %:sta 6,1 %:iin). Käytettävissä olevien tietojen mukaan tuonti tapahtui hinnoilla, jotka olivat hieman alle unionin tuotannonalan hintojen mutta jotka ylittivät Intiasta tulevan tuonnin hinnat.
(78)
Japanista tulevan tuonnin markkinaosuus laski 0,4 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla (2,0 %:sta 1,6 %:iin). Käytettävissä olevien tietojen mukaan tuonti tapahtui hinnoilla, jotka olivat yhtä korkeat tai korkeammat kuin unionin tuotannonalan hinnat ja myös korkeammat kuin Intiasta tulevan tuonnin hinnat.
(79)
Meksikosta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi 1,0 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla (0,9 %:sta 1,9 %:iin). Käytettävissä olevien tietojen mukaan tuonti tapahtui hinnoilla, jotka olivat korkeammat kuin unionin tuotannonalan hinnat ja myös korkeammat kuin Intiasta tulevan tuonnin hinnat.
(80)
Ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että Kiinasta ja Venäjältä tulevan tuonnin kehitys olisi voinut jossakin määrin vaikuttaa unionin tuotannonalan markkinaosuuden pienenemiseen. Kun kuitenkin otetaan huomioon tuontitilastoista saatavien tietojen yleinen luonne, joka ei mahdollista hintavertailua tuotelajeittain, kuten voitiin tehdä Intian tapauksessa vientiä harjoittavan tuottajan toimittamien yksityiskohtaisten tietojen perusteella, Kiinasta ja Venäjältä tulevan tuonnin vaikutusta ei voida todeta varmuudella.
Taulukko 15
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Muista maista tulevan tuonnin määrä (tonnia)
11 289
11 243
19 158
18 443
Indeksi (2006 = 100)
100
100
170
163
Muista maista tulevan tuonnin markkinaosuus
6,6 %
6,6 %
11,3 %
14,4 %
Muista maista tulevan tuonnin hinta (euroa/tonni)
2 467
3 020
3 403
3 508
Indeksi (2006 = 100)
100
122
138
142
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimus-ajanjakso
Kiinasta tulevan tuonnin määrä (tonnia)
421
659
2 828
3 380
Indeksi (2006 = 100)
100
157
672
804
Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus
0,2 %
0,4 %
1,7 %
2,6 %
Kiinasta tulevan tuonnin hinta (euroa/tonni)
1 983
2 272
2 818
2 969
Indeksi (2006 = 100)
100
115
142
150
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimus-ajanjakso
Venäjältä tulevan tuonnin määrä (tonnia)
3 196
2 887
8 441
7 821
Indeksi (2006 = 100)
100
90
264
245
Venäjältä tulevan tuonnin markkinaosuus
1,9 %
1,7 %
5,0 %
6,1 %
Venäjältä tulevan tuonnin hinta (euroa/tonni)
2 379
2 969
3 323
3 447
Indeksi (2006 = 100)
100
125
140
145
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimus-ajanjakso
Japanista tulevan tuonnin määrä (tonnia)
3 391
2 223
3 731
2 090
Indeksi (2006 = 100)
100
66
110
62
Japanista tulevan tuonnin markkinaosuus
2,0 %
1,3 %
2,2 %
1,6 %
Japanista tulevan tuonnin hinta (euroa/tonni)
2 566
3 131
3 474
3 590
Indeksi (2006 = 100)
100
122
135
140
2006
2007
2008
Tarkastelua koskeva tutkimus-ajanjakso
Meksikosta tulevan tuonnin määrä (tonnia)
1 478
2 187
2 115
2 465
Indeksi (2006 = 100)
100
148
143
167
Meksikosta tulevan tuonnin markkinaosuus
0,9 %
1,3 %
1,2 %
1,9 %
Meksikosta tulevan tuonnin hinta (euroa/tonni)
2 634
3 629
4 510
4 554
Indeksi (2006 = 100)
100
138
171
173
6. Päätelmät
(81)
Tuonnin määrä asianomaisesta maasta siis yli kaksinkertaistui vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana, kuten johdanto-osan 49 kappaleessa todettiin. Koska kulutus laski 25 prosenttia samalla kaudella, intialaisten viejien markkinaosuus kasvoi jyrkästi 1,5 prosentista noin 5 prosenttiin vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Intiasta unioniin suuntautuvan viennin hinnat kohosivat merkittävästi tarkastelujaksolla yleisesti korkeiden markkinahintojen vuoksi, mutta ne alittivat edelleen unionin tuotannonalan hinnat.
(82)
Polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteiden voimassaolosta huolimatta useat merkittävät indikaattorit kehittyivät negatiivisesti vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä: tuotantomäärä laski 29 prosenttia ja myyntimäärä 39 prosenttia, kapasiteetin käyttöaste aleni 28 prosenttia, minkä seurauksena myös työllisyys ja tuottavuus heikkenivät. Osaksi negatiivista kehitystä saattaa selittää kulutuksen jyrkkä lasku, joka oli lähes 25 prosenttia tarkastelujaksolla, mutta unionin tuotannonalan markkinaosuuden huomattavaa pienenemistä (15,9 prosenttiyksikön lasku vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä) on tarkasteltava myös ottaen huomioon Intiasta tulevan tuonnin markkinaosuuden jatkuva kasvu.
(83)
Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla saavutetut suhteellisen korkeat voittotasot johtuivat johdanto-osan 62 kappaleessa selvitetyistä syistä pääasiassa jatkuvasti korkeasta hintatasosta. Päätelmänä voidaan todeta, että unionin tuotannonalan tilanne heikkeni yleisesti tarkastelujaksolla ja että se oli tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson lopussa vaikeassa tilanteessa suhteellisen korkeasta voittotasosta huolimatta, kun sen pyrkimyksiä myyntimäärien ja riittävän hintatason säilyttämiseen vaikeutti Intiasta tulevan tuonnin lisääntyminen tilanteessa, jossa kysyntä heikkeni.
F. VAHINGON JATKUMISEN JA TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
1. Alustavat huomiot
(84)
Kuten edellä todettiin, polkumyyntitoimenpiteet korjasivat yhteisön tuotannonalalle aiheutunutta vahinkoa vain osittain. Kun tarkastelujakson aikana vallinnut unionin kulutuksen korkea taso hävisi tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, unionin tuotannonala päätyi vaikeaan ja riskialttiiseen tilanteeseen ja oli edelleen alttiina Intiasta polkumyynnillä tulevan tuonnin vahinkoa aiheuttaville vaikutuksille. Unionin tuotannonalan kyky kattaa kohonneet kustannukset oli erityisen heikko tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson lopussa.
2. Kolmansiin maihin suuntautuvan viennin ja unioniin suuntautuvan viennin määrien ja hintojen suhde
(85)
Tutkimuksessa havaittiin, että keskimääräinen vientihinta Intiasta EU:n ulkopuolisiin maihin oli alhaisempi kuin keskimääräinen vientihinta unioniin ja samalla myös kotimarkkinahintoja alhaisempi. Intialaisten viejien myynti EU:n ulkopuolisiin maihin oli huomattavaa ja edusti sen kokonaisviennistä suurinta osuutta. Näin ollen katsottiin, että jos toimenpiteiden annettaisiin raueta, intialaiset viejät saattaisivat siirtää merkittäviä määriä kolmansiin maihin suuntautuvasta viennistään aiempaa houkuttelevammille unionin markkinoille hinnoilla, jotka olisivat - siinäkin tapauksessa, että ne olisivat korkeammat kuin hinnat kolmansiin maihin - todennäköisesti edelleen unioniin suuntautuvan viennin nykyhintoja alhaisemmat.
3. Käyttämätön kapasiteetti ja varastot Intian markkinoilla
(86)
Yhteistyössä toimineella intialaisella tuottajalla oli merkittävästi käyttämätöntä kapasiteettia, ja se suunnitteli kapasiteettinsa kasvattamista vuosina 2010-2011. Näin ollen kapasiteettia on niin paljon, että vientiä unioniin on mahdollista lisätä merkittävästi, etenkin koska ei ole merkkejä siitä, että kolmansien maiden markkinat tai kotimarkkinat voisivat ottaa vastaan lisätuotantoa.
(87)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen tekemissään huomautuksissa yhteistyössä toiminut intialainen tuottaja väitti, että sen käyttämätön kapasiteetti johtui pääasiassa talouskriisistä ja siihen liityvästä kysynnän laskusta. Suurin osa yrityksen käyttämättömästä kapasiteetista selittyy kuitenkin sillä, että se lisäsi kapasiteettiaan huomattavasti vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan ajanjakson välisenä aikana. Lisäksi yritys on aikonut kasvattaa kapasiteettiaan entisestään. Olisi myös muistettava, että toisen intialaisen tuottajan, joka ei toiminut tutkimuksessa yhteistyössä, kapasiteetti ja käyttöaste ovat samanlaisia, ja että se on niin ikään ilmoittanut vielä huomattavammasta kapasiteetin lisäyksestä.
4. Päätelmät
(88)
Asianomaisen maan tuottajilla on siis mahdollisuudet lisätä vientiään ja/tai suunnata vientiä muualta unionin markkinoille. Lisäksi Intiasta kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hinnat ovat alemmat kuin unioniin suuntautuvan viennin. Tutkimus osoitti vertailukelpoisten tuotelajien perusteella, että yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat myivät tarkasteltavana olevaa tuotetta alempaan hintaan kuin unionin tuotannonala. Nämä alhaiset hinnat mitä todennäköisimmin alenevat yhdenmukaisesti muualle maailmaan suuntautuvasta viennistä veloitettujen alhaisempien hintojen tasolle. Tällaisella hinnoittelukäyttäytymisellä - kun se yhdistetään asianomaisen maan viejien kykyyn toimittaa merkittäviä määriä tarkasteltavana olevaa tuotetta unionin markkinoille - olisi erittäin todennäköisesti negatiivinen vaikutus unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen.
(89)
Kuten edellä todettiin, unionin tuotannonalan tilanne on edelleen vaikea ja riskialtis. Jos polkumyyntituonti asianomaisesta maasta unioniin lisääntyisi, se todennäköisesti vaikuttaisi kielteisesti unionin tuotannonalan myyntiin, markkinaosuuteen ja myyntihintoihin, ja tämän seurauksena taloudellinen tilanne heikkenisi alkuperäisenä tutkimusajanjaksona vallinneelle tasolle. Tämän perusteella pääteltiin, että toimenpiteiden kumoaminen mitä todennäköisimmin pahentaisi entisestään vaikeaa tilannetta ja johtaisi unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon toistumiseen.
G. UNIONIN ETU
1. Johdanto
(90)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tutkittiin, onko nykyisten polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassa pitäminen kaiken kaikkiaan unionin edun vastaista. Unionin edun määrittäminen perustuu kaikista asiaan liittyvistä etunäkökohdista kuten unionin tuotannonalan, tuojien ja käyttäjien eduista tehtyyn arviointiin.
(91)
On syytä muistaa, että alkuperäisessä tutkimuksessa toimenpiteiden käyttöönottoa ei pidetty unionin edun vastaisena. Koska tämä tutkimus on tarkastelu, jossa siis analysoidaan tilannetta, jossa polkumyynnin vastaiset toimenpiteet ovat jo olleet voimassa, voidaan arvioida, onko nykyisillä toimenpiteillä mahdollisesti kohtuuttoman kielteinen vaikutus asianomaisiin osapuoliin.
(92)
Tämän perusteella tutkittiin, onko olemassa pakottavia syitä, joiden nojalla olisi pääteltävä, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassa pitäminen ei juuri tässä tapauksessa ole unionin edun mukaista siitäkin huolimatta, että päätelmien mukaan vahingollinen polkumyynti todennäköisesti jatkuu tai toistuu.
2. Unionin tuotannonalan etu
(93)
Unionin tuotannonala on osoittautunut rakenteellisesti elinkelpoiseksi. Tämän vahvistaa myös sen taloudellisessa tilanteessa havaittu myönteinen kehitys sen jälkeen, kun polkumyynnin vastaiset toimenpiteet otettiin käyttöön vuonna 2004. Erityisesti se, että unionin tuotannonala kasvatti kannattavuuttaan muutaman tarkastelua koskevaa tutkimusajanjaksoa edeltäneen vuoden aikana, poikkeaa jyrkästi ennen toimenpiteiden käyttöönottoa vallinneesta tilanteesta. Unionin tuotannonala on kuitenkin jatkuvasti menettänyt markkinaosuuttaan, kun taas asianomaisesta maasta tulevan tuonnin markkinaosuus on merkittävästi kasvanut tarkastelujaksolla. Ilman toimenpiteiden voimassaoloa unionin tuotannonalan tilanne olisi todennäköisesti vieläkin heikompi.
3. Tuojien/käyttäjien etu
(94)
Yksikään yhdeksästä etuyhteydettömästä tuojasta, joihin otettiin yhteyttä, ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa.
(95)
Käyttäjiä ilmoittautui 17, ja ne vastasivat kyselylomakkeeseen. Useimmat käyttäjät eivät ole hankkineet grafiittielektrodeja Intiasta useaan vuoteen, minkä vuoksi niillä oli neutraali kanta toimenpiteiden mahdolliseen jatkamiseen, mutta kuusi käyttäjää on ainakin jossakin määrin käyttänyt intialaisia elektrodeja. Neljä käyttäjää väitti, että toimenpiteiden jatkamisella olisi negatiivinen vaikutus kilpailuun. Yksi järjestö (Eurofer) vastusti voimakkaasti toimenpiteiden jatkamista ja väitti, että toimenpiteiden tuloksena intialaiset viejät ovat suureksi osaksi vetäytyneet unionin markkinoilta. Järjestö väittää, että toimenpiteiden jatkaminen estäisi teräksen tuottajia löytämästä vaihtoehtoisia hankintalähteitä ja auttaisi unionin tuotannonalaa määräävän aseman, lähes duopolin säilyttämisessä. Kun tarkastellaan intialaisen tuonnin kehitystä toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen on kuitenkin selvää, ettei tällaista laajamittaista vetäytymistä ole tapahtunut, vaan tuonti Intiasta on sen sijaan kasvanut merkittävästi tarkastelujakson aikana. Lisäksi tutkimus osoitti, että grafiittielektrodeja tuodaan unionin markkinoille entistä enemmän monista muista kolmansista maista. Unionin tuotannonalan vahvan markkina-aseman osalta on muistettava, että sen markkinaosuus laski tarkastelujaksolla 16 prosenttiyksikköä (ks. johdanto-osan 55 kappale). Järjestö myönsi, että grafiittielektrodien osuus teräksen tuottajien kokonaiskustannuksista on suhteellisen pieni.
(96)
Alkuperäisessä tutkimuksessa siis todettiin, ettei toimenpiteiden käyttöönotolla olisi huomattavaa vaikutusta käyttäjiin (10). Vaikka toimenpiteet olivat voimassa viisi vuotta, unionin tuojat/käyttäjät hankkivat tarkasteltavana olevaa tuotetta edelleen myös Intiasta. Ne eivät myöskään ilmoittaneet, että niillä olisi ollut vaikeuksia löytää muita lähteitä. On syytä muistaa myös se, mitä alkuperäisessä tutkimuksessa pääteltiin toimenpiteiden käyttöönoton mahdollisista vaikutuksista käyttäjiin: koska grafiittielektrodien kustannukset ovat varsin vähäpätöiset niitä käyttävien tuotannonalojen kokonaiskustannusten joukossa, ei hinnannousu todennäköisesti vaikuttaisi niihin merkittävästi. Toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen ei tullut esiin mitään, mikä olisi osoittanut päinvastaista. Näin ollen voidaan päätellä, että polkumyyntitoimenpiteiden pitäminen voimassa ei todennäköisesti vaikuttaisi vakavasti unionin tuojiin/käyttäjiin.
4. Päätelmät
(97)
Edellä esitetty huomioon ottaen päätellään, ettei ole pakottavia syitä olla jatkamatta nykyisten polkumyyntitoimenpiteiden soveltamista.
H. POLKUMYYNTITOIMENPITEET
(98)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä oleellisista seikoista ja huomioista, joiden perusteella voimassa olevien toimenpiteiden soveltamisen jatkamista aiottiin suositella. Lisäksi asetettiin määräaika, jonka kuluessa osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia ilmoitettujen tietojen johdosta. Kaikki toimitetut huomautukset otettiin asianmukaisesti huomioon, jos se oli perusteltua.
(99)
Edellä selostetun perusteella ja perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti voidaan todeta, että Intiasta peräisin olevien tiettyjen grafiittielektrodien tuontiin sovellettavat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet olisi pidettävä voimassa. Nämä toimenpiteet ovat arvotulleja.
(100)
Tässä asetuksessa määriteltyjä yksilöllisiä polkumyyntitulleja sovelletaan ainoastaan näiden yritysten eli erikseen mainittujen oikeushenkilöiden tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin. Jos yrityksen (erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset mukaan luettuina) nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa, sen valmistaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan siihen on sovellettava ’kaikkiin muihin yrityksiin’ sovellettavaa tullia.
(101)
Kaikki näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimen muutoksesta tai uuden tuotanto- tai myyntiyksikön perustamisesta johtuvat) on toimitettava viipymättä komissiolle (11) ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai uuteen tuotanto- tai myyntiyksikköön mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkina- ja vientimyynnin muutoksia. Asetusta muutetaan tarpeen mukaan saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Intiasta peräisin olevien, tällä hetkellä CN-koodiin ex 8545 11 00 (Taric-koodi 8545110010) kuuluvien sähköuuneissa käytettävien grafiittielektrodien, joiden näennäistiheys on vähintään 1,65 g/cm3 ja sähkövastus enintään 6,0 μΩ.m, ja kyseissä elektrodeissa käytettävien, tällä hetkellä CN-koodiin ex 8545 90 90 (Taric-koodi 8545909010) kuuluvien jatkonippeleiden tuonnissa unioniin riippumatta siitä, tuodaanko ne yhdessä vai erikseen.
2. Jäljempänä lueteltujen yritysten valmistamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettavat polkumyyntitullit ovat seuraavat:
Yritys
Lopullinen tulli
(%)
Taric-lisäkoodi
Graphite India Limited (GIL), 31 Chowringhee Road, Kolkatta - 700016, West Bengal
9,4
A530
HEG Limited, Bhilwara Towers, A-12, Sector-1, Noida - 201301, Uttar Pradesh
0
A531
Kaikki muut yritykset
8,5
A999
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 13 päivänä joulukuuta 2010.