EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 691/2011
af 6. juli 2011
om europæiske miljøøkonomiske regnskaber
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 338, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Artikel 3, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union foreskriver bl.a., at Unionen »arbejder for en bæredygtig udvikling i Europa baseret på en afbalanceret økonomisk vækst og prisstabilitet, en social markedsøkonomi med høj konkurrenceevne, hvor der tilstræbes fuld beskæftigelse og sociale fremskridt, og et højt niveau for beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten«.
(2)
I Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF af 22. juli 2002 om fastlæggelse af Fællesskabets sjette miljøhandlingsprogram (2) blev det bekræftet, at pålidelige oplysninger om miljøets tilstand og om de vigtigste udviklingstendenser, belastninger og faktorer, som bevirker miljøændringer, er af stor betydning for udformningen af en effektiv politik, dens gennemførelse og borgernes myndiggørelse generelt. Der bør udvikles instrumenter med henblik på at øge befolkningens bevidsthed om de miljømæssige konsekvenser af økonomisk aktivitet.
(3)
En videnskabeligt forsvarlig tilgang til måling af ressourceknapheden vil i fremtiden være afgørende for bæredygtig udvikling i Unionen.
(4)
Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1578/2007/EF af 11. december 2007 om Fællesskabets statistiske program 2008-2012 (3) understreger tydeligt behovet for statistikker og regnskaber af høj kvalitet på miljøområdet. Under de vigtigste initiativer for 2008-2012 anføres det endvidere, at der, hvor det er relevant, bør udvikles retsgrundlag for kerneområder i indsamlingen af miljødata, som endnu ikke er omfattet af retsakter.
(5)
I sin meddelelse af 20. august 2009 med titlen: »BNP og mere: måling af fremskridt i en verden i forandring« anerkendte Kommissionen behovet for at supplere allerede eksisterende indikatorer med data, som inddrager miljømæssige og sociale aspekter for at sikre en mere sammenhængende og omfattende politikudformning. Miljøøkonomiske regnskaber kan i denne forbindelse anvendes til overvågning af økonomiens belastning af miljøet og til undersøgelse af, hvordan denne kan mindskes. Miljøøkonomiske regnskaber viser vekselvirkningerne mellem økonomiske, husholdningsrelaterede og miljømæssige faktorer, og har som følge heraf en højere informationsgrad end nationalregnskaber alene. De udgør et vigtigt datagrundlag for miljømæssige beslutninger og Kommissionen bør tage dem i betragtning i forbindelse med udarbejdelse af konsekvensanalyser. I overensstemmelse med principperne om bæredygtig udvikling og initiativerne til sikring af en ressourceeffektiv og lavt forurenende økonomi, der indgår i Europa 2020-strategien og forskellige omfattende initiativer, bliver det så meget desto mere bydende nødvendigt, at der udvikles datasystemer, som på en konsistent måde kombinerer miljømæssige og økonomiske aspekter.
(6)
Det europæiske nationalregnskabssystem (ENS), der indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Det Europæiske Fællesskab (4) (»ENS 95«), og som er i overensstemmelse med FN's nationalregnskabssystem (SNA), som FN's Statistiske Kommission vedtog i februar 1993, er Unionens vigtigste redskab til udarbejdelse af økonomiske statistikker og mange økonomiske indikatorer (herunder også BNP). ENS kan anvendes til analyse og evaluering af forskellige aspekter af økonomien (f.eks. dens struktur, specifikke dele heraf, udviklingen over tid). Til opfyldelse af en række specifikke databehov som f.eks. analyse af vekselvirkningen mellem miljø og økonomi vil den bedste løsning dog være at oprette separate satellitregnskaber.
(7)
Det Europæiske Råd opfordrede i sine konklusioner fra juni 2006 Unionen og dens medlemsstater til at udvide nationalregnskaberne til også at omfatte centrale aspekter af bæredygtig udvikling. Nationalregnskaberne bør derfor suppleres med integrerede miljøøkonomiske regnskaber, som indeholder fuldt ud konsistente data.
(8)
Det er af stor betydning, at de europæiske miljøøkonomiske regnskaber, så snart systemet er fuldt operationelt, anvendes aktivt og nøjagtigt i alle medlemsstater og i enhver relevant politikudformning på EU-plan som et vigtigt grundlag for konsekvensanalyser, handlingsplaner, lovgivningsmæssige forslag og andre vigtige resultater af den politiske proces.
(9)
Der kan også opnås mere aktuelle data gennem »now-casting«, som benytter statistiske teknikker svarende til dem, der bruges til prognoser, til at udarbejde pålidelige skøn.
(10)
Ved hjælp af satellitregnskaber kan nationalregnskabernes analysemuligheder på en fleksibel måde udvides til udvalgte områder af samfundsmæssig betydning, f.eks. belastningen af miljøet som følge af menneskets aktiviteter, uden at det overbebyrder eller bringer forstyrrelser i det centrale system. Satellitregnskaber bør regelmæssigt stilles til rådighed for offentligheden i en forståelig form.
(11)
Det integrerede miljøøkonomiske regnskabssystem (SEEA), der er udviklet kollektivt af De Forenede Nationer, Europa-Kommissionen, Den Internationale Valutafond, Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling og Verdensbanken, er et satellitsystem under SNA. Det samler økonomiske og miljømæssige oplysninger inden for fælles rammer for at måle miljøets bidrag til økonomien og økonomiens påvirkning af miljøet. Det forsyner de politiske beslutningstagere med indikatorer og beskrivende statistikker til overvågning af disse vekselvirkninger samt en database til strategisk planlægning og politikanalyse til afdækning af mere bæredygtige udviklingsmuligheder.
(12)
SEEA samler og integrerer så vidt muligt de forskellige kategorier af miljøøkonomiske regnskaber. Generelt udvider alle disse kategorier de eksisterende SNA-begreber som omkostninger, investeringer og kapitalbeholdning ved at supplere dem med yderligere fysiske data, således at miljøomkostninger og forbrug af naturlige aktiver i produktionen er omfattet, eller ved at ændre dem på en sådan måde, at disse data opgjort i pengeværdi indregnes. Inden for disse generelle rammer varierer de forskellige eksisterende kategorier væsentligt for så vidt angår metodologi og de miljøaspekter, der fokuseres på.
(13)
Kommissionen præsenterede sin første strategi for »grønne regnskaber« i 1994. Siden da har Kommissionen (Eurostat) og medlemsstaterne udviklet og testet regnskabsmetoder i et sådant omfang, at adskillige medlemsstater nu regelmæssigt leverer første sæt af miljøøkonomiske regnskaber. Hyppigst leveres fysiske strømregnskaber for luftemissioner (herunder drivhusgasser) og materialeforbrug samt de monetære regnskaber for miljøbeskyttelsesudgifter og miljøskatter.
(14)
En af målsætningerne for den periode, som er omfattet af Fællesskabets statistiske program for 2008-2012, er at tage initiativ til på bestemte områder, hvor europæiske statistikker regelmæssigt udarbejdes og disse har nået et tilstrækkelig højt udviklingstrin, at erstatte aftalerne med europæisk lovgivning.
(15)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 223/2009 af 11. marts 2009 om europæiske statistikker (5) tilvejebringer en referenceramme for europæiske miljøøkonomiske regnskaber. Navnlig kræves i henhold hertil at europæiske statistikker overholder principperne om faglig uafhængighed, upartiskhed, objektivitet, pålidelighed, statistisk fortrolighed og omkostningseffektivitet.
(16)
Da de forskellige kontosæt i de miljøøkonomiske regnskaber er i udviklingsfasen og befinder sig på forskellige udviklingstrin, bør der indføres en modulstruktur, som er tilpas smidig og bl.a. muliggør indførelse af yderligere moduler.
(17)
Der bør fastlægges et program for pilotundersøgelser til forbedring af indberetningen og datakvaliteten, forbedring af metodologierne og forberedelse af andet udviklingsarbejde.
(18)
Forud for indførelsen af yderligere indberetningskrav bør der foretages en gennemførlighedsvurdering.
(19)
Kommissionen bør kunne indrømme medlemsstaterne undtagelsesordninger i overgangsperioderne, i det omfang det er nødvendigt at foretage større tilpasninger i de nationale statistiske systemer.
(20)
Unionen bør tilskynde til indførelse af miljøøkonomiske regnskaber i tredjelande, navnlig i tredjelande, som deler miljømæssige ressourcer (først og fremmest vand) med medlemsstater.
(21)
Målet med denne forordning, nemlig fastsættelse af en fælles ramme for indsamling, udarbejdelse, indberetning og evaluering af data til europæiske miljøøkonomiske regnskaber, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(22)
Beføjelsen til at vedtage retsakter bør delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med henblik på at tilpasse modulerne til den miljømæssige, økonomiske og tekniske udvikling og yde metodologisk vejledning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af de relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(23)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (6).
(24)
Udvalget for det Europæiske Statistiske System er blevet hørt -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastlægges fælles rammer for indsamling, udarbejdelse, indberetning og evaluering af data til europæiske miljøøkonomiske regnskaber med henblik på udarbejdelse af miljøøkonomiske regnskaber som satellitregnskaber til ENS 95 ved at fastlægge metodologi, fælles standarder, definitioner, klassifikationer og regnskabsregler, som skal benyttes til opstilling af miljøøkonomiske regnskaber.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »luftemission«: fysisk strøm af gasformige stoffer eller partikler fra den nationale økonomi (produktions- eller forbrugsprocesser) til atmosfæren (som en del af miljøsystemet)
2) »miljørelaterede skatter«: en afgift, hvis beskatningsgrundlag er en fysisk enhed (eller en substitut for en fysisk enhed) af noget, som har en dokumenteret, specifikt negativ indvirkning på miljøet og som er identificeret i ENS 95 som en skat
3) »materialestrømsregnskab for økonomien som helhed (EW-MFA)«: konsistente opgørelser over materialeinput i de nationale økonomier, ændringer i materialebeholdninger inden for økonomien og materialeoutput til andre økonomier eller til miljøet.
Artikel 3
Moduler
1. De miljøøkonomiske regnskaber, der skal udarbejdes efter de fælles rammer som omhandlet i artikel 1, grupperes i følgende moduler:
a)
et modul for luftemissionsregnskab, jf. bilag I
b)
et modul for miljørelaterede skatter efter økonomisk aktivitet, jf. bilag II
c)
et modul for materialestrømsregnskab for økonomien som helhed, jf. bilag III.
2. Hvert bilag skal indeholde følgende oplysninger:
a)
målsætningerne for de regnskaber, der skal udarbejdes
b)
regnskabernes dækningsområde
c)
listen over de områder, for hvilke der skal udarbejdes og indberettes data
d)
det første referenceår, indberetningshyppighed og -frister for udarbejdelse af regnskaberne
e)
indberetningsskemaer
f)
den maksimale varighed af de i artikel 8 nævnte overgangsperioder, inden for hvilke Kommissionen kan indrømme undtagelser.
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 9, hvis det er nødvendigt for at tage hensyn til den miljømæssige, økonomiske og tekniske udvikling, med henblik på at:
a)
yde metodologisk vejledning, og
b)
ajourføre de i stk. 1 nævnte bilag, hvad angår de i stk. 2, litra c) til e), nævnte oplysninger.
Kommissionen sikrer ved udøvelsen af sine beføjelser i henhold til dette stykke, at dens delegerede retsakter ikke pålægger medlemsstaterne og respondenterne væsentlige yderligere administrative byrder.
Artikel 4
Pilotundersøgelser
1. Kommissionen udarbejder et program for pilotundersøgelser, som medlemsstaterne gennemfører på frivillig basis for at forbedre indberetningen og datakvaliteten, udarbejde lange tidsserier og udvikle metodologi. Programmet skal omfatte pilotundersøgelser, der skal fastslå, hvorvidt det er muligt at indføre nye moduler for miljøøkonomiske regnskaber. Kommissionen sikrer i forbindelse med udarbejdelsen af programmet, at medlemsstaterne og respondenterne ikke pålægges yderligere administrative eller økonomiske byrder.
2. Resultaterne af pilotundersøgelserne evalueres og offentliggøres af Kommissionen, der sammenholder fordelene ved at råde over disse data med omkostningerne ved indsamlingen og respondenternes administrative byrde. Disse resultater tages i betragtning i de forslag om indførelse af nye moduler for miljøøkonomiske regnskaber, som Kommissionen kan medtage i den rapport, der er omhandlet i artikel 10.
Artikel 5
Dataindsamling
1. I overensstemmelse med bilagene til denne forordning indsamler medlemsstaterne de nødvendige data til observation af områderne, jf. artikel 3, stk. 2, litra c).
2. Medlemsstaterne tilvejebringer under anvendelse af princippet om administrativ forenkling de nødvendige data ved at kombinere nedennævnte kilder:
a)
undersøgelser
b)
procedurer for statistiske skøn, i sager hvor visse af områderne ikke er blevet observeret for alle enheder
c)
administrative kilder.
3. Medlemsstaterne holder Kommissionen underrettet og leverer detaljerede oplysninger om de anvendte metoder og kilder.
Artikel 6
Indberetning til Kommissionen (Eurostat)
1. Medlemsstaterne indberetter de i bilaget omhandlede data, herunder også fortrolige data, til Kommissionen (Eurostat) inden for de heri fastsatte frister.
2. Dataene indberettes i et passende teknisk format, som vil blive fastlagt af Kommissionen ved hjælp af gennemførselsretsakter. Disse gennemførselsretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 11, stk. 2.
Artikel 7
Kvalitetsvurdering
1. Med henblik på denne forordning finder kvalitetskriterierne i artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 223/2009 anvendelse på de data, der skal indberettes.
2. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen (Eurostat) en rapport om kvaliteten af de indberettede data.
3. Ved anvendelsen af de kvalitetskriterier, der henvises til i stk. 1, på de data, der er omfattet af nærværende forordning, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter for at fastsætte de nærmere retningslinjer for, strukturen i og hyppigheden af kvalitetsrapporterne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 11, stk. 2.
4. Kommissionen (Eurostat) vurderer kvaliteten af de indberettede data og kan inden for én måned fra modtagelsen af dataene anmode den pågældende medlemsstat om at forelægge yderligere oplysninger om dataene eller et revideret datasæt, hvor det er relevant.
Artikel 8
Undtagelser
1. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at indrømme medlemsstaterne undtagelser i de i bilagene nævnte overgangsperioder, såfremt det er nødvendigt at foretage større ændringer af de nationale statistiske systemer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 11, stk. 2.
2. Med henblik på at opnå en undtagelse i henhold til stk. 1, indgiver den berørte medlemsstat en behørigt begrundet anmodning herom til Kommissionen senest 12. november 2011.
Artikel 9
Udøvelse af delegationen
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. De delegerede beføjelser i artikel 3, stk. 3, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra 11. august 2011. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 3, stk. 3, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 3, stk. 3, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 10
Rapportering og revision
Senest den 31. december 2013 og hvert tredje år derefter forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af denne forordning. Rapporten evaluerer navnlig kvaliteten af de indberettede data, dataindsamlingsmetoderne, den administrative byrde på medlemsstaterne og på respondenterne samt gennemførligheden og effektiviteten af disse statistikker.
Rapporten ledsages om nødvendigt og under hensyntagen til de resultater, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, af forslag:
-
om indførelse af nye moduler for miljøøkonomiske regnskaber, f.eks. miljøbeskyttelsesudgifter og -indtægter (EPER)/regnskaber for miljøbeskyttelsesudgifter (EPEA), sektoren for miljøvenlige varer og tjenesteydelser (EGSS), energiregnskaber, miljørelaterede overførsler (subsidier), regnskaber for ressourceforbrug og udgifter til løbende forvaltning (RUMEA), vandregnskaber (kvantitative og kvalitative), affaldsregnskaber, skovregnskaber, regnskaber for økosystemfunktioner, materialebeholdningsregnskaber for økonomien som helhed (EW-MSA) og måling af ikke anvendte udgravede jordmaterialer (herunder jord)
-
udformet med henblik på at forbedre datakvaliteten og dataindsamlingsmetoderne yderligere, hvorved dataenes dækning og sammenlignelighed øges og den administrative byrde for virksomheder og forvaltninger mindskes.
Artikel 11
Udvalg
1. Kommissionen bistås af Udvalget for det Europæiske Statistiske System, som blev nedsat ved forordning (EF) nr. 223/2009. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 12
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 6. juli 2011.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 691/2011,
annettu 6 päivänä heinäkuuta 2011,
Euroopan ympäristötilinpidosta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 338 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan 3 kohdassa määrätään muun muassa, että ”unioni pyrkii Euroopan kestävään kehitykseen, jonka perustana ovat tasapainoinen talouskasvu ja hintavakaus, täystyöllisyyttä ja sosiaalista edistystä tavoitteleva erittäin kilpailukykyinen sosiaalinen markkinatalous sekä korkeatasoinen ympäristönsuojelu ja ympäristön laadun parantaminen”.
(2)
Kuudennesta ympäristöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta 22 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1600/2002/EY (2) vahvistettiin, että ympäristön tilasta ja ympäristömuutoksen tärkeimmistä suuntauksista, paineista ja sitä ohjaavista tekijöistä tarvitaan luotettavaa tietoa, jotta voidaan kehittää tehokasta politiikkaa ja panna se täytäntöön sekä lisätä kansalaisten toimintamahdollisuuksia yleisesti. Välineitä olisi kehitettävä yleisön tietoisuuden lisäämiseksi taloudellisen toiminnan ympäristövaikutuksista.
(3)
Resurssipulan mittaaminen tieteellisesti perusteltavissa olevalla tavalla on tulevaisuudessa ratkaisevan tärkeää unionin kestävän kehityksen kannalta.
(4)
Yhteisön tilasto-ohjelmasta vuosiksi 2008-2012 11 päivänä joulukuuta 2007 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1578/2007/EY (3) viitataan selkeästi siihen, että ympäristöalalla tarvitaan korkealuokkaisia tilastoja ja tilejä. Vuosiksi 2008-2012 suunniteltujen tärkeimpien aloitteiden yhteydessä päätöksessä todetaan lisäksi, että oikeusperustoja olisi tarpeen mukaan kehitettävä sellaisia ympäristötiedon keruun keskeisiä alueita varten, jotka eivät kuulu nykyisten säädösten soveltamisalaan.
(5)
Komissio toteaa 20 päivänä elokuuta 2009 päivätyssä tiedonannossaan ”BKT ja muut indikaattorit - Edistyksen mittaaminen muuttuvassa maailmassa”, että olemassa olevia indikaattoreita on täydennettävä tiedoilla, joissa yhdistetään ympäristöä koskevat ja sosiaaliset näkökohdat, jotta päätöksenteosta saadaan yhtenäisempää ja kattavampaa. Ympäristötilinpito tarjoaa tätä tarkoitusta varten välineen, jonka avulla voidaan seurata talouden aiheuttamaa ympäristökuormitusta ja selvittää, miten sitä voitaisiin hillitä. Ympäristötilinpidosta käy ilmi talouden, kotitalouksien ja ympäristötekijöiden vuorovaikutus, ja sen vuoksi sen informaatioarvo on suurempi kuin pelkän kansantalouden tilinpidon. Ympäristötilinpito on tärkeä tietolähde ympäristöpoliittisessa päätöksenteossa, ja komission olisi otettava se huomioon laatiessaan vaikutustenarviointeja. Kun pidetään mielessä Eurooppa 2020 -strategiaan ja erilaisiin tärkeisiin aloitteisiin sisältyvät kestävän kehityksen periaate ja pyrkimys resurssitehokkaaseen ja vähäpäästöiseen talouteen, on entistä tärkeämpää kehittää yhtenäinen kehys ympäristöä ja taloutta koskeville tiedoille.
(6)
Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä yhteisössä 25 päivänä kesäkuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2223/96 (4) perustettu Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmä, jäljempänä ’EKT-95’, on yhdenmukainen Yhdistyneiden kansakuntien tilastotoimikunnan helmikuussa 1993 hyväksymän kansantalouden tilinpitojärjestelmän (SNA) kanssa ja muodostaa tärkeimmän työvälineen laadittaessa unionin taloustilastoja sekä useita talousindikaattoreita (BKT mukaan luettuna). EKT-kehystä voidaan käyttää talouden eri näkökohtien analysoimiseen ja arvioimiseen (esimerkiksi sen rakenne, yksittäiset osat, kehitys ajan mittaan), mutta joihinkin erityisiin tietotarpeisiin, esimerkiksi analysoitaessa ympäristön ja talouden välistä vuorovaikutusta, on parasta laatia erilliset satelliittitilit.
(7)
Eurooppa-neuvosto kehotti kesäkuussa 2006 antamissaan päätelmissä unionia ja sen jäsenvaltioita laajentamaan kansantalouden tilinpidon kattamaan kestävän kehityksen tärkeimmät näkökohdat. Kansantalouden tilinpitoa olisi tämän vuoksi täydennettävä ympäristötilinpidolla, josta saatavat tiedot ovat täysin yhtenäisiä.
(8)
On erittäin tärkeää, että heti Euroopan ympäristötilinpitojärjestelmän tultua toimintakuntoon tilinpitoa käytetään aktiivisesti ja täsmällisesti kaikissa jäsenvaltioissa ja kaikessa asiaan liittyvässä unionin päätöksenteossa vaikutustenarviointien, toimintasuunnitelmien, lainsäädäntöehdotusten ja muiden päätöksenteon merkittävien tulosten keskeisenä osatekijänä.
(9)
Ajankohtaisempaa tietoa voitaisiin tuottaa myös pikaennakoilla (”now-casting”), joissa laaditaan luotettavia arvioita käyttämällä samanlaista tilastotekniikkaa kuin ennusteissa.
(10)
Satelliittitilien ansiosta kansantalouden tilinpidon analyysikapasiteettia voidaan joustavasti laajentaa valikoituihin yhteiskunnan kannalta ajankohtaisiin aiheisiin, kuten ihmisen toiminnasta aiheutuvaan ympäristökuormitukseen, rasittamatta keskusjärjestelmää liikaa tai aiheuttamatta sille häiriöitä. Satelliittitilit olisi annettava yleisön saataville säännöllisin väliajoin ja ymmärrettävässä muodossa.
(11)
Ympäristötilinpitojärjestelmä (SEEA), jonka ovat kehittäneet yhdessä Yhdistyneet kansakunnat, Euroopan komissio, Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF), Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD) ja Maailmanpankki, on SNA:n satelliittijärjestelmä. Se kokoaa talouteen ja ympäristöön liittyvää tietoa yhteiseen kehykseen, jotta voidaan mitata ympäristön vaikutusta talouteen ja talouden vaikutusta ympäristöön. Se tarjoaa päättäjille indikaattoreita ja kuvailevia tilastoja tämän vuorovaikutuksen seuraamiseksi sekä tietokannan strategista suunnittelua ja politiikan analysointia varten, jotta voitaisiin määritellä kestävämpiä kehityspolkuja.
(12)
SEEA-järjestelmässä kootaan ja integroidaan mahdollisimman pitkälti ympäristötilien eri luokat. Yleisesti ottaen kaikki nämä luokat laajentavat SNA:n olemassa olevia kustannusten, pääoman muodostuksen ja pääomakannan käsitteitä täydentämällä niitä fyysisillä lisätiedoilla, jotta voidaan ottaa huomioon myös ympäristökustannukset ja luonnonvarojen käyttö tuotannossa, tai muuttamalla niitä siten, että nämä vaikutukset sisällytetään niihin rahamääräisinä. Tämän yleisen lähestymistavan sisällä useat nykyisistä luokista poikkeavat toisistaan huomattavasti menetelmiltään ja käsiteltyjen ympäristönäkökohtien osalta.
(13)
Komissio esitteli ensimmäisen ”vihreän kirjanpidon” strategiansa vuonna 1994. Komissio (Eurostat) ja jäsenvaltiot ovat sittemmin kehittäneet ja testanneet tilinpidon menetelmiä siinä määrin, että useat jäsenvaltiot toimittavat nykyisin säännöllisesti ensimmäiset osat ympäristötilinpidostaan. Yleisimpiä ovat fyysisiä ainesvirtoja koskeva tilinpito päästöistä ilmaan (kasvihuonekaasut mukaan luettuina) ja materiaalien käytöstä sekä rahamääräinen tilinpito ympäristönsuojeluun liittyvistä menoista ja ympäristöveroista.
(14)
Yksi yhteisön tilasto-ohjelman tavoitteista ohjelmakaudella 2008-2012 on toteuttaa aloitteita sopimusten korvaamiseksi unionin lainsäädännöllä tietyillä aloilla, joilla tuotetaan säännöllisesti Euroopan tilastoja ja jotka ovat vakiintuneet riittävästi.
(15)
Euroopan tilastoista 11 päivänä maaliskuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 223/2009 (5) toimii viitekehyksenä Euroopan ympäristötilinpidolle. Siinä edellytetään erityisesti, että Euroopan tilastot ovat ammatillisen riippumattomuuden, puolueettomuuden, objektiivisuuden, luotettavuuden, tilastosalaisuuden ja kustannustehokkuuden periaatteiden mukaisia.
(16)
Koska eri ympäristötilit ovat kehitteillä ja eri vaiheissa, olisi otettava käyttöön riittävän joustavuuden tarjoava moduulirakenne, johon voidaan muun muassa lisätä uusia moduuleja.
(17)
Raportoinnin ja tietojen laadun parantamiseksi, menetelmien tehostamiseksi ja jatkokehityksen valmistelemiseksi olisi otettava käyttöön pilottitutkimusohjelma.
(18)
Ennen kuin uudet raportointivaatimukset otetaan käyttöön, olisi arvioitava niiden toteutettavuus.
(19)
Komission olisi voitava myöntää siirtymäkausien aikana poikkeuksia jäsenvaltioille, jos niiden kansallisiin tilastojärjestelmiin on tarpeen tehdä suuria mukautuksia.
(20)
Unionin olisi kannustettava ympäristötilinpidon käyttöönottoa kolmansissa maissa, erityisesti sellaisissa maissa, joilla on yhteisiä ympäristövaroja (pääasiassa vesivaroja) jäsenvaltioiden kanssa.
(21)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta eli yhteisten puitteiden laatimista Euroopan ympäristötilinpidon tietojen keruuta, laadintaa, toimittamista ja arviointia varten, vaan se voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(22)
Komissiolle olisi moduulien mukauttamiseksi ympäristön, talouden ja tekniikan kehitykseen sekä menetelmäohjeiden antamiseksi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asiaankuuluvat asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(23)
Tämän asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon ja Euroopan ympäristötilinpitojärjestelmän asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (6) mukaisesti.
(24)
Euroopan tilastojärjestelmää käsittelevää komiteaa on kuultu,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tällä asetuksella vahvistetaan yhteiset puitteet Euroopan ympäristötilinpidon tietojen keruuta, laadintaa, toimittamista ja arviointia varten ympäristötilien perustamiseksi EKT-95:n satelliittitileiksi tarjoamalla menetelmät, yhteiset standardit, määritelmät, luokitukset ja tilinpidon säännöt, joita on tarkoitus käyttää ympäristötilinpidon laadintaan.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’päästöillä ilmaan’ kaasumaisten tai hiukkasmuodossa olevien materiaalien fyysistä virtausta kansantaloudesta (tuotanto- tai kulutusprosesseista) ilmakehään (osa ympäristöjärjestelmää);
2)
’ympäristöön liittyvällä verolla’ veroa, jonka peruste on fyysinen määrä (tai tätä korvaava muu fyysinen yksikkö) jotakin sellaista, jolla on todistetusti kielteinen vaikutus ympäristöön, ja joka on EKT-95:ssä määritelty veroksi;
3)
’kansantalouden materiaalivirtatileillä’ kansantalouden käyttöön otettujen materiaalipanosten, talouden materiaalivarannon muutosten ja muihin talouksiin tai ympäristöön ohjattavien materiaalituotosten yhtenäisiä koosteita.
3 artikla
Moduulit
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen yhteisten puitteiden mukaisesti laadittava ympäristötilinpito ryhmitellään seuraaviin moduuleihin:
a)
päästöjä ilmaan koskevien tilien moduuli, joka sisältyy liitteeseen I;
b)
toimialoittaisia ympäristöön liittyviä veroja koskeva moduuli, joka sisältyy liitteeseen II;
c)
kansantalouden materiaalivirtatilejä koskeva moduuli, joka sisältyy liitteeseen III.
2. Kukin liite sisältää seuraavat tiedot:
a)
tavoitteet, joita varten tilit laaditaan;
b)
tilien kattavuus;
c)
luettelo ominaispiirteistä, joista tiedot kootaan ja toimitetaan;
d)
tilien laadinnan ensimmäinen viitevuosi, laadinnan jaksollisuus ja toimittamisen määräajat;
e)
raportointitaulukot;
f)
8 artiklassa tarkoitettujen siirtymäkausien, joiden kuluessa komissio voi myöntää poikkeuksia, enimmäiskesto.
3. Kun se on tarpeen ympäristön, talouden ja tekniikan kehityksen huomioon ottamiseksi, komissiolle siirretään valta hyväksyä 9 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla
a)
annetaan menetelmäohjeita; ja
b)
saatetaan 1 kohdassa tarkoitetut liitteet ajan tasalle 2 kohdan c-e alakohdassa tarkoitettujen tietojen osalta.
Käyttäessään tämän kohdan mukaista säädösvaltaansa komissio varmistaa, että sen delegoiduista säädöksistä ei aiheudu merkittäviä hallinnollisia lisärasitteita jäsenvaltioille eikä vastaajayksiköille.
4 artikla
Pilottitutkimukset
1. Komissio laatii pilottitutkimusohjelman, jota jäsenvaltiot toteuttavat vapaaehtoiselta pohjalta raportoinnin ja tietojen laadun parantamiseksi, pitkien aikasarjojen luomiseksi ja menetelmien kehittämiseksi. Ohjelmaan sisältyy pilottitutkimuksia, joilla testataan uusien ympäristötilinpitomoduulien käyttöönoton toteutettavuus. Komissio varmistaa ohjelmaa laatiessaan, ettei jäsenvaltioille ja vastaajayksiköille aiheudu hallinnollisia eikä taloudellisia lisärasitteita.
2. Komissio arvioi ja julkaisee pilottitutkimusten havainnot ja ottaa huomioon hyödyt tietojen saatavuudesta suhteessa niiden keruukustannuksiin ja vastaamisesta aiheutuvaan hallinnolliseen rasitteeseen. Havainnot otetaan huomioon uusien ympäristötilinpitomoduulien käyttöönottoa koskevissa ehdotuksissa, joita komissio voi liittää 10 artiklassa tarkoitettuun kertomukseen.
5 artikla
Tiedonkeruu
1. Jäsenvaltioiden on tämän asetuksen liitteiden mukaisesti kerättävä tiedot, joita tarvitaan 3 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen ominaispiirteiden havainnointiin.
2. Jäsenvaltioiden on kerättävä tarpeelliset tiedot soveltamalla hallinnon yksinkertaistamisen periaatetta ja käyttämällä seuraavassa eriteltyjen eri lähteiden yhdistelmää:
a)
tutkimukset;
b)
tilastolliset estimointimenetelmät sellaisia tapauksia varten, joissa joitakin ominaispiirretietoja ei ole havainnoitu kaikkien yksiköiden osalta;
c)
hallinnolliset lähteet.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle yksityiskohtaiset tiedot käytetyistä menetelmistä ja lähteistä.
6 artikla
Toimittaminen komissiolle (Eurostat)
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle (Eurostat) liitteiden mukaiset tiedot, mukaan lukien luottamukselliset tiedot, liitteissä mainituissa määräajoissa.
2. Tiedot on toimitettava soveltuvassa teknisessä muodossa, josta komissio säätää täytäntöönpanosäädöksissä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
7 artikla
Laadun arviointi
1. Toimitettaviin tietoihin sovelletaan tässä asetuksessa asetuksen (EY) N:o 223/2009 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja laatukriteerejä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle (Eurostatille) raportti toimitettujen tietojen laadusta.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja laatukriteerejä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin tietoihin soveltaessaan komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä määritelläkseen toimitettujen tietojen laatua koskevissa raporteissa sovellettavat menettelyt, raporttien rakenteen ja niiden laadinnan jaksollisuuden. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Komissio (Eurostat) arvioi toimitettujen tietojen laadun, ja se voi kuukauden kuluessa tietojen vastaanottamisesta pyytää asianomaista jäsenvaltiota toimittamaan lisätietoja toimitetuista tiedoista tai tarpeen mukaan tarkistetun tietokokonaisuuden.
8 artikla
Poikkeukset
1. Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä poikkeusten myöntämiseksi jäsenvaltioille liitteissä tarkoitettujen siirtymäkausien ajaksi, jos kansallisiin tilastojärjestelmiin on tehtävä merkittäviä mukautuksia. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Saadakseen 1 kohdassa tarkoitetun poikkeuksen asianomaisen jäsenvaltion on esitettävä komissiolle asianmukaisesti perusteltu pyyntö 12 päivään marraskuuta 2011 mennessä.
9 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle viideksi vuodeksi 11 päivästä elokuuta 2011. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen viiden vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 3 artiklan 3 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
10 artikla
Kertomus ja tarkistaminen
Komissio antaa 31 päivään joulukuuta 2013 mennessä ja sen jälkeen joka kolmas vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Kertomuksessa arvioidaan erityisesti toimitettujen tietojen laatua, tiedonkeruumenetelmiä, jäsenvaltioille ja vastaajayksiköille aiheutuvaa hallinnollista rasitetta sekä tilastojen toteutettavuutta ja tarkoituksenmukaisuutta.
Kertomukseen liitetään tarvittaessa ja 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut havainnot huomioon ottaen ehdotuksia, joiden tarkoituksena on
-
ottaa käyttöön uusia ympäristötilinpitomoduuleja, esimerkiksi ympäristönsuojelumenot ja -tulot (EPER) / ympäristönsuojelumenojen tilinpito (EPEA), ympäristöhyödykkeet ja -palvelut (EGSS), energiatilinpito, ympäristöön liittyvät siirtomenot (tuet), luonnonvarojen käyttö- ja hallinnointimenoja koskeva tilinpito (RUMEA), vesitilinpito (määrällinen ja laadullinen), jätetilinpito, metsätilinpito, ekosysteemipalveluja koskeva tilinpito, kansantalouden materiaalivarantotilinpito sekä käyttämättömien kaivettujen maamateriaalien (mukaan lukien maaperä) mittaaminen,
-
parantaa edelleen tietojen laatua ja tiedonkeruumenetelmiä ja siten parantaa tietojen kattavuutta ja vertailukelpoisuutta sekä vähentää yritysten ja viranomaisten hallinnollista rasitetta.
11 artikla
Komitea
1. Komissiota avustaa asetuksella (EY) N:o 223/2009 perustettu Euroopan tilastojärjestelmää käsittelevä komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
12 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 6 päivänä heinäkuuta 2011.