KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 20. december 2011
om bekræftelse af den foreløbige beregning af de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner for fabrikanter af personbiler for kalenderåret 2010 i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 443/2009
(EØS-relevant tekst)
(2011/878/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 443/2009 af 23. april 2009 om fastsættelse af præstationsnormer for nye personbilers emissioner inden for Fællesskabets integrerede tilgang til at nedbringe CO2-emissionerne fra personbiler og lette erhvervskøretøjer (1), særlig artikel 8, stk. 5, andet afsnit, og artikel 10, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionen skal ifølge artikel 8, stk. 5, i forordning (EF) nr. 443/2009 hvert år bekræfte de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner og de specifikke emissionsmål for fabrikanter af personbiler i Unionen såvel som for hver pool af fabrikanter, der er dannet i henhold til forordningens artikel 7, stk. 7. På grundlag af denne bekræftelse skal Kommissionen afgøre, hvorvidt fabrikanter og pooler har opfyldt kravene i forordningens artikel 4. Hvis det er tydeligt, at en fabrikant eller en pool ikke har opfyldt det specifikke emissionsmål, skal Kommissionen i henhold til forordningens artikel 9, stk. 1, udstede emissionsoverskridelsesafgifter ved individuelle afgørelser rettet til de pågældende fabrikanter eller poolforvaltere.
(2)
I henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 443/2009 er målene bindende for fabrikanter og pooler med virkning fra 2012. Kommissionen skulle imidlertid for kalenderårene 2010 og 2011 beregne indikative mål og i henhold til forordningens artikel 8, stk. 6, underrette de fabrikanter og pooler, hvis gennemsnitlige specifikke emissioner overskred deres indikative mål. Da de pågældende mål for 2010 og 2011 vil tjene som indikatorer for fabrikanterne af den indsats, der kræves for at nå de bindende mål i 2012, er det hensigtsmæssigt at bestemme fabrikanternes gennemsnitlige specifikke emissioner for 2010 og 2011 i overensstemmelse med de krav, der er fastsat i forordningens artikel 4, andet afsnit, og kun tage hensyn til 65 % af hver fabrikants laveste emitterende køretøjer.
(3)
De data, der skal anvendes til beregningen af gennemsnitlige specifikke emissioner og de specifikke emissionsmål, er fastsat i bilag II, del C, til forordning (EF) nr. 433/2009 og er baseret på medlemsstaternes registreringer af nye personbiler i løbet af de foregående kalenderår. Dataene tages fra typeattester udstedt af fabrikanterne eller fra dokumenter, der giver tilsvarende oplysninger, i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, i Kommissionens forordning (EU) nr. 1014/2010 af 10. november 2010 om overvågning og rapportering af data om registrering af nye personbiler i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 443/2009 (2).
(4)
De fleste medlemsstater meddelte Kommissionen dataene for 2010 inden fristens udløb den 28. februar 2011, som fastsat i artikel 8, stk. 2, i forordning (EF) nr. 443/2009. Kommissionen rådede dog først i midten af april over komplette datasæt for alle medlemsstater; dataene blev efterfølgende foreløbigt verificeret.
(5)
Hvor den foreløbige verificering viste, at der manglede bestemte data, eller de tydeligvis var ukorrekte, kontaktede Kommissionen de pågældende medlemsstater, og med disse medlemsstaters godkendelse blev dataene rettet eller kompletteret. Hvor der ikke kunne nås til enighed med en medlemsstat, blev den pågældende medlemsstats data ikke korrigeret.
(6)
Den 29. juni 2011 offentliggjorde Kommissionen i henhold til artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 443/2009 de foreløbige data og underrettede 89 fabrikanter om de foreløbige beregninger af deres gennemsnitlige specifikke emissioner i 2010 og deres specifikke emissionsmål. Fabrikanterne blev bedt om at kontrollere dataene og underrette Kommissionen om eventuelle fejl inden tre måneder efter modtagelsen af underretningen i overensstemmelse med forordningens artikel 8, stk. 5, første afsnit.
(7)
Den 12. august blev der offentliggjort retningslinjer for underretning af fejl i bilers CO2-data på Kommissionens websted (»Guidelines for the notification of errors in the CO2 data from cars‧). Retningslinjerne indeholder en underretningsformular og angiver de oplysninger, som fabrikanten skal indgive for at give Kommissionen mulighed for at tage hensyn til fejlene.
(8)
Femten fabrikanter indsendte fejlunderretninger inden tremånedersfristen. En fabrikant forelagde en fuldstændig underretning efter fristens udløb. Syv af de femten fabrikanter forelagde underretninger, der indeholdt detaljerede oplysninger om fejlene og begrundelser for de foreslåede korrektioner. De resterende otte fabrikanter forelagde underretningsresumeer, der kun delvis efterkom Kommissionens anbefalinger, hvad angår underretningernes format og indhold. Ud over de fabrikanter, der forelagde fejlunderretninger, meddelte otte fabrikanter Kommissionen, at der var fejl i datasættene uden at give yderligere oplysninger eller dokumentation for arten af eller grundene til de pågældende fejl.
(9)
Hvad angår de 73 fabrikanter, der ikke indgav fejlunderretninger eller kun meddelte Kommissionen fejl i datasættene uden behørig dokumentation, bør de foreløbige data og foreløbige beregninger af de gennemsnitlige specifikke emissioner og specifikke emissionsmål bekræftes uden korrektioner.
(10)
Hvis fabrikanter har givet de krævede oplysninger og dokumentationen for fejl i datasættene, bør Kommissionen tage disse underretninger i betragtning og i givet fald ændre de foreløbige beregninger af de gennemsnitlige specifikke emissioner og målene.
(11)
Medlemsstaternes registreringsmyndigheder er eneansvarlige for antallet af registreringer, der rapporteres til Kommissionen. Da fabrikanternes salgsdata ikke nødvendigvis nøjagtigt afspejler antallet af registreringer i en given medlemsstat for en given periode, er det ikke muligt at tage hensyn til fejl i antallet af registreringer i beregningen af de gennemsnitlige specifikke emissioner. Der bør således kun tages hensyn til fejl vedrørende indholdet af datasæt for registrerede køretøjer. I nogle tilfælde har fabrikanter imidlertid meddelt, at visse registreringer burde tilskrives en anden fabrikant. Sådanne omtilskrivninger bør afspejles i de endelige bekræftede datasæt.
(12)
Der fremgår af de komplette underretninger, at fabrikanterne kunne identificere en del af datasættene som korrekte og foreslog korrektioner i de dele af datasættene, der kunne verificeres. Mellem 4 og 15 procent af datasættene består imidlertid af registreringer, der henviser til uidentificerbare køretøjer, hvis værdier såsom CO2-emissioner eller masse ikke kan verificeres af fabrikanten. Dette skyldes sædvanligvis manglende oplysninger, der er nødvendige, for at fabrikanten kan identificere de enkelte køretøjer, mere præcist identifikationskoden sammensat af det pågældende køretøjs type, variant og version. I et lille antal tilfælde kunne registreringer tilskrives fabrikanter, men der fandtes ingen nøgledata om CO2-emissioner og masse.
(13)
Kommissionen har verificeret de korrektioner, som fabrikanterne har foreslået og deres dokumentation herfor. Hvor tallene er blevet korrigeret enten ved at indsætte en manglende værdi eller ved at erstatte en ukorrekt værdi for de registreringer, der kan verificeres af fabrikanten, og de korrigerede værdier er i overensstemmelse med værdier, der udledes af referencedatakilder, såsom data fra typegodkendelsesdokumenter, er sådanne korrektioner berettigede. Hvis en fabrikant imidlertid har underrettet om fejl, men ikke foreslået korrektioner, uanset de pågældende fejl kunne have været verificeret og korrigeret, og ikke tilstrækkeligt har dokumenteret, at de pågældende korrektioner ikke kunne foretages inden for de tre måneders verifikationsperiode, bør sådanne fejl ikke tages i betragtning ved den endelige beregning.
(14)
I tilfælde af registreringer, der kan tilskrives, men ikke verificeres af fabrikanterne, bør værdierne for CO2-emissioner og masse i de pågældende registreringer stadig anvendes til at beregne de gennemsnitlige CO2-emissioner og specifikke emissionsmål. Det er imidlertid nødvendigt at tage hensyn til det forhold, at fabrikanter ikke kan verificere de pågældende værdier og sikre, at medtagelsen ikke får nogen negativ virkning for de slutværdier, der fastsættes for de pågældende fabrikanter. Der bør følgelig anvendes en fejlmargen på den beregning, der afspejler fabrikantens individuelle situation som beskrevet og berettiget i fejlunderretningen. Der bør helt nøjagtigt beregnes en fejlmargen for de gennemsnitlige specifikke emissioner og den gennemsnitlige masse, eftersom disse to parametre afgør afstanden til hver enkelt fabrikants specifikke emissionsmål, dvs. hvor tæt en fabrikant er på at nå det specifikke emissionsmål.
(15)
Fejlmargenen bør bestemmes som forskellen mellem afstandene til de specifikke emissionsmål udtrykt som de gennemsnitlige emissioner fratrukket de specifikke emissionsmål beregnet med og uden de registreringer, der ikke kan verificeres af fabrikanterne. Uanset om forskellen er positiv eller negativ, bør fejlmargener altid reducere afstanden til fabrikantens mål.
(16)
I tilfælde af registreringer, hvor værdierne for CO2-emissioner eller masse mangler, og også identifikationskoden, bør de pågældende registreringer ikke tages i betragtning ved den endelige beregning af de gennemsnitlige emissioner.
(17)
Eftersom dataverifikationsøvelsen i 2010 er den første, der foretages i henhold til forordning (EF) nr. 443/2009, er det hensigtsmæssigt undtagelsesvis også at anse de underretninger, der ikke indeholdt alle de af Kommissionen krævede oplysninger, for fuldt ud at tage hensyn til fejlene. De fejlmargener, der skal anvendes på de endelige beregninger omhandlet i de pågældende underretninger, bør imidlertid beregnes på basis af Kommissionens egen vurdering af antallet af registreringer, der ikke kan verificeres af de pågældende fabrikanter. Der bør for bekræftelsen af 2010-data også undtagelsesvis tages hensyn til de fejlunderretninger, der blev indgivet kort efter fristens udløb.
(18)
De gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner fra nye personbiler registreret i 2010, de specifikke emissionsmål og forskellene mellem disse to værdier bør således bekræftes -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
De i bilaget anførte værdier bekræftes for hver enkelt fabrikant af personbiler og for hver pool af fabrikanter, hvad angår 2010-kalenderåret:
a)
det specifikke emissionsmål
b)
de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner, i givet fald korrigeret med den relevante fejlmargen
c)
forskellen mellem værdierne under litra a) og b)
d)
de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner for alle nye personbiler
e)
den gennemsnitlige masse for alle nye personbiler i Unionen.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2011.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 20 päivänä joulukuuta 2011,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 443/2009 tarkoitetusta henkilöautojen valmistajien keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen ja päästötavoitteiden alustavien laskelmien vahvistamisesta kalenterivuodelta 2010
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2011/878/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon päästönormien asettamisesta uusille henkilöautoille osana yhteisön kokonaisvaltaista lähestymistapaa kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 443/2009 (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan ja 10 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission on asetuksen (EY) N:o 443/2009 8 artiklan 5 kohdan nojalla vahvistettava joka vuosi kullekin unionissa toimivalle henkilöautojen valmistajalle sekä kullekin mainitun asetuksen 7 artiklan 7 kohdan mukaisesti muodostetulle valmistajien yhteenliittymälle keskimääräiset hiilidioksidipäästöt sekä päästötavoitteet. Vahvistettujen laskelmien perusteella komission on määritettävä, noudattavatko valmistajat ja yhteenliittymät asetuksen 4 artiklan vaatimuksia. Jos on selvää, ettei valmistaja tai yhteenliittymä ole saavuttanut päästötavoitettaan, komission on asetuksen 9 artiklan 1 kohdan nojalla määrättävä liikapäästömaksu valmistajille tai yhteenliittymien johtajille osoitetuilla päätöksillä.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 443/2009 4 artiklan nojalla tavoitteet ovat valmistajia ja yhteenliittymiä sitovia vuodesta 2012 alkaen. Kalenterivuosia 2010 ja 2011 varten komission olisi kuitenkin laskettava alustavat tavoitteet ja asetuksen 8 artiklan 6 artiklan perusteella ilmoitettava tavoitteen ylityksestä niille valmistajille tai yhteenliittymille, joiden se katsoo ylittävän niille asetetun päästötavoitteen. Koska vuosille 2010 ja 2011 asetetut tavoitteet toimivat valmistajille indikaattoreina niistä ponnisteluista, joita tarvitaan vuodeksi 2012 asetetun sitovan tavoitteen saavuttamiseksi, on syytä määrittää valmistajien keskimääräiset päästöt vuosilta 2010 ja 2011 asetuksen 4 artiklan toisessa kohdassa esitettyjen vaatimusten mukaisesti ja ottaa huomioon kunkin valmistajan osalta ainoastaan vähiten päästöjä aiheuttavat ajoneuvot 65 prosenttiin saakka.
(3)
Tiedot, joita käytetään keskimääräisten päästöjen ja päästötavoitteiden laskemiseen, esitetään asetuksen (EY) N:o 443/2009 liitteessä II olevassa C osassa, ja ne perustuvat uusien henkilöautojen rekisteröinteihin jäsenvaltioissa edeltävänä kalenterivuonna. Tiedot otetaan valmistajien myöntämistä vaatimustenmukaisuustodistuksista tai yhtä täsmälliset tiedot sisältävistä asiakirjoista, jotka määritetään uusien henkilöautojen rekisteröintiä koskevien tietojen seurannasta ja ilmoittamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 443/2009 mukaisesti 10 päivänä marraskuuta 2010 annetun komission asetuksen (EU) N:o 1014/2010 (2) mukaisesti.
(4)
Suurin osa jäsenvaltioista toimitti vuosia 2010 koskevat tiedot komissiolle asetuksen (EY) N:o 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun määräaikaan eli 28 päivään helmikuuta 2011 mennessä. Kaikkien jäsenvaltioiden täydelliset tiedot toimitettiin komissiolle kuitenkin vasta huhtikuun puolivälissä, minkä jälkeen ne varmennettiin alustavasti.
(5)
Mikäli alustavan varmentamisen perusteella oli selvää, että tietyt tiedot puuttuivat tai olivat selkeästi virheellisiä, komissio otti yhteyttä kyseisiin jäsenvaltioihin ja sovittuaan asiasta jäsenvaltioiden kanssa muutti tai täydensi tietoja sovitun mukaisesti. Mikäli jäsenvaltion kanssa ei päästy sopimukseen, jäsenvaltion alustavia tietoja ei muutettu.
(6)
Komissio julkisti 29 päivänä kesäkuuta 2011 asetuksen (EY) N:o 443/2009 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti alustavat tiedot ja ilmoitti 89 valmistajalle niiden keskimääräisten päästöjen alustavista laskelmista vuodelta 2010 sekä niiden päästötavoitteista. Asetuksen 8 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti valmistajia pyydettiin varmentamaan tiedot ja ilmoittamaan komissiolle niissä mahdollisesti olevista virheistä kolmen kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta.
(7)
Ohjeet, joiden mukaan ilmoitetaan autojen hiilidioksidipäästöjä koskevissa tiedoissa olevista virheistä, julkaistiin komission internetsivustolla 12 päivänä elokuuta. Ohjeissa selitetään, missä muodossa ilmoitus on tehtävä ja mitä tietoja valmistajien on toimitettava, jotta komissio voi ottaa virheet huomioon.
(8)
Yhteensä 15 valmistajaa ilmoitti virheistä kolmen kuukauden määräajassa. Yksi valmistaja toimitti täydellisen ilmoituksen määräajan päätyttyä. Mainituista 15 valmistajasta seitsemän toimitti ilmoitukset, jotka sisälsivät yksityiskohtaiset tiedot virheistä sekä perustelut esitetyille korjauksille. Muut kahdeksan valmistajaa toimittivat ilmoitusten tiivistelmät, jotka vastasivat ainoastaan osittain komission suosituksia ilmoitusten muodosta ja sisällöstä. Niiden valmistajien lisäksi, jotka toimittivat virheitä koskevat ilmoitukset, kahdeksan valmistajaa ilmoitti komissiolle, että niiden tiedoissa oli virheitä; ne eivät kuitenkaan toimittaneet lisätietoja tai todisteita virheiden luonteesta tai syistä.
(9)
Niiden 73 valmistajan tapauksessa, jotka eivät ilmoittaneet tiedoissa olevista virheistä tai jotka ilmoittivat komissiolle ainoastaan, että tiedoissa oli virheitä, toimittamatta tarvittavia todisteita, keskimääräisiä päästöjä ja päästötavoitteita koskevat alustavat tiedot ja laskelmat olisi vahvistettava ilman muutoksia.
(10)
Jos valmistajat ovat toimittaneet tarvittavat tiedot ja todisteet tiedoissa olevista virheistä, komission olisi tarkasteltava kyseisiä ilmoituksia ja tarvittaessa muutettava keskimääräisten päästöjen ja tavoitteiden alustavia laskelmia.
(11)
Komissiolle ilmoitetuista rekisteröinneistä ovat vastuussa yksinomaan jäsenvaltioiden rekisteröintiviranomaiset. Koska valmistajien myyntitiedot eivät välttämättä vastaa tarkasti rekisteröintien määrää tietyssä jäsenvaltiossa tiettynä aikana, ei ole mahdollista tarkastella rekisteröintien määrää koskevia virheitä keskimääräisten päästöjen laskentaa varten. Tämän vuoksi olisi otettava huomioon ainoastaan virheet, jotka liittyvät rekisteröityjä ajoneuvoja koskevien tietojen sisältöön. Joissakin tapauksessa valmistajat ovat kuitenkin ilmoittaneet, että rekisteröinnit olisi liitettävä johonkin toiseen valmistajaan. Nämä rekisteröintien uudelleenosoittamiset olisi otettava huomioon lopullisissa vahvistetuissa tiedoissa.
(12)
Täydellisten ilmoitusten perusteella valmistajat pystyivät varmistamaan oikeiksi osan tiedoista ja esittämään korjauksia niihin tietojen osiin, jotka voitiin varmentaa. Kuitenkin 4-15 prosenttia tiedoista koostuu rekisteröinneistä, jotka liittyvät tunnistamattomiin ajoneuvoihin, ja näiden osalta valmistaja ei voi varmentaa esimerkiksi hiilidioksidipäästöjen tai massan arvoja. Tämä johtuu yleensä puuttuvista tiedoista, joita tarvitaan, jotta valmistaja voi tunnistaa yksittäiset ajoneuvot; tarkemmin sanottuna tiedoista puuttuu tunniste, joka koostuu ajoneuvon tyypistä, variantista ja versiosta. Joissakin tapauksissa rekisteröinnit voitiin liittää valmistajiin, mutta käytettävissä ei ollut keskeisiä tietoja hiilidioksidipäästöistä ja massasta.
(13)
Komissio on tarkastanut valmistajien esittämät korjaukset ja niiden tueksi esitetyt todisteet. Jos tiedot on korjattu joko lisäämällä puuttuva arvo tai korvaamalla virheellinen arvo niiden rekisteröintien osalta, jotka valmistaja voi varmentaa, ja korjatut arvot ovat yhdenmukaisia viitetietolähteistä, kuten tyyppihyväksyntäasiakirjoista, saatavien arvojen kanssa, korjaukset ovat perusteltuja. Kuitenkin jos valmistaja on ilmoittanut virheistä muttei ehdottanut korjauksia, riippumatta siitä, että kyseiset virheet olisi voitu varmentaa ja korjata, eikä valmistaja ole asianmukaisesti osoittanut, että kyseisiä korjauksia ei olisi voitu tehdä kolmen kuukauden määräajassa, kyseisiä virheitä ei olisi otettava huomioon lopullisessa laskennassa.
(14)
Kun kyseessä ovat rekisteröinnit, jotka voidaan liittää valmistajiin, mutta joita valmistajat eivät voi varmentaa, kyseisiin rekisteröinteihin sisältyviä hiilidioksidipäästöjen ja massan arvoja olisi edelleen käytettävä keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen ja päästötavoitteiden laskemiseen. On kuitenkin tarpeen ottaa huomioon se, että valmistajat eivät voi varmentaa kyseisiä arvoja, ja varmistaa, että arvojen käyttämisellä ei ole kielteistä vaikutusta kyseisen valmistajan osalta määritettyihin lopullisiin arvoihin. Tämän mukaisesti olisi sovellettava virhemarginaalia kyseiseen valmistajan yksittäistä tilannetta osoittavaan laskelmaan sen mukaan, miten virheitä niitä koskevassa ilmoituksessa on kuvattu ja perusteltu. Tarkemmin ilmaistuna virhemarginaali olisi laskettava keskimääräisiä päästöjä ja keskimääräistä massaa kohti, koska näillä kahdella parametrilla määritetään etäisyys valmistajan päästötavoitteeseen eli se, miten lähelle päästötavoitteensa saavuttamista valmistaja on päässyt.
(15)
Virhemarginaali olisi määritettävä erona niissä etäisyyksissä päästötavoitteeseen (ilmaistuna keskimääräisinä päästöinä vähennettyinä päästötavoitteista), jotka on laskettu ottaen huomioon ja poissulkien ne rekisteröinnit, joita valmistajat eivät voi varmentaa. Riippumatta siitä, onko ero positiivinen vai negatiivinen, virhemarginaalin olisi aina vähennettävä etäisyyttä valmistajan tavoitteeseen.
(16)
Kun kyseessä ovat rekisteröinnit, joiden osalta puuttuvat hiilidioksidipäästöjen tai massan arvot sekä tunniste, kyseisiä rekisteröintejä ei tulisi ottaa huomioon keskimääräisten päästöjen lopullisessa laskemisessa.
(17)
Koska vuoden 2010 tietojen varmistaminen on ensimmäinen asetuksen (EY) N:o 443/2009 perusteella tehtävä tietojen varmistaminen, virheiden huomioonottamiseksi on syytä poikkeuksellisesti tarkastella myös niitä ilmoituksia, jotka eivät sisältäneet kaikkia komission vaatimia tietoja. Lopullisiin laskelmiin sovellettavat, kyseisissä ilmoituksissa mainitut virhemarginaalit olisi kuitenkin laskettava siten, että ne perustuvat komission omaan arvioon rekisteröintien määrästä, joita valmistajat eivät voi varmentaa. Lisäksi on syytä poikkeuksellisesti ottaa huomioon vuoden 2010 tietoja vahvistettaessa ne virheitä koskevat ilmoitukset, jotka on toimitettu pian määräajan päättymisen jälkeen.
(18)
Edellä mainitun perusteella olisi vahvistettava uusien vuonna 2010 rekisteröityjen henkilöautojen keskimääräiset hiilidioksidipäästöt, päästötavoitteet sekä erot näiden kahden arvon välillä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Vahvistetaan seuraavat liitteessä määritetyt arvot kutakin henkilöautojen valmistajaa ja kutakin valmistajien yhteenliittymää varten kalenterivuoden 2010 osalta:
a)
päästötavoite;
b)
keskimääräiset hiilidioksidipäästöt, joita mukautetaan tarvittaessa asianmukaisella virhemarginaalilla;
c)
ero a ja b kohdassa tarkoitettujen arvojen välillä;
d)
kaikkien uusien henkilöautojen keskimääräiset hiilidioksidipäästöt;
e)
kaikkien uusien henkilöautojen keskimääräinen massa unionissa.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 2011.