RÅDETS AFGØRELSE 2011/137/FUSP
af 28. februar 2011
om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 23. februar 2011 udtrykte Den Europæiske Union sin alvorlige bekymring over udviklingen i situationen i Libyen. EU fordømte på det kraftigste volden og magtanvendelsen over for civile og beklagede undertrykkelsen af fredelige demonstranter.
(2)
EU gentog sin opfordring til omgående at bringe magtanvendelsen til ophør og til at tage skridt til at imødekomme befolkningens legitime krav.
(3)
Den 26. februar 2011 vedtog De Forenede Nationers Sikkerhedsråd (Sikkerhedsrådet) resolution 1970 (UNSCR 1970 (2011)), som indførte restriktive foranstaltninger over for Libyen og over for personer og enheder involveret i grove menneskerettighedskrænkelser mod personer i Libyen, bl.a. ved deltagelse i angreb på civilbefolkningen og civile faciliteter i strid med folkeretten.
(4)
I lyset af den alvorlige situation i Libyen finder EU det nødvendigt at indføre yderligere restriktive foranstaltninger.
(5)
Der er derudover behov for yderligere handling fra Unionens side for at iværksætte en række foranstaltninger -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Direkte eller indirekte levering, salg eller overførsel af våben og af alle typer materiel i tilknytning hertil, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og militært udstyr, paramilitært udstyr samt reservedele til ovennævnte, såvel som udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, fra statsborgere i medlemsstaterne eller fra eller via medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører deres flag, til Libyen forbydes, uanset om de har oprindelse i medlemsstaterne eller ej.
2. Det er forbudt
a)
direkte eller indirekte at levere teknisk bistand, uddannelse eller anden bistand, herunder bevæbnede lejesoldater, tilknyttet militær virksomhed eller levering, vedligeholdelse og brug af produkter som nævnt i stk. 1, til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til brug i Libyen
b)
direkte eller indirekte at levere finansiel bistand med tilknytning til militær virksomhed eller levering, vedligeholdelse og brug af produkter som nævnt i stk. 1, til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til brug i Libyen
c)
bevidst og forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå forbuddene i litra a) eller b).
Artikel 2
1. Artikel 1 finder ikke anvendelse på
a)
levering, salg eller overførsel af udstyr, der ikke er bestemt til at dræbe, eller af udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, men som udelukkende er til humanitær brug eller beskyttelsesbrug
b)
andre former for levering, salg eller overførsel af våben og tilknyttet materiel
c)
levering af teknisk bistand, uddannelse eller anden bistand, herunder personale, i forbindelse med sådant udstyr
d)
levering af finansiel bistand i forbindelse med sådant udstyr,
som i givet fald på forhånd er godkendt af det udvalg, der er nedsat i henhold til punkt 24 i UNSCR 1970 (2011) (udvalget).
2. Artikel 1 finder ikke anvendelse på levering, salg eller overførsel af beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og militærhjelme, der midlertidigt eksporteres til Libyen udelukkende til personlig brug for personel fra FN eller fra EU eller dets medlemsstater, repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale.
Artikel 3
Indkøb af produkter som omhandlet i artikel 1, stk. 1, fra Libyen, uanset om de har oprindelse i Libyen eller ej, forbydes for medlemsstaternes statsborgere, enten ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører deres flag.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne inspicerer i overensstemmelse med deres nationale myndigheder, deres nationale lovgivning og folkeretten, navnlig havretten og relevante internationale aftaler om civil luftfart, al fragt til og fra Libyen på deres område, herunder i deres søhavne og lufthavne, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragten indeholder produkter, som det i henhold denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
2. Ved fund af produkter, som det i henhold til denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere, beslaglægger og bortskaffer medlemsstaterne disse (f.eks. ved destruktion, ubrugeliggørelse, oplagring eller overførsel til en anden stat end oprindelses- eller bestemmelsesstaterne til bortskaffelse).
3. Medlemsstaterne samarbejder i overensstemmelse med deres nationale lovgivning i forbindelse med inspektion og bortskaffelse i henhold til stk. 1 og 2.
4. Luftfartøjer og skibe, der transporterer fragt til og fra Libyen, skal inden ankomst eller afgang afgive supplerende oplysninger om alle varer, der føres ind i eller ud af en medlemsstat.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at begrænse indrejse i eller transit gennem deres område for
a)
personer, der er opført på listen i bilag I til UNSCR 1970 (2011), og andre personer, som Sikkerhedsrådet eller udvalget har udpeget i overensstemmelse med punkt 22 i UNSCR 1970 (2011), jf. bilag I
b)
personer, der ikke er omfattet af bilag I, men som er involveret eller meddelagtige i at beordre, kontrollere eller på anden måde styre grove menneskerettighedskrænkelser mod personer i Libyen, bl.a. ved at være involveret eller meddelagtige i at planlægge, lede, beordre eller gennemføre angreb i strid med folkeretten, herunder luftbombardementer, på civilbefolkningen og civile faciliteter eller handle for, på vegne af eller under deres ledelse, jf. bilag II.
2. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på medlemsstatens eget område.
3. Stk. 1, litra a), finder ikke anvendelse, hvis udvalget fastslår,
a)
at rejse er berettiget af humanitære hensyn, herunder religiøse forpligtelser, eller
b)
at en fritagelse vil fremme målet om fred og national forsoning i Libyen og stabilitet i regionen.
4. Stk. 1, litra a), finder ikke anvendelse, hvis:
a)
indrejse eller transit er nødvendig for at gennemføre en retssag
b)
en medlemsstat fra sag til sag afgør, at sådan indrejse eller transit er nødvendig for at fremme fred og stabilitet i Libyen, og medlemsstaten underretter udvalget inden 48 timer efter at have truffet en sådan afgørelse.
5. Stk. 1, litra b), gælder med forbehold af tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:
a)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
b)
som værtsland for en international konference, som er indkaldt af FN eller afholdes i FN's regi
c)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller
d)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.
6. Stk. 5 anses ligeledes for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
7. Rådet underrettes behørigt, hver gang en medlemsstat indrømmer en fritagelse i henhold til stk. 5 eller 6.
8. Medlemsstaterne kan indrømme fritagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, litra b), hvis rejse er berettiget af tvingende humanitære hensyn eller af hensyn til muligheden for at kunne deltage i mellemstatslige møder, herunder møder i EU-regi, eller møder, hvor en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, er vært, og hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retssikkerheden i Libyen.
9. En medlemsstat, der ønsker at indrømme fritagelser, jf. stk. 8, giver Rådet skriftligt meddelelse herom. Fritagelsen anses for at være indrømmet, medmindre et eller flere rådsmedlemmer skriftligt gør indsigelse inden for to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede fritagelse. Hvis et eller flere rådsmedlemmer gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede fritagelse.
10. I tilfælde hvor en medlemsstat i medfør af stk. 5, 6 og 8 tillader personer, der er opført på listen i bilaget, indrejse i eller transit gennem sit område, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de berørte personer.
Artikel 6
1. Alle pengemidler, andre finansielle aktiver og økonomiske ressourcer, som ejes eller kontrolleres direkte eller indirekte:
a)
af personer og enheder, der er opført på listen i bilag II til UNSCR 1970 (2011), og andre personer og enheder, som Sikkerhedsrådet eller udvalget har udpeget i overensstemmelse med punkt 22 i UNSCR 1970 (2011), eller af enkeltpersoner eller enheder, der handler på deres vegne eller under deres ledelse, eller af enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, jf. listen i bilag III
b)
af personer og enheder, der ikke er omfattet af bilag III, men som er involveret eller meddelagtige i at beordre, kontrollere eller på anden måde styre grove menneskerettighedskrænkelser mod personer i Libyen, bl.a. ved at være involveret eller meddelagtige i at planlægge, lede, beordre eller gennemføre angreb i strid med folkeretten, herunder luftbombardementer, på civilbefolkningen og civile faciliteter, eller af enkeltpersoner eller enheder, der handler på deres vegne eller under deres ledelse, eller af enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, jf. listen i bilag IV,
indefryses.
2. Ingen pengemidler, andre finansielle aktiver eller økonomiske ressourcer må direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de fysiske eller juridiske personer eller enheder, der er nævnt i stk. 1.
3. Der kan gøres undtagelse for pengemidler, finansielle aktiver og økonomiske ressourcer, som
a)
er nødvendige for basale udgifter, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand i overensstemmelse med nationale love eller
c)
alene er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer i overensstemmelse med nationale love til rutinemæssig forvaltning af indefrosne pengemidler, anden finansiel bistand og økonomiske ressourcer
efter at den pågældende medlemsstat i givet fald har underrettet udvalget om, at den vil tillade adgang til sådanne pengemidler, andre finansielle aktiver eller økonomiske ressourcer, medmindre udvalget træffer en negativ afgørelse inden fem arbejdsdage fra en sådan underretning.
4. Der kan også gøres undtagelse for pengemidler og økonomiske ressourcer, som
a)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, efter at den pågældende medlemsstat har underrettet udvalget herom, hvis det er hensigtsmæssigt, og udvalget har godkendt dette
b)
er omfattet af en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret eller en dom; i så tilfælde kan pengemidler, andre finansielle aktiver og økonomiske ressourcer anvendes til at efterkomme den pågældende afgørelse om tilbageholdelsesret eller dom, forudsat at afgørelsen var truffet eller dommen afsagt inden datoen for vedtagelsen af UNSCR 1970 (2011) og ikke er til fordel for en person eller enhed som nævnt i stk. 1, efter at den pågældende medlemsstat har underrettet udvalget, hvis det er hensigtsmæssigt.
5. Stk. 1 er ikke til hinder for, at en udpeget person eller enhed foretager en betaling i henhold til en kontrakt, der er indgået, før denne person eller enhed blev opført på listen, såfremt den relevante medlemsstat har fastslået, at betalingen ikke, hverken direkte eller indirekte, modtages af en person eller enhed, der er nævnt i stk. 1, og efter at den relevante medlemsstat i givet fald har underrettet udvalget om, at den agter at foretage eller modtage sådanne betalinger eller bemyndige, at pengemidler, andre finansielle aktiver eller økonomiske ressourcer frigives med henblik herpå, ti arbejdsdage før en sådan bemyndigelse.
6. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti eller
b)
forfaldne beløb i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af restriktive foranstaltninger
forudsat at sådanne renter eller andre indtægter og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.
Artikel 7
Der ydes ikke kompensation, herunder erstatning eller nogen anden tilsvarende kompensation, såsom modregning eller erstatning i henhold til garanti i forbindelse med kontrakter eller transaktioner, hvis gennemførelse direkte eller indirekte helt eller delvis er blevet påvirket af foranstaltninger truffet i medfør af UNSCR 1970 (2011), herunder foranstaltninger truffet af Unionen eller af enhver medlemsstat i overensstemmelse med, som krævet i eller i forbindelse med gennemførelsen af de relevante afgørelser fra Sikkerhedsrådet eller foranstaltninger, der er omfattet af denne afgørelse, til de udpegede personer og enheder, som er opført på listen i bilag I, II, III eller IV, eller nogen anden person eller enhed i Libyen, herunder Libyens regering, eller til nogen person eller enhed, som rejser fordringer gennem eller til fordel for en sådan person eller enhed.
Artikel 8
1. Rådet gennemfører ændringerne til bilag I og III på grundlag af Sikkerhedsrådets eller udvalgets konstateringer.
2. Rådet udarbejder på forslag af medlemsstaterne eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik listerne i bilag II og IV og vedtager ændringer hertil.
Artikel 9
1. Når Sikkerhedsrådet eller udvalget opfører en person eller enhed på listen, medtager Rådet den pågældende person eller enhed på listen i bilag I eller III.
2. Når Rådet træffer afgørelse om foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 1, litra b), og artikel 6, stk. 1, litra b), med hensyn til en person eller enhed, ændrer det bilag II og IV i overensstemmelse hermed.
3. Rådet underretter den i stk. 1 og 2 omhandlede person eller enhed om sin afgørelse, herunder om grundene til opførelse på listen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en notits, og giver personen eller enheden mulighed for at fremsætte bemærkninger.
4. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter personen eller enheden herom.
Artikel 10
1. Bilag I, II, III og IV indeholder grundene til at opføre de pågældende personer og enheder på listen, der stilles til rådighed af Sikkerhedsrådet eller udvalget med hensyn til bilag I og III.
2. Bilag I, II, III og IV indeholder også, hvis der findes sådanne oplysninger, de oplysninger, der er nødvendige for at identificere de pågældende personer eller enheder, og som stilles til rådighed af Sikkerhedsrådet eller udvalget med hensyn til bilag I og III. For så vidt angår personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliaser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er bekendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår enheder kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted. Bilag I og III skal også indeholde datoen for Sikkerhedsrådets eller udvalgets udpegelse.
Artikel 11
For at give foranstaltningerne i denne afgørelse størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage tilsvarende restriktive foranstaltninger.
Artikel 12
1. Denne afgørelse tages op til revision, ændres eller ophæves alt efter omstændighederne, navnlig på baggrund af Sikkerhedsrådets relevante afgørelser.
2. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra b), og artikel 6, stk. 1, litra b), tages regelmæssigt og mindst hver 12. måned op til revision. De ophører med at finde anvendelse på de berørte personer og enheder, hvis Rådet efter proceduren i artikel 8, stk. 2, fastslår, at betingelserne for deres anvendelse ikke længere er opfyldt.
Artikel 13
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 28. februar 2011.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2011/137/YUTP,
annettu 28 päivänä helmikuuta 2011,
Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan unioni ilmaisi 23 päivänä helmikuuta 2011 vakavan huolensa tilanteen kehittymisestä Libyassa. EU tuomitsi voimakkaasti väkivallan ja siviileihin kohdistuvan voimankäytön ja valitti rauhanomaisiin mielenosoittajiin kohdistettuja tukahduttamistoimia.
(2)
EU toisti vaativansa voimankäytön välitöntä lopettamista ja väestön oikeutettuihin vaatimuksiin vastaamista.
(3)
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto, jäljempänä ’turvallisuusneuvosto’, hyväksyi 26 päivänä helmikuuta 2011 päätöslauselman 1970 (2011), jolla otettiin käyttöön rajoittavat toimenpiteet Libyaa ja niitä henkilöitä ja yhteisöjä vastaan, jotka ovat osallistuneet vakaviin ihmisoikeusloukkauksiin Libyassa mukaan lukien osallistumalla kansainvälisen oikeuden vastaisiin siviiliväestöön ja laitoksiin kohdistuviin iskuihin.
(4)
Ottaen huomioon Libyan tilanteen vakavuuden EU katsoo, että on määrättävä lisää rajoittavia toimenpiteitä.
(5)
Unionin lisätoimet ovat lisäksi tarpeen tiettyjen toimenpiteiden panemiseksi täytäntöön,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Kielletään aseiden ja kaikenlaisten niihin liittyvien tarvikkeiden, mukaan lukien ampuma-aseiden ja -tarvikkeiden, sotilasajoneuvojen ja -laitteiden, puolisotilaallisten tarvikkeiden ja edellä mainittuihin tarkoitettujen varaosien sekä sellaisten tarvikkeiden, joita voidaan käyttää kansallisiin tukahduttamistoimiin, suora tai välillinen toimitus, myynti, siirto Libyaan jäsenvaltioiden kansalaisten toimesta tai jäsenvaltioiden alueelta tai jäsenvaltioiden alueen kautta taikka jäsenvaltioiden lippua käyttävillä aluksilla tai ilma-aluksilla, siitä riippumatta, ovatko ne peräisin jäsenvaltioiden alueelta.
2. Kiellettyä on
a)
sotilaalliseen toimintaan liittyvän tai edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tavaroihin sekä kyseisten tavaroiden hankkimiseen, huoltoon ja käyttöön liittyvän teknisen avun, koulutuksen tai muun avun mukaan lukien aseellisen palkka-armeijan henkilöstön toimittaminen Libyassa oleville luonnollisille henkilöille, oikeushenkilöille, yhteisöille tai elimille tai käytettäväksi Libyassa;
b)
sotilaallisiin toimiin tai edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tavaroiden hankkimiseen, huoltoon ja käyttöön liittyvän rahoitustuen antaminen suoraan tai välillisesti Libyassa oleville luonnollisille henkilöille, oikeushenkilöille, yhteisöille tai elimille tai käytettäväksi Libyassa;
c)
tietoinen ja tarkoituksellinen osallistuminen sellaisiin toimiin, joiden tavoitteena tai seurauksena on a tai b alakohdassa tarkoitettujen kieltojen kiertäminen.
2 artikla
1. Edellä olevaa 1 artiklaa ei sovelleta:
a)
pelkästään humanitaariseen tai suojaavaan käyttöön tarkoitettujen ei-tappavien puolustustarvikkeiden tai sellaisten tarvikkeiden, joita voitaisiin käyttää kansallisiin sortotoimiin, toimitukseen, myyntiin tai siirtoon.
b)
muuhun aseiden ja niihin liittyvien tarvikkeiden toimitukseen, myyntiin ja siirtoon;
c)
näihin tarvikkeisiin liittyvän teknisen avun, koulutuksen tai muun avun, henkilöstö mukaan lukien, antamiseen;
d)
näihin tarvikkeisiin liittyvän rahoitustuen antamiseen,
YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1970 (2011) 24 kohdan nojalla perustetun komitean, jäljempänä ’komitea’, tarvittaessa etukäteen hyväksymällä tavalla:
2. Mitä 1 artiklassa säädetään, ei sovelleta sellaisen suojavaatetuksen, mukaan lukien luodinkestävien liivien ja sotilaskypärien, jota YK:n henkilökunta, Euroopan unionin tai sen jäsenvaltioiden henkilökunta, tiedotusvälineiden edustajat sekä humanitaarisessa työssä ja kehitysyhteistyössä toimivat työntekijät ja avustava henkilökunta vievät tilapäisesti Libyaan yksinomaan henkilökohtaiseen käyttöönsä, toimitukseen, myyntiin tai siirtoon.
3 artikla
Kielletään jäsenvaltioiden kansalaisten suorittama, jäsenvaltion lippua käyttävää alusta tai jäsenvaltiossa rekisteröityä ilma-alusta käyttäen tapahtuva 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden hankinta Libyasta riippumatta siitä, ovatko nämä tuotteet peräisin Libyan alueelta.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on tarkastettava alueellaan, myös merisatamissaan ja lentoasemillaan, kansallisten viranomaistensa määräysten ja lainsäädäntönsä mukaisesti sekä kansainvälistä oikeutta, erityisesti merioikeutta ja asiaan liittyviä kansainvälisiä siviili-ilmailua koskevia sopimuksia noudattaen kaikki Libyaan lähtevät ja sieltä saapuvat rahdit, jos niillä on tietoja, joiden nojalla on perusteltua syytä olettaa, että rahti sisältää tuotteita, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä tämän päätöksen nojalla.
2. Jäsenvaltioiden on takavarikoitava ja hävitettävä (esimerkiksi tuhoamalla, tekemällä käyttökelvottomiksi, varastoimalla tai siirtämällä tavarat hävitettäviksi muuhun valtioon kuin alkuperä- tai määrävaltioon) sellaiset löytämänsä tuotteet, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä tämän päätöksen nojalla.
3. Jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti 1 ja 2 kohdan mukaisissa tarkastuksissa ja hävittämisessä.
4. Ilma-aluksia ja aluksia, jotka kuljettavat rahtia Libyaan ja sieltä pois, on vaadittava antamaan ennen saapumistaan tai lähtemistään ylimääräisiä tietoja kaikista tavaroista, jotka tuodaan jäsenvaltioon tai viedään sieltä.
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteuttava tarvittavat toimenpiteet estääkseen seuraavien henkilöiden tulon alueelleen tai kauttakulun alueensa kautta:
a)
YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1970 (2011) liitteessä I luetellut henkilöt ja muut turvallisuusneuvoston tai YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1970 (2011) 22 kohdan mukaisesti perustetun komitean nimeämät henkilöt, jotka on lueteltu liitteessä I;
b)
liitteessä II luetellut henkilöt, jotka eivät kuulu liitteeseen I, jotka ovat osallistuneet tai myötävaikuttaneet Libyassa oleviin henkilöihin kohdistuneiden vakavien ihmisoikeusloukkausten määräämiseen, valvontaan tai muunlaiseen ohjaamiseen, mukaan lukien osallistumalla tai myötävaikuttamalla siviiliväestöön ja siviilikohteisiin suuntautuneiden hyökkäysten, ilmapommitukset mukaan lukien, suunnitteluun, määräämiseen, johtamiseen tai suorittamiseen rikkoen kansainvälistä oikeutta, taikka yksilöt tai yhteisöt, jotka toimivat niiden puolesta tai niiden johdolla;
2. Edellä oleva 1 kohta ei velvoita jäsenvaltiota kieltämään omien kansalaistensa pääsyä alueelleen.
3. Edellä olevaa 1 kohdan a alakohtaa ei sovelleta, jos komitea katsoo, että
a)
matkustaminen on perusteltua humanitaarisista syistä, uskontoon liittyvät velvoitteet mukaan lukien; tai
b)
poikkeus edistäisi tavoitteita rauhan ja kansallisen sovinnon toteutumisesta Libyassa ja vakauden saavuttamisesta alueella;
4. Edellä olevaa 1 kohdan a alakohtaa ei sovelleta, jos
a)
maahantulo tai kauttakulku on tarpeen oikeudellisen prosessin suorittamiseksi; tai
b)
jokin jäsenvaltio päättää tapauskohtaisesti, että tällainen alueelle pääsy tai kauttakulku on tarpeen rauhan ja vakauden edistämiseksi Libyassa, ja asianomainen jäsenvaltio ilmoittaa sen jälkeen komitealle 48 tunnin kuluessa tällaisen päätöksen tekemisestä.
5. Edellä oleva 1 kohdan b alakohta ei vaikuta tapauksiin, joissa jokin kansainvälisen oikeuden velvoite sitoo jäsenvaltiota, etenkin:
a)
kansainvälisen hallitustenvälisen järjestön isäntämaana;
b)
YK:n koolle kutsuman tai sen puitteissa järjestettävän kansainvälisen konferenssin isäntämaana;
c)
erioikeuksia ja vapauksia myöntävän monenvälisen sopimuksen nojalla; tai
d)
Pyhän istuimen (Vatikaanivaltion) ja Italian välillä vuonna 1929 tehdyn sopimuksen (lateraanisopimus) perusteella.
6. Edellä olevan 5 kohdan katsotaan koskevan myös tapauksia, joissa jäsenvaltio toimii Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) isäntämaana.
7. Neuvostolle on asianmukaisesti ilmoitettava kaikista tapauksista, joissa jäsenvaltio myöntää poikkeuksia 5 tai 6 kohdan nojalla.
8. Jäsenvaltiot voivat myöntää poikkeuksia 1 kohdan b alakohdan nojalla toteutettavista toimenpiteistä, jos matkustaminen on perusteltua pakottavista humanitaarisista syistä tai osallistumiseksi sellaisiin hallitustenvälisiin kokouksiin, unionin järjestämät tai Eyjin puheenjohtajavaltiona toimivan jäsenvaltion isännöimät kokoukset mukaan lukien, joissa käydään demokratiaa, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota Libyassa välittömästi edistävää poliittista vuoropuhelua.
9. Jäsenvaltion, joka haluaa myöntää 8 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia, on ilmoitettava siitä neuvostolle kirjallisesti. Poikkeus katsotaan myönnetyksi, jollei yksi tai useampi neuvoston jäsen vastusta sitä kirjallisesti kahden työpäivän kuluessa ehdotettua poikkeusta koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta. Jos yksi tai useampi neuvoston jäsen esittää vastalauseen, neuvosto voi määräenemmistöllä päättää myöntää ehdotetun vapautuksen.
10. Jos jäsenvaltio 5, 6 ja 8 kohdan nojalla sallii liitteessä lueteltujen henkilöiden pääsyn alueelleen tai kauttakulun alueensa kautta, lupa on rajoitettava koskemaan ainoastaan sitä tarkoitusta, johon se on myönnetty, ja niitä henkilöitä, joista on kyse.
6 artikla
1. Jäädytetään kaikki varat, muu rahoitusomaisuus ja taloudelliset resurssit, jotka ovat suoraan tai välillisesti seuraavien omistuksessa tai määräysvallassa:
a)
YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1970 (2011) liitteessä II luetellut henkilöt ja yhteisöt ja YK:n turvallisuusneuvoston tai YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1970 (2011) 22 kohdan mukaisen komitean nimeämät muut henkilöt ja yhteisöt tai niiden puolesta tai johdolla toimivat henkilöt tai yhteisöt taikka niiden omistamat tai määräysvallassa olevat yhteisöt, jotka luetellaan liitteessä III;
b)
liitteessä IV luetellut henkilöt ja yhteisöt, jotka eivät kuulu liitteeseen III, jotka ovat osallistuneet tai myötävaikuttaneet Libyassa oleviin henkilöihin kohdistuneiden vakavien ihmisoikeusloukkausten määräämiseen, valvontaan tai muunlaiseen ohjaamiseen, mukaan lukien osallistumalla tai myötävaikuttamalla siviiliväestöön ja siviilikohteisiin suuntautuneiden hyökkäysten, ilmapommitukset mukaan lukien, suunnitteluun, määräämiseen, johtamiseen tai suorittamiseen rikkoen kansainvälistä oikeutta, taikka yksilöt tai yhteisöt, jotka toimivat niiden puolesta tai niiden johdolla taikka niiden omistamat tai valvomat yhteisöt.
2. Varoja, muuta rahoitusomaisuutta tai taloudellisia resursseja ei saa suoraan tai välillisesti asettaa 1 kohdassa tarkoitettujen luonnollistenhenkilöiden, oikeushenkilöiden tai yhteisöjen saataville tai hyödynnettäviksi.
3. Poikkeuksia voidaan myöntää sellaisten varojen, muun rahoitusomaisuuden ja taloudellisten resurssien osalta, jotka:
a)
ovat tarpeen sellaisten perusluonteisten menojen kattamiseksi, jotka aiheutuvat muun muassa elintarvikkeiden hankinnasta, vuokrasta tai asuntolainasta, lääkkeistä ja sairaanhoidosta, veroista, vakuutusmaksuista ja julkisten palvelujen käytöstä;
b)
on tarkoitettu yksinomaan oikeudellisiin palveluihin liittyvien kohtuullisten palkkioiden maksamiseen ja näistä palveluista aiheutuneiden kulujen korvaamiseen, kansallisten lakien mukaisesti; tai
c)
on tarkoitettu yksinomaan jäädytettyjen varojen, muun jäädytetyn rahoitustuen ja jäädytettyjen taloudellisten resurssien tavanomaisesta säilyttämisestä tai hoidosta aiheutuvien palkkioiden tai palvelumaksujen maksamiseen kansallisen lainsäädännön mukaisesti,
sen jälkeen kun asianomainen jäsenvaltio on tarvittaessa ilmoittanut komitealle aikomuksestaan sallia pääsyn edellä tarkoitettuihin varoihin, muuhun rahoitusomaisuuteen tai taloudellisiin resursseihin, jollei komitea tee asiasta kielteistä päätöstä viiden työpäivän kuluessa ilmoituksen jättämisestä.
4. Poikkeuksia voidaan myöntää myös sellaisten varojen ja taloudellisten resurssien osalta, jotka
a)
ovat tarpeen poikkeuksellisia menoja varten, ja kyseessä oleva jäsenvaltio on tarvittaessa ilmoittanut menoista komitealle ja viimeksi mainittu on hyväksynyt ne; tai
b)
ovat tuomioistuimen, hallintoviranomaisen tai välimiesoikeuden perustaman panttioikeuden tai antaman päätöksen kohteena, jolloin varoja, muuta rahoitusomaisuutta ja taloudellisia resursseja voidaan käyttää kyseisen panttioikeuden tai päätöksen täyttämiseksi sen jälkeen, kun asianomainen jäsenvaltio on tarvittaessa ilmoittanut asiasta komitealle, edellyttäen, että panttioikeus on perustettu tai päätös annettu ennen päätöslauselman 1970 (2011) hyväksymispäivää ja että panttioikeus tai päätös ei hyödytä 1 kohdassa tarkoitettua henkilöä tai yhteisöä;
5. Edellä oleva 1 kohta ei estä nimettyä henkilöä tai yhteisöä suorittamasta maksua, joka johtuu sellaisesta sopimuksesta, joka on tehty ennen kyseisen henkilön tai yhteisön sisällyttämistä luetteloon, edellyttäen, että asianomainen jäsenvaltio on todennut, että edellä 1 kohdassa tarkoitettu henkilö tai yhteisö ei ole suoraan tai välillisesti maksun saaja, ja asianomainen jäsenvaltio on kymmenen työpäivää ennen asiaa koskevan luvan antamista ilmoittanut tarvittaessa komitealle aikomuksestaan suorittaa tai vastaanottaa tällaisia maksuja tai sallia varojen, muun rahoitusomaisuuden tai taloudellisten resurssien vapauttaminen tätä varten.
6. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta seuraaviin jäädytetyille tileille lisättäviin varoihin:
a)
kyseisistä tileistä kertyvät korko- tai muut tuotot;
b)
sellaisista sopimuksista tai velvoitteista johtuvat maksut, jotka ovat syntyneet ennen sitä päivää, josta lähtien nämä tilit ovat kuuluneet rajoittavien toimenpiteiden piiriin,
edellyttäen, että kyseisiin korkotuloihin, muihin tuottoihin ja maksuihin sovelletaan edelleen 1 kohtaa.
7 artikla
Liitteissä I, II, III tai IV lueteltujen nimettyjen henkilöiden tai yhteisöjen tai muiden henkilöiden tai yhteisöjen Libyassa, Libyan hallitus mukaan lukien, tai henkilöiden tai yhteisöjen, jotka esittävät vaateen tällaisen henkilön tai yhteisön välityksellä tai puolesta, vaateita, mukaan lukien korvausvaateet tai muut tämänkaltaiset vaateet kuten kuittausvaatimukset tai vakuudelliset vaatimukset, ei oteta huomioon sellaisten sopimusten tai liiketoimien yhteydessä, joiden suorittamiseen on vaikuttanut suoraan tai välillisesti, kokonaan tai osittain, jokin toimenpide, josta on päätetty päätöslauselman 1970 (2011) nojalla, mukaan lukien unionin tai minkä tahansa jäsenvaltion toimenpiteet, joita turvallisuusneuvoston asiaan liittyvien päätösten täytäntöönpano merkitsee tai edellyttää tai jotka jollain tavalla liittyvät siihen, tai tässä päätöksessä tarkoitettu toimenpide.
8 artikla
1. Neuvosto toteuttaa liitteisiin I ja III tehtävät muutokset turvallisuusneuvoston tai komitean päätösten perusteella.
2. Neuvosto laatii liitteiden II ja IV luettelot ja tekee niihin muutokset jäsenvaltioiden tai unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen perusteella.
9 artikla
1. Jos turvallisuusneuvosto tai komitea merkitsee luetteloon henkilön tai yhteisön, neuvosto sisällyttää kyseisen henkilön tai yhteisön liitteisiin I tai III.
2. Kun neuvosto päättää kohdistaa henkilöön tai yhteisöön 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tai 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä, se muuttaa liitteitä II ja IV vastaavasti.
3. Neuvosto antaa päätöksensä, myös luetteloon ottamisen perusteet, tiedoksi 1 ja 2 kohdassa tarkoitetulle henkilölle tai yhteisölle joko suoraan, jos osoite on tiedossa, tai julkaisemalla ilmoituksen, ja antaa kyseiselle henkilölle tai yhteisölle mahdollisuuden esittää huomautuksia.
4. Jos huomautuksia tehdään tai jos esitetään olennaista uutta näyttöä, neuvosto tarkastelee päätöstään uudelleen ja ilmoittaa asiasta kyseiselle henkilölle tai yhteisölle.
10 artikla
1. Liitteet I, II, III ja IV sisältävät luetteloon merkittyjen asianomaisten henkilöiden ja yhteisöjen luetteloimisen perusteet, jotka liitteiden I ja III osalta on toimittanut turvallisuusneuvosto tai komitea.
2. Liitteet I, II, III ja IV sisältävät myös saatavilla olevat, kyseessä olevien henkilöiden ja yhteisöjen tunnistamiseksi tarvittavat tiedot, jotka liitteiden I ja III osalta on toimittanut turvallisuusneuvosto tai komitea. Henkilöiden osalta tällaisia tietoja voivat olla nimi, mukaan lukien peitenimet, sekä syntymäaika ja -paikka, kansalaisuus, passin ja henkilökortin numerot, sukupuoli, osoite, jos se on tiedossa, ja työtehtävä tai ammatti. Yhteisöjen osalta tällaisia tietoja voivat olla nimet, rekisteröintiaika ja -paikka, rekisterinumero ja toimipaikka. Liitteissä I ja III mainitaan myös päivä, jona turvallisuusneuvosto tai komitea on nimennyt henkilön tai yhteisön.
11 artikla
Jotta tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet olisivat mahdollisimman tehokkaita, unioni rohkaisee kolmansia valtioita hyväksymään samankaltaisia rajoittavia toimenpiteitä.
12 artikla
1. Tätä päätöstä tarkistetaan tai muutetaan tai se kumotaan tarpeen mukaan ja ottaen erityisesti huomioon turvallisuusneuvoston asiaan liittyvät päätökset.
2. Edellä 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä tarkistetaan säännöllisin väliajoin ja vähintään 12 kuukauden välein. Niiden soveltaminen lopetetaan kyseessä olevien henkilöiden ja yhteisöjen osalta, jos neuvosto päättää 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, että edellytykset niiden soveltamiseksi eivät enää täyty.
13 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
Tehty Brysselissä 28 päivänä helmikuuta 2011.