RÅDETS AFGØRELSE 2012/237/FUSP
af 3. maj 2012
om restriktive foranstaltninger over visse personer, enheder og organer, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
På baggrund af, hvor alvorlig den aktuelle situation i Republikken Guinea-Bissau er, finder Rådet det nødvendigt at vedtage foranstaltninger over for dem, der prøver at forhindre eller blokere en fredelig politisk proces, eller hvis aktiviteter undergraver stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, navnlig dem, der førte an i mytteriet den 1. april 2010 og statskuppet den 12. april 2012, og som med deres handlinger sigter mod at underminere retsstaten, begrænse de civile magtorganers herredømme og befordre straffrihed og ustabilitet i landet.
(2)
Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at iværksætte en række foranstaltninger -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at nægte personer, som deltager i eller yder støtte til handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, og personer med tilknytning til sådanne personer, jf. listen i bilaget, indrejse i eller gennemrejse af deres område.
2. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.
3. Stk. 1 gælder ikke tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:
a)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
b)
som værtsland for en international konference indkaldt af De Forende Nationer (FN) eller i FN's regi
c)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller
d)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.
4. Stk. 3 anses også for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
5. Rådet underrettes behørigt om alle tilfælde, hvor en medlemsstat indrømmer en undtagelse i medfør af stk. 3 eller 4.
6. Medlemsstaterne kan indrømme undtagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, såfremt rejsen er berettiget af tvingende humanitære hensyn eller med henblik på deltagelse i mellemstatslige møder, herunder møder i Unionens regi eller møder, hvor en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, er vært, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retsstaten i Republikken Guinea-Bissau.
7. En medlemsstat, der ønsker at indrømme undtagelser som omhandlet i stk. 6, underretter skriftligt Rådet herom. Undtagelsen anses for at være indrømmet, medmindre ét eller flere medlemmer af Rådet skriftligt gør indsigelse inden for to arbejdsdage efter at have modtaget underretning om den foreslåede undtagelse. Hvis ét eller flere medlemmer af Rådet gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede undtagelse.
8. Hvis en medlemsstat i medfør af stk. 3, 4, 6 og 7 tillader personer, der er opført på listen i bilaget, indrejse i eller gennemrejse af sit område, gælder tilladelsen kun det formål, den er givet til, og de personer, der er berørt deraf.
Artikel 2
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som deltager i eller yder støtte til handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, og fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem, jf. listen i bilaget, indefryses.
2. Ingen midler eller økonomiske ressourcer må direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilaget.
3. En medlemsstats kompetente myndighed kan på vilkår, som den finder passende, tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives eller stilles til rådighed, efter at have konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er:
a)
nødvendige til at dække basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilaget, og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
bestemt udelukkende til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
bestemt udelukkende til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer
d)
nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed, mindst to uger før tilladelsen gives, har meddelt de andre kompetente myndigheder og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse.
Medlemsstaterne underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
4. Uanset stk. 1 kan en medlemsstats kompetente myndigheder give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
de omhandlede pengemidler eller økonomiske ressourcer er omfattet af en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret, der er truffet inden den dato, hvor den i stk. 1, omhandlede fysiske eller juridiske person, enhed eller organ blev optaget i bilaget, eller af en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftsmæssig kendelse, der er afsagt før nævnte dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse om tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan dom, afgørelse eller kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, afgørelsen eller kendelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført i bilaget
d)
anerkendelse af afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, afgørelsen eller kendelsen må ikke ske i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
Medlemsstaterne underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
5. Stk. 2 finder ikke anvendelse på beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti, eller
b)
forfaldne beløb i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af bestemmelserne i denne afgørelse,
forudsat at sådanne renter eller anden form for afkast og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.
Artikel 3
1. Rådet vedtager efter forslag fra en medlemsstat eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik ændringer til listen i bilaget i det omfang, det er nødvendigt.
2. Rådet underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ om sin afgørelse, herunder om begrundelsen for opførelsen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet mulighed for at fremsætte bemærkninger.
3. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet herom.
Artikel 4
For at give de i denne afgørelse omhandlede foranstaltninger størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage restriktive foranstaltninger svarende til de i denne afgørelse indeholdte.
Artikel 5
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne afgørelse finder anvendelse indtil 5 maj 2013. Gennemførelsen overvåges løbende. Afgørelsen forlænges eller ændres alt efter tilfældet, hvis Rådet skønner, at dens mål ikke er nået.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. maj 2012.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2012/237/YUTP,
annettu 3 päivänä toukokuuta 2012,
Guinea-Bissaun tasavallan rauhaa, turvallisuutta ja vakautta uhkaaviin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Ottaen huomioon Guinea-Bissaun tasavallan nykyisen tilanteen vakavuuden neuvosto katsoo olevan tarpeen hyväksyä toimenpiteitä, jotka kohdistuvat niihin, jotka pyrkivät estämään tai pysäyttämään rauhanomaisen poliittisen prosessin tai jotka toiminnallaan heikentävät Guinea-Bissaun tasavallan vakautta, erityisesti niihin, jotka olivat 1 päivänä huhtikuuta 2010 tapahtuneen kapinan ja 12 päivänä huhtikuuta 2012 tapahtuneen vallankaappauksen johdossa ja jotka toiminnallaan tähtäävät oikeusvaltioperiaatteen heikentämiseen, siviilien vallan ensisijaisuuden rajoittamiseen sekä rankaisemattomuuden ja epävakauden jatkamiseen maassa.
(2)
Tiettyjen toimenpiteiden panemiseksi täytäntöön tarvitaan unionin lisätoimia,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen liitteessä lueteltujen, Guinea-Bissaun tasavallan rauhaa, turvallisuutta tai vakautta uhkaaviin toimiin osallistuvien tai niitä tukevien henkilöiden pääsyn alueelleen tai kauttakulun alueensa kautta.
2. Edellä oleva 1 kohta ei velvoita jäsenvaltiota kieltämään omien kansalaistensa pääsyä alueelleen.
3. Edellä oleva 1 kohta ei vaikuta tapauksiin, joissa jokin kansainvälisen oikeuden velvoite sitoo jäsenvaltiota, etenkin:
a)
kansainvälisen hallitustenvälisen järjestön isäntämaana;
b)
Yhdistyneiden kansakuntien koolle kutsuman tai sen puitteissa järjestettävän kansainvälisen konferenssin isäntämaana;
c)
erioikeuksia ja vapauksia myöntävän monenvälisen sopimuksen nojalla; tai
d)
Pyhän istuimen (Vatikaanivaltion) ja Italian välillä vuonna 1929 tehdyn sopimuksen (lateraanisopimus) perusteella.
4. Edellä olevan 3 kohdan katsotaan koskevan myös tapauksia, joissa jäsenvaltio toimii Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (ETYJ) isäntämaana.
5. Neuvostolle on asianmukaisesti ilmoitettava kaikista tapauksista, joissa jäsenvaltio myöntää poikkeuksen 3 tai 4 kohdan nojalla.
6. Jäsenvaltiot voivat myöntää poikkeuksia 1 kohdan nojalla toteutetuista toimenpiteistä, jos matkustaminen on perusteltua pakottavista humanitaarisista syistä tai osallistumiseksi sellaisiin hallitustenvälisiin kokouksiin, unionin järjestämät tai ETYJin puheenjohtajavaltiona toimivan jäsenvaltion isännöimät kokoukset mukaan luettuina, joissa käydään demokratiaa, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota Guinea-Bissaun tasavallassa välittömästi edistävää poliittista vuoropuhelua.
7. Jäsenvaltion, joka haluaa myöntää 6 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia, on ilmoitettava siitä neuvostolle kirjallisesti. Poikkeus katsotaan myönnetyksi, jollei yksi tai useampi neuvoston jäsen esitä kirjallista vastalausetta kahden työpäivän kuluessa ehdotettua poikkeusta koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta. Jos yksi tai useampi neuvoston jäsen esittää vastalauseen, neuvosto voi määräenemmistöllä päättää myöntää ehdotetun poikkeuksen.
8. Jos jäsenvaltio sallii 3, 4, 6 ja 7 kohdan nojalla liitteessä lueteltujen henkilöiden pääsyn alueelleen ja kauttakulun alueensa kautta, lupa rajoitetaan koskemaan ainoastaan sitä tarkoitusta, johon se on myönnetty, ja niitä henkilöitä, joista on kyse.
2 artikla
1. Jäädytetään kaikki liitteessä lueteltujen, Guinea-Bissaun tasavallan rauhaa, turvallisuutta tai vakautta uhkaaviin toimiin osallistuvien tai niitä tukevien luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elinten sekä heitä lähellä olevien luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elinten hallussa, omistuksessa, hallinnassa tai valvonnassa olevat varat ja taloudelliset resurssit.
2. Mitään varoja tai taloudellisia resursseja ei saa suoraan tai välillisesti asettaa liitteessä lueteltujen luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elinten saataville tai hyödynnettäviksi.
3. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamiseen tai tiettyjen varojen tai taloudellisten resurssien asettamiseen saataville asianmukaisiksi katsominsa ehdoin ja todettuaan, että kyseiset varat tai taloudelliset resurssit:
a)
ovat tarpeen liitteessä lueteltujen henkilöiden ja heidän huollettavinaan olevien perheenjäsenten perustarpeiden tyydyttämiseksi mukaan luettuina menot, jotka aiheutuvat elintarvikkeiden hankinnasta, vuokrasta tai asuntolainasta, lääkkeistä ja sairaanhoidosta, veroista, vakuutusmaksuista ja julkisten palvelujen käytöstä;
b)
on tarkoitettu yksinomaan oikeudellisiin palveluihin liittyvien kohtuullisten palkkioiden maksamiseen ja tällaisista palveluista aiheutuneiden kulujen korvaamiseen;
c)
on tarkoitettu yksinomaan jäädytettyjen varojen tai jäädytettyjen taloudellisten resurssien tavanomaisesta säilyttämisestä tai hoidosta aiheutuvien palkkioiden tai palvelumaksujen maksamiseen;
d)
ovat tarpeen poikkeuksellisia menoja varten edellyttäen, että toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut muille toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle vähintään kaksi viikkoa ennen luvan antamista perusteet, joiden nojalla se katsoo, että erityinen lupa olisi annettava.
Jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tämän kohdan nojalla annetuista luvista.
4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamisen, jos seuraavat ehdot täyttyvät:
a)
kyseisiin varoihin tai taloudellisiin resursseihin kohdistuu panttioikeus, jonka tuomioistuin, viranomainen tai välimiesoikeus on ennen sitä päivää, jona 1 kohdassa tarkoitettu luonnollinen henkilö, oikeushenkilö, yhteisö tai elin on sisällytetty liitteeseen, tai tuomioistuimen, viranomaisen tai välimiesoikeuden ennen tuota päivää antama tuomio;
b)
varoja tai taloudellisia resursseja käytetään yksinomaan tällaisella panttioikeudella turvattujen tai tällaisella tuomiolla vahvistettujen saatavien maksamiseen niiden lakien ja muiden säännösten asettamissa rajoissa, jotka koskevat sellaisten henkilöiden oikeuksia, joilla on tällaisia saatavia;
c)
panttioikeutta ei ole perustettu tai tuomiota annettu liitteessä mainitun henkilön, yhteisön tai elimen eduksi;
d)
panttioikeuden tai tuomion tunnustaminen ei ole kyseisen jäsenvaltion oikeusjärjestyksen perusteiden vastaista.
Jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tämän artiklan nojalla annetuista luvista.
5. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta seuraaviin jäädytetyille tileille lisättäviin määriin:
a)
näistä tileistä kertyvät korko- tai muut tuotot; tai
b)
sellaisista sopimuksista tai velvoitteista johtuvat maksut, jotka on tehty tai jotka ovat syntyneet ennen sitä päivää, josta lähtien nämä tilit ovat kuuluneet tämän päätöksen piiriin,
edellyttäen, että kyseisiin korkotuottoihin, muihin tuottoihin ja maksuihin sovelletaan edelleen 1 kohtaa.
3 artikla
1. Neuvosto hyväksyy tarvittaessa muutoksia liitteessä olevaan luetteloon jäsenvaltion tai unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksesta.
2. Neuvosto antaa päätöksensä, myös luetteloon ottamisen perusteet, tiedoksi asianomaiselle henkilölle, yhteisölle tai elimelle joko suoraan, jos osoite on tiedossa, tai julkaisemalla ilmoituksen, ja antaa kyseiselle henkilölle, yhteisölle tai elimelle mahdollisuuden esittää huomautuksia.
3. Jos huomautuksia tehdään tai jos esitetään olennaista uutta näyttöä, neuvosto tarkastelee päätöstään uudelleen ja ilmoittaa asiasta kyseiselle henkilölle, yhteisölle tai elimelle.
4 artikla
Jotta tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet olisivat mahdollisimman tehokkaita, unioni kannustaa kolmansia valtioita toteuttamaan rajoittavia toimenpiteitä, jotka ovat samankaltaisia kuin tähän päätökseen sisältyvät toimenpiteet.
5 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tätä päätöstä sovelletaan 5 päivästä toukokuuta 2013. Sitä tarkastellaan jatkuvasti uudelleen. Tarvittaessa se uusitaan tai sitä muutetaan, jos neuvosto katsoo, ettei sen tavoitteita ole saavutettu.
Tehty Brysselissä 3 päivänä toukokuuta 2012.