KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 725/2011
af 25. juli 2011
om indførelse af en procedure for godkendelse og certificering af innovative teknologier til nedbringelse af CO2-emissionerne fra personbiler i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 443/2009
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 443/2009 af 23. april 2009 om fastsættelse af præstationsnormer for nye personbilers emissioner inden for Fællesskabets integrerede tilgang til at nedbringe CO2-emissionerne fra personbiler og lette erhvervskøretøjer (1), særlig artikel 12, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at fremme udvikling og hurtig udbredelse af nye og avancerede køretøjsteknologier til nedbringelse af CO2-emissionerne giver forordning (EF) nr. 443/2009 fabrikanter og leverandører mulighed for at ansøge om godkendelse af visse innovative teknologier, der bidrager til at nedbringe CO2-emissionerne fra personbiler. Det er derfor nødvendigt at præcisere kriterierne for at fastslå, hvilke teknologier, der bør komme i betragtning som miljøinnovationer i henhold til nævnte forordning.
(2)
Ifølge artikel 12, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 443/2009, kan teknologier, der indgår i Unionens integrerede tilgang som beskrevet i Kommissionens meddelelse af 7. februar 2007 med titlen »Resultater af revisionen af Fællesskabets strategi for nedbringelse af CO2-emissionerne fra personbiler og lette erhvervskøretøjer« (2) og i Kommissionens meddelelse af 7. februar 2007 med titlen »En konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede« (3), og som er blevet reguleret i EU-retten, eller andre teknologier, der er obligatoriske i henhold til EU-retten, ikke komme i betragtning som miljøinnovationer i henhold til nævnte forordning. Disse teknologier omfatter dæktryksovervågningssystemer, rullemodstand for dæk og gearskifteindikatorer, der falder ind under anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 661/2009 af 13. juli 2009 om krav til typegodkendelse for den generelle sikkerhed af motorkøretøjer, påhængskøretøjer dertil samt systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (4) og, for så vidt angår rullemodstand for dæk, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1222/2009 af 25. november 2009 om mærkning af dæk for så vidt angår brændstofeffektivitet og andre vigtige parametre (5).
(3)
En teknologi, der allerede i nogen tid har været almindelig tilgængelig på markedet, kan ikke anses for innovativ i henhold til artikel 12 i forordning (EF) nr. 443/2009 og bør ikke komme i betragtning som en miljøinnovation. For at skabe de rette incitamenter er det hensigtsmæssigt at begrænse en teknologis markedsindtrængningsgrad til graden for nichesegmentet som defineret i artikel 11, stk. 4, i forordning (EF) nr. 443/2009 og at anvende år 2009 som udgangspunkt. Disse tærskelværdier bør senest revideres i 2015.
(4)
For at fremme teknologier med det største potentiale for nedbringelse af CO2-emissionerne fra personbiler, og især udviklingen af innovative fremdriftsteknologier, bør kun de teknologier komme i betragtning, som er væsentlige for køretøjets transportfunktion og i betydelig grad bidrager til at forbedre køretøjets samlede energiforbrug. Teknologier, der kun bidrager til dette formål eller tager sigte på at forbedre førerens eller passagerernes komfort, bør ikke komme i betragtning.
(5)
I henhold til forordning (EF) nr. 443/2009 kan ansøgninger indgives af både fabrikanter og leverandører. Ansøgningen bør indeholde den nødvendige dokumentation for, at alle kriterierne for at komme i betragtning er opfyldt, herunder en metodologi til at måle CO2-besparelserne ved den innovative teknologi.
(6)
CO2-besparelserne ved en miljøinnovation bør kunne måles med en tilfredsstillende nøjagtighedsgrad. Denne nøjagtighed kan kun opnås, når besparelserne er på 1 g CO2/km eller derover.
(7)
Når CO2-besparelserne ved en teknologi afhænger af førerens adfærd eller af andre faktorer, som ansøgeren ikke har kontrol over, bør denne teknologi i princippet ikke komme i betragtning som en miljøinnovation, medmindre det på grundlag af stærke og uafhængige statistiske beviser er muligt at fremsætte verificerbare antagelser om gennemsnitsførerens adfærd.
(8)
Den standardprøvecyklus, der anvendes til typegodkendelsesmåling af CO2-emissionerne fra et køretøj, påviser ikke alle de besparelser, der kan tilskrives bestemte teknologier. For at skabe de rette incitamenter til innovation bør kun de besparelser, der ikke dækkes af standardprøvecyklussen, tages i betragtning ved beregningen af de samlede CO2-besparelser.
(9)
Når CO2-besparelserne skal påvises, bør der foretages en sammenligning mellem de samme køretøjer med og uden miljøinnovationen. Prøvningsmetodologien bør omfatte målinger, der kan verificeres, gentages og sammenlignes. For at sikre ensartede spilleregler, og fordi der ikke findes en aftalt og mere realistisk kørecyklus, bør køremønsteret i den nye europæiske kørecyklus som anført i Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 af 18. juli 2008 om gennemførelse og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer (6) anvendes som en fælles reference. Prøvningsmetodologien bør være baseret på målinger på et chassisdynamometer eller på modellering eller simulering, når sådanne metodologier ville give bedre og mere nøjagtige resultater.
(10)
Kommissionen bør udarbejde retningslinjer for udarbejdelsen af ansøgningen og for prøvningsmetodologierne og regelmæssigt opdatere dem for at tage hensyn til erfaringer indhøstet i forbindelse med vurderingen af forskellige ansøgninger.
(11)
I henhold til forordning (EF) nr. 443/2009 skal ansøgningen være ledsaget af en verifikationsrapport udarbejdet af et uafhængigt og godkendt organ. Dette organ skal være en teknisk tjeneste af kategori A eller B som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (7). For at sikre organets uafhængighed bør tekniske tjenester, der udpeges i overensstemmelse med artikel 41, stk. 6, i nævnte direktiv, imidlertid ikke anses for et uafhængigt og godkendt organ i betydningen i denne forordning. Organet bør foruden verifikationsrapporten fremlægge relevant dokumentation for sin uafhængighed af ansøgeren.
(12)
For at sikre en effektiv registrering og overvågning af de specifikke besparelser for de enkelte køretøjer bør besparelserne certificeres som led i typegodkendelsen af et køretøj, og de samlede besparelser bør indføres i typeattesten i overensstemmelse med direktiv 2007/46/EF.
(13)
Kommissionen bør have mulighed for på ad hoc-grundlag at verificere de certificerede samlede besparelser for de enkelte køretøjer. Når det er klart, at de certificerede besparelser ikke svarer til omfanget af de besparelser, der følger af afgørelsen om at godkende en teknologi som en miljøinnovation, bør Kommissionen kunne se bort fra de certificerede CO2-besparelser ved beregningen af de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner. Fabrikanten bør imidlertid i et begrænset tidsrum få mulighed for at påvise, at de certificerede værdier er nøjagtige.
(14)
For at sikre en gennemsigtig ansøgningsprocedure bør der foreligge et offentligt tilgængeligt resumé af ansøgningerne om godkendelse af innovative teknologier og af prøvningsmetodologierne. Når prøvningsmetodologierne er godkendt, bør de være offentligt tilgængelige. De undtagelser fra retten til aktindsigt, der er anført i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (8), finder anvendelse i nødvendigt omfang.
(15)
I henhold til artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 443/2009 godkendes innovative teknologier ikke længere i henhold til den procedure, der er anført i nævnte forordning, fra datoen for en revideret CO2-emissionsmålingsprocedures ikrafttræden. For at sikre en passende udfasning af de kreditter for miljøinnovationer, der er godkendt i henhold til denne forordning, bør denne forordning revideres senest i 2015.
(16)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Klimaændringer -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
I denne forordning fastsættes den procedure, der skal følges ved anmodning om, og vurdering, godkendelse og certificering af innovative teknologier, som nedbringer CO2-emissionerne fra personbiler i henhold til artikel 12 i forordning (EF) nr. 443/2009.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Enhver teknologi, der falder ind under anvendelsesområdet for følgende foranstaltninger, som er omfattet af den integrerede tilgang, der henvises til i artikel 1 i forordning (EF) nr. 443/2009, anses ikke for innovative teknologier:
a)
effektivitetsforbedringer i luftkonditioneringsanlæg
b)
dæktryksovervågningssystemer, der falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 661/2009
c)
rullemodstand for dæk, der falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 661/2009 og forordning (EF) nr. 1222/2009
d)
gearskiftindikatorer, der falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 661/2009
e)
brug af biobrændstoffer.
2. En ansøgning kan indgives i henhold til denne forordning med hensyn til teknologi, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
Den er monteret i højst 3 % af alle nyregistrerede personbiler i 2009.
b)
Den vedrører dele, som er væsentlige for køretøjets effektive drift og er forenelig med direktiv 2007/46/EF.
Artikel 3
Definitioner
Ud over definitionerne i artikel 2 og 3 i forordning (EF) nr. 443/2009 anvendes følgende definitioner:
a) »innovativ teknologi«: en teknologi eller en kombination af teknologier med næsten samme tekniske egenskaber og karakteristika, hvor CO2-besparelserne kan påvises ved hjælp af en prøvningsmetodologi, og hvor hver af de individuelle teknologier, der udgør kombinationen, falder ind under det anvendelsesområde, der er angivet i artikel 2
b) »leverandør«: fabrikanten af en innovativ teknologi, som er ansvarlig for at sikre produktionens overensstemmelse, dennes autoriserede repræsentant i Unionen eller importøren
c) »ansøger«: den fabrikant eller leverandør, der indgiver en ansøgning om godkendelse af en innovativ teknologi som miljøinnovation
d) »miljøinnovation«: en innovativ teknologi ledsaget af en prøvningsmetodologi, der er godkendt af Kommissionen i overensstemmelse denne forordning
e) »uafhængigt og certificeret organ«: en teknisk tjeneste af kategori A eller kategori B som omhandlet i artikel 41, stk. 3, litra a) og b), i direktiv 2007/46/EF, der opfylder kravene i artikel 42 i nævnte direktiv, med undtagelse af tekniske tjenester udpeget i overensstemmelse med artikel 41, stk. 6, i nævnte direktiv.
Artikel 4
Ansøgning
1. En ansøgning om godkendelse af en innovativ teknologi som miljøinnovation forelægges skriftligt for Kommissionen. Ansøgningen og al støttedokumentationen forelægges via e-mail eller elektronisk databærer eller uploades på en server, som administreres af Kommissionen. Den skriftlige ansøgning skal indeholde en liste over støttedokumentationen.
2. En ansøgning skal indeholde følgende:
a)
ansøgers kontaktoplysninger
b)
en beskrivelse af den innovative teknologi og den måde, hvorpå den er monteret på et køretøj, herunder bevis for, at teknologien falder ind under det anvendelsesområde, der er angivet i artikel 2
c)
en kortfattet beskrivelse - som offentliggøres, når ansøgningen indgives til Kommissionen - af den innovative teknologi, herunder detaljerede oplysninger, som underbygger, at betingelserne i artikel 2, stk. 2, er opfyldt, og af den prøvningsmetodologi, der henvises til i litra e) i nærværende stykke
d)
en skønnet angivelse af de individuelle køretøjer, der kan eller er beregnet til at blive udstyret med den innovative teknologi, og de skønnede nedbringelser af CO2-emissionerne for disse køretøjer ved hjælp af den innovative teknologi
e)
en metodologi, der skal anvendes til at påvise CO2-emissionsreduktionerne ved den innovative teknologi, eller en henvisning til en sådan metodologi, hvis den allerede er godkendt af Kommissionen
f)
bevis for, at:
i)
den emissionsreduktion, der opnås ved hjælp af den innovative teknologi, opfylder den tærskelværdi, der er angivet i artikel 9, stk. 1, idet der tages hensyn til en eventuel indtrådt forringelse af teknologien
ii)
den innovative teknologi ikke er omfattet af de CO2-målinger i standardprøvecyklussen, der henvises til i artikel 12, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 443/2009, som angivet i artikel 9, stk. 2, i nærværende forordning
iii)
ansøgeren er ansvarlig for CO2-emissionsreduktionen ved den innovative teknologi som angivet i artikel 9, stk. 3
g)
en verifikationsrapport fra et uafhængigt og godkendt organ som angivet i artikel 7.
Artikel 5
Basiskøretøj og miljøinnovativt køretøj
1. Med henblik på den påvisning af CO2-emissioner, der henvises til i artikel 8, udpeger ansøgeren:
a)
et miljøinnovativt køretøj, der er udstyret med den innovative teknologi
b)
et basiskøretøj, der ikke er udstyret med den innovative teknologi, men i alle andre henseender er identisk med det miljøinnovative køretøj.
2. Hvis ansøgeren mener, at de oplysninger, der henvises til i artikel 8 og 9, kan påvises uden brug af et basiskøretøj og et miljøinnovativt køretøj som omhandlet i stk. 1 i denne artikel, skal ansøgningen indeholde de nødvendige oplysninger som begrundelse for denne konklusion og en metodologi, der giver tilsvarende resultater.
Artikel 6
Prøvningsmetodologi
1. Den prøvningsmetodologi, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra e), skal give resultater, der kan verificeres, gentages og sammenlignes. Den skal på en realistisk måde og med stor statistisk signifikans kunne påvise den innovative teknologis fordele med hensyn til CO2-emissioner og eventuelt tage hensyn til interaktionen med andre miljøinnovationer.
2. Kommissionen offentliggør retningslinjer for udarbejdelsen af prøvningsmetodologier for forskellige potentielle innovative teknologier, som opfylder kriterierne i stk. 1.
Artikel 7
Verifikationsrapport
1. Den verifikationsrapport, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra g), udarbejdes af et uafhængigt og godkendt organ, som ikke er en del af ansøgeren eller på anden måde være knyttet dertil.
2. Med henblik på verifikationsrapporten skal det uafhængige og godkendte organ:
a)
kontrollere, at de kriterier for at komme i betragtning, der er angivet i artikel 2, stk. 2, er opfyldt
b)
kontrollere, at de informationer, der afgives i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, litra f), opfylder kriterierne i artikel 9
c)
kontrollere, at den prøvningsmetodologi, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra e), egner sig til certificering af CO2-besparelserne ved den innovative teknologi for de relevante køretøjer, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra d), og opfylder minimumskravene i artikel 6, stk. 1
d)
kontrollere, at den innovative teknologi er forenelig med relevante krav til typegodkendelsen af køretøjet
e)
erklære, at det opfylder kravet i stk. 1 i denne artikel.
3. Med henblik på certificeringen af CO2-besparelserne i overensstemmelse med artikel 11 skal det uafhængige og godkendte organ på anmodning af fabrikanten udarbejde en rapport om interaktionen mellem flere miljøinnovationer, der anvendes i en type, variant eller udgave af et køretøj.
Rapporten skal angive CO2-besparelserne ved de forskellige miljøinnovationer under hensyntagen til virkningen af interaktionen.
Artikel 8
Påvisning af CO2-emissioner
1. Følgende CO2-emissioner påvises for et antal køretøjer, som er repræsentative for de individuelle køretøjer, der er angivet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, litra d):
a)
CO2-emissionerne fra basiskøretøjet og fra det miljøinnovative køretøj med den innovative teknologi i brug som resultat af anvendelsen af den metodologi, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra e)
b)
CO2-emissionerne fra basiskøretøjet og fra det miljøinnovative køretøj med den innovative teknologi i brug som resultat af anvendelsen af den standardprøvecyklus, der henvises til i artikel 12, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 443/2009.
Påvisningen af CO2-emissionerne i overensstemmelse med stk. 1, litra a) og b), foretages under prøvningsforhold, der er identiske for alle prøvninger.
2. De samlede besparelser for et individuelt køretøj er forskellen mellem de emissioner, der er påvist i overensstemmelse med stk. 1, litra a).
Såfremt der er en forskel mellem de emissioner, der er påvist i overensstemmelse med stk. 1, litra b), trækkes denne forskel fra de samlede besparelser, der er påvist i overensstemmelse med stk. 1, litra a).
Artikel 9
Kriterier for at kunne komme i betragtning
1. Den minimumsreduktion, der opnås med den innovative teknologi, skal være 1 g CO2/km eller derover. Denne tærskelværdi anses for at være nået, når de samlede besparelser for den innovative teknologi, der er påvist i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, er 1 g CO2/km eller derover.
2. Såfremt de samlede besparelser for en innovativ teknologi ikke omfatter eventuelle besparelser, der er påvist under standardprøvecyklussen i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, anses den innovative teknologi for ikke at være omfattet af standardprøvecyklussen.
3. Den tekniske beskrivelse af den innovative teknologi, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra b), skal indeholde de detaljerede oplysninger, som er nødvendige for at påvise, at teknologiens CO2-reducerende kapacitet ikke afhænger af parametre eller valg, som ansøgeren ikke har kontrol over.
Såfremt beskrivelsen er baseret på antagelser, skal disse antagelser kunne verificeres og være baseret på et solidt og uafhængigt statistisk materiale, der støtter dem og deres anvendelsesmuligheder i hele Unionen.
Artikel 10
Vurdering af en ansøgning vedrørende en miljøinnovation
1. Når Kommissionen modtager en ansøgning, offentliggør den en kortfattet beskrivelse af den innovative teknologi og prøvningsmetodologien som omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra c).
2. Kommissionen vurderer ansøgningen, og senest ni måneder efter modtagelsen af en fuldstændig ansøgning godkender Kommissionen den innovative teknologi som en miljøinnovation sammen med prøvningsmetodologien, medmindre der gøres indsigelse med hensyn til teknologiens berettigelse eller prøvningsmetodologiens relevans.
Afgørelsen om at godkende den innovative teknologi som en miljøinnovation skal indeholde de informationer, som er nødvendige for certificering af CO2-besparelserne i overensstemmelse med artikel 11, dog med forbehold af anvendelsen af de undtagelser fra retten til aktindsigt, der er nærmere angivet i forordning (EF) nr. 1049/2001.
3. Kommissionen kan foreskrive tilpasninger af den foreslåede prøvningsmetodologi eller kræve, at der anvendes en anden godkendt prøvningsmetodologi end den, der foreslås af ansøgeren. Ansøgeren høres om den foreslåede tilpasning eller valget af prøvningsmetodologi.
4. Vurderingsperioden kan forlænges med fem måneder, hvis Kommissionen mener, at ansøgningen ikke kan vurderes på en passende måde inden for vurderingsperioden på ni måneder som følge af den innovative teknologis og den ledsagende prøvningsmetodologis kompleksitet eller som følge af ansøgningens omfang og indhold.
Hvis vurderingsperioden skal forlænges, underretter Kommissionen ansøgeren senest 40 dage efter modtagelsen af ansøgningen.
Artikel 11
Certificering af CO2-besparelser ved miljøinnovationer
1. En fabrikant, der ønsker at udnytte en reduktion af sine gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner med det formål at opfylde sit specifikke emissionsmål ved hjælp af CO2-besparelserne ved en miljøinnovation, skal ansøge en godkendende myndighed i henhold til direktiv 2007/46/EF om en EF-typegodkendelsesattest for det køretøj, der er udstyret med miljøinnovationen. Ansøgningen om en attest skal foruden de dokumenter med de nødvendige oplysninger, der er nærmere angivet i artikel 6 i direktiv 2007/46/EF, indeholde en henvisning til Kommissionens afgørelse om at godkende en miljøinnovation i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, i denne forordning.
2. De certificerede CO2-besparelser ved miljøinnovationen, som er påvist i overensstemmelse med artikel 8 i denne forordning, angives særskilt i både dokumentationen for typegodkendelsen og typeattesten i overensstemmelse med direktiv 2007/46/EF på grundlag af de prøvninger, der er foretaget af de tekniske tjenester i overensstemmelse med artikel 11 i nævnte direktiv ved hjælp af den godkendte prøvningsmetodologi.
Såfremt CO2-besparelserne ved en miljøinnovation for en bestemt type, variant eller udgave ligger under den tærskelværdi, der er angivet i artikel 9, stk. 1, certificeres besparelserne ikke.
3. Såfremt køretøjet er udstyret med mere end en enkelt miljøinnovation, påvises CO2-besparelserne særskilt for hver miljøinnovation i overensstemmelse med proceduren i artikel 8, stk. 1. Summen af de deraf følgende besparelser, som er påvist i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, for hver miljøinnovation, udgør de samlede CO2-besparelser med henblik på certificeringen af dette køretøj.
4. Såfremt interaktion mellem flere miljøinnovationer, der er monteret på et køretøj, ikke kan udelukkes på grund af deres klart forskellige karakter, skal fabrikanten angive dette i ansøgningen til den godkendende myndighed og forelægge en rapport fra det uafhængige og godkendte organ om, hvordan interaktionen påvirker de besparelser, der opnås ved miljøinnovationerne i køretøjet, jf. artikel 7, stk. 3.
Såfremt denne interaktion medfører, at de samlede besparelser er mindre end 1 g CO2/km gange antallet af miljøinnovationer, tages der kun hensyn til de besparelser, der opfylder tærskelværdien i artikel 9, stk. 1, ved beregningen af de samlede besparelser i overensstemmelse med stk. 3 i nærværende artikel.
Artikel 12
Gennemgang af certificeringerne
1. Kommissionen sikrer, at de certificeringer og CO2-besparelser, der er forbundet med de enkelte køretøjer, verificeres på et ad hoc-grundlag.
Såfremt Kommissionen finder, at der er en forskel mellem de certificerede CO2-besparelser og de besparelser, den har verificeret ved hjælp af den eller de relevante prøvningsmetodologier, underretter den fabrikanten herom.
Fabrikanten kan inden 60 dage efter modtagelsen af underretningen indsende dokumentation til Kommissionen, som beviser nøjagtigheden af de certificerede CO2-besparelser. På anmodning af Kommissionen fremlægges rapporten om interaktionen mellem forskellige miljøinnovationer som omhandlet i artikel 7, stk. 3.
2. Såfremt den dokumentation, der henvises til i stk. 1, ikke forelægges inden for den angivne frist, eller hvis Kommissionen finder, at dokumentationen ikke er tilfredsstillende, kan Kommissionen træffe afgørelse om ikke at tage hensyn til de verificerede CO2-besparelser ved beregningen af fabrikantens gennemsnitlige specifikke emissioner for det følgende kalenderår.
3. En fabrikant, hvis certificerede CO2-besparelser ikke længere tages i betragtning, kan ansøge om en ny certificering for de pågældende køretøjer i overensstemmelse med proceduren i artikel 11.
Artikel 13
Udbredelse af oplysninger
En ansøger, som anmoder om fortrolig behandling af oplysninger, der er afgivet i henhold til denne forordning, skal begrunde, hvorfor undtagelserne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1049/2001 finder anvendelse.
Artikel 14
Revision
Denne forordning og de miljøinnovationer, der er godkendt i henhold til denne forordning, revideres senest den 31. december 2015.
Artikel 15
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. juli 2011.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 725/2011,
annettu 25 päivänä heinäkuuta 2011,
henkilöautojen hiilidioksidipäästöjä vähentävien innovatiivisten teknologioiden hyväksymis- ja sertifiointimenettelystä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 443/2009 mukaisesti
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon päästönormien asettamisesta uusille henkilöautoille osana yhteisön kokonaisvaltaista lähestymistapaa kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 443/2009 (1) ja erityisesti sen 12 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Uusien ja edistyksellisten hiilidioksidipäästöjä vähentävien ajoneuvoteknologioiden kehittämisen ja pikaisen käyttöönoton edistämiseksi, asetuksessa (EY) N:o 443/2009 säädetään valmistajien ja laitetoimittajien mahdollisuudesta hakea hyväksyntää tietyille innovatiivisille teknologioille, joiden avulla voidaan vähentää henkilöautojen hiilidioksidipäästöjä. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää ne perusteet, joiden mukaisesti määritetään, mitä teknologioita mainitun asetuksen perusteella voidaan pitää ekoinnovaatioina.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 443/2009 12 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaan ekoinnovaatioina ei pidetä teknologioita, jotka ovat osa Yhteisön strategia henkilöautojen ja kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi: uudelleentarkastelun tulokset 7 päivänä helmikuuta 2007 annetussa komission tiedonannossa (2) sekä kilpailukykyisen autoteollisuuden sääntelykehys 2000-lukua varten 7 päivänä helmikuuta 2007 annetussa komission tiedonannossa (3) esitettyä unionin kokonaisvaltaista lähestymistapaa ja joita säännellään unionin lainsäädännöllä, eikä muita teknologioita, jotka ovat pakottavia unionin lainsäädännön nojalla. Näitä teknologioita ovat rengaspaineen seurantajärjestelmät, renkaiden vierintävastus ja vaihteen vaihdon ilmaisimet, jotka kuuluvat moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 661/2009 (4) soveltamisalaan sekä renkaiden vierintävastuksen osalta on mainittava renkaiden merkitsemisestä polttoainetaloudellisuuden ja muiden keskeisten ominaisuuksien osalta 25 päivänä marraskuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1222/2009 (5).
(3)
Teknologiaa, joka on jo jonkin aikaa ollut markkinoilla yleisesti saatavilla, ei voida pitää asetuksen (EY) N:o 443/2009 12 artiklassa tarkoitettuna innovatiivisena teknologiana, eikä sitä sen vuoksi tulisi pitää ekoinnovaationa. Jotta voidaan luoda oikeanlaisia kannustimia, olisi aiheellista rajoittaa teknologian markkinaosuuden taso asetuksen (EY) N:o 443/2009 11 artiklan 4 kohdassa määritellyn pienimuotoisen tuotannon segmentin markkinaosuuden tasoon ja käyttää viitevuotena vuotta 2009. Näitä kynnysarvoja olisi tarkistettava viimeistään vuonna 2015.
(4)
Jotta voidaan edistää teknologioita, joilla henkilöautojen hiilidioksidipäästöjä voidaan vähentää mahdollisimman paljon, ja erityisesti innovatiivisten käyttövoimateknologioiden kehittämistä, vain sellaisia teknologioita olisi pidettävä ekoinnovaatioina, jotka ovat ajoneuvon kuljetustehtävän kannalta olennaisia ja parantavat osaltaan merkittävästi ajoneuvon kokonaisenergiankulutusta. Teknologioita, jotka eivät ole tämän tarkoituksen kannalta olennaisia tai joilla pyritään lisäämään kuljettajan tai matkustajien matkustusmukavuutta, ei tulisi ottaa huomioon.
(5)
Hakemuksia voivat asetuksen (EY) N:o 443/2009 mukaan jättää sekä valmistajat että laitetoimittajat. Hakemukseen olisi liitettävä tarvittavaa näyttöä siitä, että kaikki kelpoisuusperusteet täyttyvät, mukaan lukien menetelmä, jolla mitataan innovatiivisen teknologian avulla saavutettavia hiilidioksidisäästöjä.
(6)
Olisi oltava mahdollista mitata ekoinnovaation avulla saavutettavia hiilidioksidisäästöjä riittävällä tarkkuudella. Tämä tarkkuus voidaan saavuttaa vain, jos säästöt ovat vähintään 1 g CO2/km.
(7)
Jos teknologian avulla saavutettavat hiilidioksidisäästöt riippuvat kuljettajan ajotavasta tai muista tekijöistä, jotka eivät ole hakijan hallittavissa, kyseistä teknologiaa ei periaatteessa tulisi pitää ekoinnovaationa, paitsi jos keskimääräisestä ajotavasta voidaan tehdä todennettavia oletuksia vankkojen ja riippumattomien tilastotietojen perusteella.
(8)
Standarditestisykli, jota käytetään ajoneuvon hiilidioksidipäästöjen mittaamiseen tyyppihyväksynnän yhteydessä, ei osoita kaikkia säästöjä, jotka tiettyjen teknologioiden avulla voidaan saavuttaa. Jotta innovointia varten voidaan luoda oikeanlaisia kannustimia, laskettaessa kokonaishiilidioksidisäästöjä olisi otettava huomioon vain sellaiset säästöt, jotka eivät kuulu standarditestisyklin piiriin.
(9)
Hiilidioksidisäästöjen osoittamiseksi olisi vertailtava toisiinsa saman ajoneuvon ekoinnovaatiolla varustetun ja varustamattoman yksilön hiilidioksidipäästöjä. Käytettävän testimenetelmän olisi tuotettava todennettavia, toistettavia ja vertailukelpoisia mittaustuloksia. Tasapuolisten toimintaolosuhteiden varmistamiseksi ja todenmukaisemman ajosyklin puuttuessa olisi yhteisenä viitekohtana käytettävä ajomalleja, jotka sisältyvät moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 täytäntöönpanosta ja muuttamisesta 18 päivänä heinäkuuta 2008 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 692/2008 (6) tarkoitettuun uuteen eurooppalaiseen testisykliin. Testimenetelmän olisi perustuttava alustadynamometrillä tehtäviin mittauksiin taikka mallinnukseen tai simulaatioon, kun tällaiset menetelmät ovat antavat parempia ja tarkempia tuloksia.
(10)
Komission olisi annettava ohjeita hakemuksen laatimisesta ja testimenetelmistä ja päivitettävä niitä säännöllisesti, jotta voidaan ottaa huomioon hakemusten arvioinnista saatu kokemus.
(11)
Hakemukseen olisi asetuksen (EY) N:o 443/2009 mukaisesti liitettävä riippumattoman ja sertifioidun elimen laatima todentamisraportti. Tällaisen elimen olisi oltava puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle 5 päivänä syyskuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2007/46/EY (7) tarkoitettu luokan A tai luokan B tutkimuslaitos. Jotta voidaan varmistaa elimen riippumattomuus, mainitun direktiivin 41 artiklan 6 kohdan mukaisesti nimettyjä tutkimuslaitoksia ei tulisi pitää tässä asetuksessa tarkoitettuina riippumattomina ja sertifioituina eliminä. Elimen olisi todentamisraportin lisäksi toimitettava asiaankuuluvaa näyttöä siitä, että se on riippumaton hakijasta.
(12)
Yksittäisten ajoneuvojen hiilidioksidisäästöjen rekisteröinnin ja seurannan tehokkuuden varmistamiseksi säästöt olisi sertifioitava ajoneuvon tyyppihyväksynnän yhteydessä ja kokonaissäästöt olisi sisällytettävä vaatimustenmukaisuustodistukseen direktiivin 2007/46/EY mukaisesti.
(13)
Komissiolla olisi oltava mahdollisuus todentaa yksittäisten ajoneuvojen sertifioidut kokonaissäästöt tapauskohtaisesti. Jos on ilmeistä, että sertifioidut säästöt eivät vastaa säästöjä, jotka ovat tulosta päätöksestä antaa teknologialle ekoinnovaatiohyväksyntä, komission olisi keskimääräisiä hiilidioksidipäästöjä laskettaessa voitava olla ottamatta sertifioituja hiilidioksidisäästöjä huomioon. Valmistajalle olisi kuitenkin annettava määräaika, johon mennessä se voi osoittaa, että sertifioidut arvot ovat paikkansapitävät.
(14)
Jotta voidaan varmistaa hakumenettelyn avoimuus, olisi asetettava yleisesti saataville tiivistetyt tiedot hakemuksista, joilla innovatiivisille teknologioille ja testimenetelmille haetaan hyväksyntää. Hyväksytyt testimenetelmät olisi asetettava yleisesti saataville. Yleiseen oikeuteen tutustua asiakirjoihin olisi tarvittaessa voitava soveltaa poikkeuksia, joista säädetään Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 (8).
(15)
Asetuksen (EY) N:o 443/2009 13 artiklan 3 kohdassa säädetään, että hiilidioksidipäästöjen tarkistetun mittausmenettelyn soveltamispäivästä alkaen innovatiivisia teknologioita ei enää hyväksytä mainitussa asetuksessa säädettyä menettelyä noudattaen. Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen mukaisesti hyväksyttyjen ekoinnovaatioita koskevien hyvitysten asianmukainen asteittainen poistaminen, tätä asetusta olisi tarkasteltava uudelleen viimeistään vuonna 2015.
(16)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat ilmastonmuutoskomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan menettely, jota on noudatettava haettaessa arviointia, hyväksymistä ja sertifiointia sellaisille innovatiivisille tekniikoille, joiden avulla voidaan vähentää henkilöautojen hiilidioksidipäästöjä asetuksen (EY) N:o 443/2009 12 artiklan mukaisesti.
2 artikla
Soveltamisala
1. Innovatiivisena teknologiana ei pidetä teknologiaa, joka kuuluu seuraavien asetuksen (EY) N:o 443/2009 1 artiklassa tarkoitetun kokonaisvaltaisen lähestymistavan kattamien toimenpiteiden soveltamisalaan:
a)
ilmastointilaitteiden tehokkuutta parantavat toimenpiteet;
b)
asetuksen (EY) N:o 661/2009 soveltamisalaan kuuluvat rengaspaineen seurantajärjestelmät;
c)
asetuksen (EY) N:o 661/2009 ja asetuksen (EY) N:o 1222/2009 soveltamisalaan kuuluva renkaiden vierintävastus;
d)
asetuksen (EY) N:o 661/2009 soveltamisalaan kuuluvat vaihteen vaihdon ilmaisimet;
e)
biopolttoaineiden käyttö.
2. Teknologian osalta voidaan tehdä tämän asetuksen nojalla hakemus, edellyttäen että se täyttää seuraavat edellytykset:
a)
teknologia on asennettu enintään 3 prosenttiin kaikista vuonna 2009 rekisteröidyistä uusista henkilöautoista;
b)
teknologia liittyy ajoneuvon tehokkaan toiminnan kannalta olennaisiin tekijöihin ja on yhteensopiva direktiivin 2007/46/EY kanssa.
3 artikla
Määritelmät
Asetuksen (EY) N:o 443/2009 2 ja 3 artiklassa vahvistettujen määritelmien lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
”innovatiivisella teknologialla” teknologiaa tai teknologioiden yhdistelmää, jolla on samankaltaisia teknisiä piirteitä ja ominaisuuksia, jonka osalta voidaan osoittaa hiilidioksidisäästöt käyttäen yhtä testimenetelmää ja jossa kukin yhdistelmän muodostavista yksittäisistä teknologioista kuuluu 2 artiklassa määritettyyn soveltamisalaan;
b)
”laitetoimittajalla” innovatiivisen teknologian valmistajaa, joka vastaa tuotannon vaatimustenmukaisuudesta tai sen valtuuttamaa edustajaa unionissa taikka maahantuojaa;
c)
”hakijalla” valmistajaa tai laitetoimittajaa, joka jättää hakemuksen, jolla innovatiiviselle teknologialle haetaan ekoinnovaatiohyväksyntää;
d)
”ekoinnovaatiolla” innovatiivista teknologiaa testimenetelmineen, jonka komissio on hyväksynyt tämän asetuksen mukaisesti;
e)
”riippumattomalla ja sertifioidulla elimellä” direktiivin 2007/46/EY 41 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettua luokan A tutkimuslaitosta ja b alakohdassa tarkoitettua luokan B tutkimuslaitosta, joka täyttää mainitun direktiivin 42 artiklassa vahvistetut vaatimukset, lukuun ottamatta mainitun direktiivin 41 artiklan 6 kohdan mukaisesti nimettyjä tutkimuslaitoksia.
4 artikla
Hakemukset
1. Hakemus, jolla innovatiiviselle teknologialle haetaan ekoinnovaatiohyväksyntää, on jätettävä komissiolle kirjallisena. Hakemus ja sen kaikki liiteasiakirjat on toimitettava myös sähköpostitse tai sähköisellä tietovälineellä taikka ladattava komission ylläpitämälle palvelimelle. Kirjalliseen hakemukseen on sisällytettävä liiteasiakirjojen luettelo.
2. Hakemuksessa on oltava:
a)
hakijan yhteystiedot;
b)
kuvaus innovatiivisesta teknologiasta ja siitä, miten se on asennettu ajoneuvoon, mukaan lukien näyttö siitä, että teknologia kuuluu 2 artiklassa määritettyyn soveltamisalaan;
c)
tiivistetty kuvaus innovatiivisesta teknologiasta, mukaan lukien tiedot, jotka osoittavat, että 2 artiklan 2 kohdassa säädetyt ehdot täyttyvät, ja tämän kohdan e alakohdassa tarkoitetusta testimenetelmästä. Tiivistetty kuvaus julkaistaan, kun hakemus jätetään komissiolle;
d)
arvio siitä, mihin ajoneuvoihin innovatiivinen teknologia voidaan tai on tarkoitus asentaa, ja siitä, miten suuria hiilidioksidipäästövähennyksiä kyseisen innovatiivisen teknologian avulla saavutetaan näissä ajoneuvoissa;
e)
menetelmä, jolla innovatiivisen teknologian avulla saavutettavat hiilidioksidipäästövähennykset osoitetaan, tai jos komissio on jo hyväksynyt tämän menetelmän, mainita hyväksytystä menetelmästä;
f)
näyttö siitä, että
i)
innovatiivisen teknologian avulla saavutettavat päästövähennykset täyttävät 9 artiklan 1 kohdassa määritellyn kynnysarvon ottaen huomioon teknologian mahdollinen heikentyminen ajan kuluessa,
ii)
innovatiivinen teknologia ei kuulu asetuksen (EY) N:o 443/2009 12 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun hiilidioksidimittausten standarditestisyklin piiriin, siten kuin tämän asetuksen 9 artiklan 2 kohdassa täsmennetään,
iii)
hakija on vastuussa innovatiivisen teknologian avulla saavutettavista hiilidioksidipäästöjen vähennyksistä, siten kuin 9 artiklan 3 kohdassa täsmennetään;
g)
riippumattoman ja sertifioidun elimen laatima todentamisraportti, kuten 7 artiklassa täsmennetään.
5 artikla
Verrokkiajoneuvo ja ekoinnovaatioajoneuvo
1. Hakijan on 8 artiklassa tarkoitettua hiilidioksidipäästöjen osoittamista varten nimettävä:
a)
ekoinnovaatioajoneuvo, joka varustetaan innovatiivisella teknologialla;
b)
verrokkiajoneuvo, jota ei varusteta innovatiivisella teknologialla mutta joka on muilta osin täysin samanlainen kuin ekoinnovaatioajoneuvo.
2. Jos hakija katsoo, että 8 ja 9 artiklassa tarkoitetut tiedot voidaan osoittaa käyttämättä tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua verrokkiajoneuvoa ja ekoinnovaatioajoneuvoa, hakemuksen on sisällettävä tarvittavat tiedot tämän päätelmän perustelemiseksi ja menetelmä, joka tuottaa vastaavat tulokset.
6 artikla
Testimenetelmä
1. Edellä 4 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitetulla testimenetelmällä on voitava tuottaa todennettavia, toistettavia ja vertailukelpoisia tuloksia. Testimenetelmällä on voitava osoittaa innovatiivisesta teknologiasta saatava hiilidioksidipäästöhyöty reaaliolosuhteita vastaavalla ja tilastollisesti merkittävällä tavalla ja tarvittaessa ottaa huomioon vuorovaikutus muiden ekoinnovaatioiden kanssa.
2. Komissio julkaisee ohjeita 1 kohdassa tarkoitetut perusteet täyttävien testimenetelmien laatimisesta erilaisia mahdollisia innovatiivisia teknologioita varten.
7 artikla
Todentamisraportti
1. Edellä 4 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitetun todentamisraportin laatii riippumaton ja sertifioitu elin, joka ei saa olla osa hakijaa eikä muussa sidossuhteessa siihen.
2. Todentamisraporttia varten riippumattoman ja sertifioidun elimen on
a)
todennettava, että 2 artiklan 2 kohdassa täsmennetyt kelpoisuusperusteet täyttyvät;
b)
todennettava, että 4 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaisesti toimitetut tiedot täyttävät 9 artiklassa vahvistetut perusteet;
c)
todennettava, että 4 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitettu testimenetelmä on tarkoituksenmukainen innovatiivisen teknologian avulla saatavien hiilidioksidisäästöjen sertifioimisen kannalta 4 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen asiaankuuluvien ajoneuvojen osalta ja että se täyttää 6 artiklan 1 kohdassa täsmennetyt vähimmäisvaatimukset;
d)
todennettava, että innovatiivinen teknologia on yhteensopiva ajoneuvon tyyppihyväksynnälle asetettujen asiaankuuluvien vaatimusten kanssa;
e)
vakuutettava, että se täyttää tämän artiklan 1 kohdassa täsmennetyn vaatimuksen.
3. Riippumattoman ja sertifioidun elimen on hiilidioksidisäästöjen 11 artiklan mukaista sertifiointia varten laadittava valmistajan pyynnöstä raportti niiden erilaisten ekoinnovaatioiden välisestä vuorovaikutuksesta, joita ajoneuvotyyppiin, -varianttiin tai -versioon on asennettu.
Raportissa on täsmennettävä, mitä hiilidioksidisäästöjä eri ekoinnovaatioiden avulla saadaan, ottaen huomioon vuorovaikutuksen merkitys.
8 artikla
Hiilidioksidipäästöjen osoittaminen
1. Edellä 4 artiklan 2 kohdan d alakohdassa mainittuja yksittäisiä ajoneuvoja edustavien ajoneuvojen osalta on osoitettava seuraavat hiilidioksidipäästöt:
a)
hiilidioksidipäästöt, jotka on saatu verrokkiajoneuvosta ja ekoinnovaatioajoneuvosta, joka on varustettu innovatiivisella teknologialla, ja jotka ovat tulosta 4 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitetun menetelmän soveltamisesta;
b)
hiilidioksidipäästöt, jotka on saatu verrokkiajoneuvosta ja ekoinnovaatioajoneuvosta, joka on varustettu innovatiivisella teknologialla, ja jotka ovat tulosta asetuksen (EY) N:o 443/2009 12 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun standarditestisyklin soveltamisesta.
Ensimmäisen kohdan a ja b alakohdan mukainen hiilidioksidipäästöjen osoittaminen on toteutettava testiolosuhteissa, jotka ovat täysin samat kaikille testeille.
2. Ajoneuvokohtaiset kokonaissäästöt ovat 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti osoitettujen päästöjen välinen erotus.
Jos 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan mukaisesti osoitettujen päästöjen välillä on ero, erotus vähennetään 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti osoitetuista kokonaissäästöistä.
9 artikla
Kelpoisuusperusteet
1. Innovatiivisen teknologian avulla saavutettavan vähennyksen on oltava vähintään 1 g CO2/km. Tämän kynnysarvon katsotaan täyttyvän, kun 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti osoitetut innovatiivisen teknologian avulla saavutettavat kokonaissäästöt ovat vähintään 1 g CO2/km.
2. Jos innovatiivisen teknologian avulla saavutettavissa kokonaissäästöissä ei 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti oteta huomioon standarditestisyklin nojalla osoitettuja säästöjä, innovatiivisen teknologian ei katsota kuuluvan standarditestisyklin piiriin.
3. Edellä 4 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa innovatiivisen teknologian teknisessä kuvauksessa on annettava tarvittavat tiedot sen osoittamiseksi, että teknologian kyky vähentää hiilidioksidia ei riipu sellaisista muuttujista tai valinnoista, jotka eivät ole hakijan hallittavissa.
Jos kuvaus perustuu oletuksiin, oletusten on oltava todennettavissa ja perustuttava vankkoihin ja riippumattomiin tilastotietoihin, jotka tukevat niitä ja niiden sovellettavuutta kaikkialla unionissa.
10 artikla
Ekoinnovaatiohakemusten arviointi
1. Vastaanotettuaan ekoinnovaatiohakemuksen komissio julkaisee tiivistetyn kuvauksen innovatiivisesta teknologiasta ja 4 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun testimenetelmän.
2. Komissio arvioi hakemuksen, ja yhdeksän kuukauden kuluessa täydellisen hakemuksen vastaanottamisesta hyväksyy innovatiivisen teknologian ekoinnovaatioksi yhdessä testimenetelmän kanssa, jollei vastalauseita esitetä teknologian kelpoisuudesta tai testimenetelmän asianmukaisuudesta.
Päätöksessä hyväksyä innovatiivinen teknologia ekoinnovaatioksi on täsmennettävä tiedot, joita vaaditaan hiilidioksidisäästöjen sertifiointia varten tämän asetuksen 11 artiklan mukaisesti, jollei yleisön oikeudesta tutustua toimielinten asiakirjoihin koskevassa asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 määriteltyjen poikkeusten soveltamisesta muuta johdu.
3. Komissio voi vaatia ehdotettuun testimenetelmään muutoksia tai vaatia muun hyväksytyn testimenetelmän kuin hakijan ehdottaman testimenetelmän käyttöä. Hakijaa on kuultava ehdotetusta muutoksesta tai testimenetelmän valinnasta.
4. Arviointijaksoa voidaan pidentää viidellä kuukaudella, jos komissio katsoo, ettei hakemusta voida arvioida asianmukaisesti yhdeksän kuukauden arviointijakson aikana innovatiivisen teknologian tai siihen liittyvän testimenetelmän monimutkaisuuden taikka hakemuksen koon ja sisällön vuoksi.
Komissio ilmoittaa hakijalle arviointijakson pidentämisestä 40 päivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta.
11 artikla
Ekoinnovaatioiden avulla saavutettavien hiilidioksidisäästöjen sertifiointi
1. Valmistajan, joka haluaa hyötyä keskimääräisten hiilidioksidipäästöjensä vähentymisestä täyttääkseen hiilidioksidipäästötavoitteensa ekoinnovaation avulla saavutettavilla hiilidioksidisäästöillä, on jätettävä direktiivissä 2007/46/EY tarkoitetulle hyväksyntäviranomaiselle EY-tyyppihyväksyntätodistusta koskeva hakemus sen ajoneuvon osalta, joka on varustettu ekoinnovaatiolla. Todistushakemuksessa on direktiivin 2007/46/EY 6 kohdassa määriteltyjen tarvittavat tiedot sisältävien asiakirjojen lisäksi mainittava päätös, jolla komissio hyväksyy ekoinnovaation tämän asetuksen 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
2. Ekoinnovaation avulla saavutettavat sertifioidut hiilidioksidisäästöt, jotka osoitetaan tämän asetuksen 8 artiklan mukaisesti, on täsmennettävä erikseen sekä tyyppihyväksyntäasiakirjoissa että vaatimustenmukaisuustodistuksessa direktiivin 2007/46/EY mukaisesti niiden testien perusteella, joita tutkimuslaitokset tekevät mainitun direktiivin 11 artiklan mukaisesti, käyttäen hyväksyttyä testimenetelmää.
Jos ekoinnovaation avulla saavutettavat hiilidioksidisäästöt jäävät tietyssä ajoneuvotyypissä, -variantissa tai -versiossa alle 9 artiklan 1 kohdassa täsmennetyn kynnysarvon, säästöjä ei sertifioida.
3. Jos ajoneuvoon on asennettu useampi kuin yksi ekoinnovaatio, hiilidioksidisäästöt on osoitettava erikseen kunkin ekoinnovaation osalta 8 artiklan 1 kohdassa vahvistetun menetelmän mukaisesti. Kunkin ekoinnovaation osalta tulokseksi saatujen 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti määritettyjen säästöjen summa muodostaa kokonaishiilidioksidisäästöt kyseisen ajoneuvon sertifiointia varten.
4. Jos yhteen ajoneuvoon asennettujen erilaisten ekoinnovaatioiden välistä vuorovaikutusta ei voida sulkea pois, koska ne ovat luonteeltaan ilmeisen erilaisia, valmistajan on ilmoitettava tästä hyväksyntäviranomaiselle jättämässään hakemuksessa ja esitettävä riippumattoman ja sertifioidun elimen laatima raportti vuorovaikutuksen merkityksestä ekoinnovaatioiden avulla saavutettaville säästöille kyseisessä ajoneuvossa, kuten 7 artiklan 3 kohdassa säädetään.
Jos kokonaissäästöt ovat tämän vuorovaikutuksen vuoksi alle 1 g CO2/km kerrottuna ekoinnovaatioiden lukumäärällä, laskettaessa kokonaissäästöjä tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti otetaan huomioon ainoastaan ne ekoinnovaatioiden avulla saavutettavat säästöt, jotka täyttävät 9 artiklan 1 kohdassa vahvistetun kynnysarvon.
12 artikla
Sertifiointien tarkistaminen
1. Komissio varmistaa, että yksittäisiä ajoneuvoja koskevia sertifiointeja ja hiilidioksidisäästöjä tarkistetaan tapauskohtaisesti.
Jos komissio katsoo, että sertifioitujen hiilidioksidisäästöjen ja niiden säästöjen välillä, jotka se on todentanut käyttäen asianmukaista testimenetelmää tai -menetelmiä, on ero, se ilmoittaa tästä valmistajalle.
Valmistaja voi 60 päivän kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta toimittaa komissiolle näyttöä sertifioitujen hiilidioksidisäästöjen paikkansapitävyydestä. Komission pyynnöstä on toimitettava 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu raportti erilaisten ekoinnovaatioiden välisestä vuorovaikutuksesta.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettua näyttöä ei toimiteta ilmoitetussa määräajassa tai jos komissio ei pidä näyttöä riittävänä, komissio voi päättää olla ottamatta sertifioituja hiilidioksidisäästöjä huomioon laskettaessa kyseisen valmistajan keskimääräisiä hiilidioksidipäästöjä seuraavalle kalenterivuodelle.
3. Valmistaja, jonka sertifioituja hiilidioksidisäästöjä ei enää oteta huomioon, voi hakea asianomaisille ajoneuvoille uutta sertifiointia 11 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
13 artikla
Tietojen julkistaminen
Hakijan, joka pyytää tämän asetuksen nojalla jätettyjen tietojen käsittelemistä luottamuksellisina, on perusteltava, minkä takia jotakin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa tarkoitettua poikkeusta on sovellettava.
14 artikla
Uudelleentarkastelu
Tätä asetusta ja tämän asetuksen nojalla hyväksyttyjä ekoinnovaatioita tarkastellaan uudelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015.
15 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 25 päivänä heinäkuuta 2011.