RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 44/2012
af 17. januar 2012
om fastsættelse for 2012 af fiskerimuligheder i EU-farvande og for EU-fartøjer, i visse andre farvande for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der er omfattet af internationale forhandlinger eller aftaler
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Traktatens artikel 43, stk. 3, fastsætter, at Rådet på forslag af Kommissionen vedtager foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder.
(2)
Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (1) skal der træffes EU-foranstaltninger for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder især rapporter fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) og under hensyntagen til rådgivning modtaget fra regionale rådgivende råd.
(3)
Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder opdelt på fiskerier eller fiskerigrupper, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. Fiskerimulighederne bør fordeles mellem medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres en relativ stabilitet i fiskeriet efter hver bestand eller for hvert fiskeri, og med behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EF) nr. 2371/2002.
(4)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning i relation til revision af Unionens kvoter for lodde i grønlandske farvande i ICES-underområde V og XIV i henhold til fiskeripartnerskabsaftalen med Grønland bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser.
(5)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af fangstbegrænsninger for visse bestande af arter med kort livscyklus bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser i relation til revision af TAC i lyset af videnskabelig information indsamlet i første halvdel af 2012. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (2).
(6)
I særligt hastende tilfælde bør Kommissionen øjeblikkeligt vedtage gennemførelsesretsakter omhandlende revision af TAC af disse bestande med kort livscyklus, hvor behørigt begrundede tilfælde med forbindelse til Unionens behov for at overholde dens internationale forpligtelser nødvendiggør dette.
(7)
For visse TAC'ers vedkommende kan medlemsstaterne give fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, yderligere tildelinger. Formålet med de pågældende afprøvninger er at teste en fangstkvoteordning med henblik på at undgå udsmid og det affald fra ellers brugbare fiskeressourcer, det medfører. Ukontrolleret udsmid af fisk udgør en trussel mod den langsigtede bæredygtighed for fisk som et offentligt gode og dermed mod den fælles fiskeripolitiks mål. Derimod giver fangstkvoteordninger i sig selv fiskerne et incitament til at optimere fangstselektiviteten i deres aktiviteter. For at opnå en rationel forvaltning af udsmid bør fuldt dokumenteret fiskeri omfatte alle aktiviteter til havs snarere end det, der landes i havn. Betingelserne for, at medlemsstaterne foretager sådanne yderligere tildelinger, bør derfor omfatte en forpligtelse til at anvende videoovervågningskameraer (CCTV) forbundet med et system af sensorer. Dette bør gøre det muligt at foretage en nøje registrering af alle opbevarede og udsmidte dele af fangsterne. Et system baseret på menneskelige observatører, som arbejder i realtid om bord, ville være mindre effektivt, dyrere og mindre pålideligt. Derfor er anvendelsen af CCTV i øjeblikket en forudsætning for gennemførelsen af ordninger for udsmidsreduktion såsom fuldt dokumenteret fiskeri, forudsat at kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (3) overholdes.
(8)
TAC'er bør fastsættes på grundlag af foreliggende videnskabelig rådgivning under hensyntagen til biologiske og samfundsøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer, og under hensyntagen til de holdninger, som er kommet til udtryk under høringen af interesseparter, herunder navnlig på møder med Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur og de berørte regionale rådgivende råd.
(9)
For bestande, som er underlagt specifikke flerårige planer, bør TAC'en fastsættes i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i disse planer. TAC for bestande af tunge i Nordsøen og rødspætte i Nordsøen og for torsk i Nordsøen, Skagerrak og den østlige del af Den Engelske Kanal og efter tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet bør derfor fastsættes i overensstemmelse med bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 676/2007 af 11. juni 2007 om en flerårig plan for fiskeriet efter rødspætte og tunge i Nordsøen (4), Rådets forordning (EF) nr. 1342/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande (5) ("torskeplanen")og Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 af 6. april 2009 om en flerårig genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet (6).
(10)
For bestande, for hvilke der ikke foreligger tilstrækkelige eller pålidelige data til at udarbejde størrelsesoverslag, bør forvaltningsforanstaltningerne og TAC-niveauerne følge forsigtighedstilgangen til fiskeriforvaltning som defineret i artikel 3, litra i), i forordning (EF) nr. 2371/2002, samtidig med at der tages hensyn til bestandspecifikke faktorer, herunder især tilgængelige oplysninger om tendenser for bestande og betragtninger vedrørende blandet fiskeri.
(11)
I overensstemmelse med artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år (7) bør det fastslås, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, der er fastsat i nævnte forordning.
(12)
Det er nødvendigt at fastlægge den maksimale tilladte fiskeriindsats for 2012 i overensstemmelse med artikel 11 og 12 i forordning (EF) nr. 1342/2008, artikel 9 i forordning (EF) nr. 676/2007 samt artikel 5 og 9 i forordning (EF) nr. 302/2009, under hensyntagen til Rådets forordning (EF) nr. 754/2009 af 27. juli 2009 om undtagelse af visse fartøjsgrupper fra fiskeriindsatsordningen i kapitel III i forordning (EF) nr. 1342/2008 (8).
(13)
Ifølge rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) er det hensigtsmæssigt at bevare og revidere en ordning for forvaltning af tobis i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og IIIa og ICES-underområde IV.
(14)
For visse arter, såsom visse hajarter, vil selv begrænset fiskeri kunne udgøre en alvorlig risiko for deres bevarelse. Fiskerimulighederne for sådanne arter bør derfor underlægges maksimale restriktioner gennem et generelt forbud mod fiskeri af sådanne arter.
(15)
Jomfruhummer fanges i et blandet demersalt fiskeri sammen med forskellige andre arter. I et område vest for Irland, der er kendt under navnet Porcupine Bank, anbefaler den videnskabelige rådgivning, at fangsterne af jomfruhummer ikke øges i 2012. For at bidrage til fortsat genopretning af bestanden er det hensigtsmæssigt, at fiskerimulighederne i en bestemt del af det område og i bestemte perioder fortsat afgrænses til fangster af pelagiske arter, hvor jomfruhummer ikke fanges som bifangst.
(16)
I overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne eller -protokollerne med Norge (9), Færøerne (10), Grønland (11) og Island (12), har Unionen drøftet fiskerirettigheder med disse partnere. Konsultationerne med Færøerne er ikke afsluttet, og arrangementerne for 2012 med denne partner forventes at blive indgået i begyndelsen af 2012. Konsultationerne med Island fortsættes ligeledes i 2012. For at undgå afbrydelser i Unionens fiskerivirksomhed og samtidig give mulighed for den nødvendige fleksibilitet i forbindelse med indgåelsen af disse arrangementer i 2012, er det hensigtsmæssigt, at Unionen midlertidigt fastsætter fiskerimulighederne for bestande, der er omfattet af aftalerne med Island og/eller Færøerne.
(17)
I overenstemmelse med konsultationerne mellem kyststaterne om forvaltningen af makrel, blåhvilling, atlanto-skandisk sild og kuller i Nordsøen kan Unionen tillade, at EU-fartøjer fisker op til 10 % ud over den kvote, som er til rådighed for Unionen, såfremt de mængder, der fiskes ud over den kvote, som er til rådighed for Unionen, trækkes fra dens kvote i 2013. Unionen må i 2013 tilsvarende anvende eventuelle uudnyttede mængder, der udgør op til 10 % af den kvote, som er til rådighed for Unionen i 2012. Det er hensigtsmæssigt at give de berørte medlemsstater en sådan fleksibilitet i forvaltningen af disse fiskerimuligheder, navnlig ved at give de berørte medlemsstater mulighed for at anvende en fleksibel kvote.
(18)
Unionens torskefiskeri i EU- og internationale farvande i ICES-område I og IIB har traditionelt omfattet bifangster af kuller. Det er derfor nødt at fastsætte grænser for bifangster af kuller for det fiskeri, som svarer til tidligere niveauer.
(19)
Unionen er kontraherende part i en række fiskeriorganisationer og deltager i andre organisationer som samarbejdspartner, men ikke som part. I medfør af tiltrædelsesakten af 2003 forvaltes fiskeriaftaler, der tidligere er indgået af Republikken Polen, såsom konventionen til bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav, af Unionen fra datoen for Polens tiltrædelse. Disse fiskeriorganisationer har for 2012 anbefalet indførelsen af en række foranstaltninger, herunder vedrørende EU-fartøjers fiskerimuligheder. Disse fiskerimuligheder bør gennemføres i EU-retten.
(20)
Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit 33. møde i 2011 en række fiskerimuligheder for 2012 for visse bestande i NAFO-konventionsområdets underområde 1-4. Disse fiskerimuligheder, som omfatter visse TAC'er og en indsatstildelingsordning for rejer i område 3M, bør gennemføres i Unionens lovgivning.
(21)
Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) vedtog på sit 82. årsmøde i 2011 bevaringsforanstaltninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit. IATTC vedtog også en resolution om bevaring af hvidtippet haj. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten.
(22)
På det årlige møde i 2011 vedtog Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) tabeller for overholdelse, der fastsætter de justerede kvoter og viser ICCAT's kontraherende parters under- eller overudnyttelse af deres fiskerimuligheder. I den forbindelse anerkendte ICCAT, at Unionen i 2010 underudnyttede sine kvoter for nordlig og sydlig sværdfisk, storøjet tun og nordlig hvid tun. For at overholde de justeringer af Unionens kvoter, som ICCAT har fastsat, er det nødvendigt at fordele de fiskerimuligheder, der skyldes denne underudnyttelse, på grundlag af de enkelte medlemsstaters respektive andele i underudnyttelsen uden på nogen måde at ændre den i denne forordning fastsatte fordelingsnøgle for den årlige fordeling af TAC'er. Samme årlige møde resulterede desuden i en ændring af genopretningsplanen for blå og hvid marlin, EU-kvoten for blå marlin blev reduceret, EU-kvoten for hvid marlin blev forhøjet en smule, og der blev vedtaget en ICCAT-henstilling om bevarelse af silkehaj. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten.
(23)
På sit årsmøde i 2011 ændrede Indian Ocean Tuna Commission (IOTC) ikke sine foranstaltninger vedrørende fiskerimuligheder, som pt. er gennemført i Unionens lovgivning. De af IOTC vedtagne foranstaltninger, der nuværende finder anvendelse, bør gennemføres i EU-retten.
(24)
På det tredje internationale møde med henblik på at oprette en Regional Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav (SPRFMO), som fandt sted i maj 2007, vedtog deltagerne foreløbige foranstaltninger, herunder fiskerimuligheder, til regulering af pelagisk fiskeri og bundfiskeri i nævnte område, indtil en sådan regional fiskeriforvaltningsorganisation er oprettet. De midlertidige foranstaltninger blev revideret på den 2. forberedende konference for SPRFMO-kommissionen, der blev afholdt i januar 2011, og de vil blive revideret igen på den 3. forberedende konference for SPRFMO-kommissionen, som vil finde sted fra den 30. januar til den 3. februar 2012. De foreløbige foranstaltninger er frivillige og ikke retligt bindende efter folkeretten. Det er imidlertid hensigtsmæssigt inden for rammerne af forpligtelserne til samarbejde og bevarelse i den internationale havret at gennemføre disse foranstaltninger i EU-retten ved at fastsætte en samlet kvote for Unionen og fastlægge en tildeling til de berørte medlemsstater.
(25)
På sit årsmøde i 2011 ændrede Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) ikke de samlede tilladte fangstmængder for sort patagonisk isfisk, orange savbug, beryxarter og femtandet dybvandskrabbe, som er aftalt for 2011 og 2012 på organisationens årsmøde i 2010. De af SEAFO vedtagne foranstaltninger, der nuværende finder anvendelse, bør gennemføres i EU-retten.
(26)
I lyset af den seneste videnskabelige rådgivning fra ICES og i overensstemmelse med de internationale tilsagn inden for rammerne af konventionen om fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) er det nødvendigt at begrænse fiskeriet efter visse dybhavsarter.
(27)
Det 8. årsmøde i Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav (WCPFC) i 2011 er blevet udskudt til 2012. Det er dog passende, at de bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, der nuværende finder anvendelse, opretholdes, indtil dette årsmøde er afholdt.
(28)
På sit årsmøde i 2011 ændrede parterne til konventionen til bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav ikke foranstaltningerne for fiskerimuligheder. De foranstaltninger, der nuværende finder anvendelse, bør gennemføres i EU-retten.
(29)
Visse internationale foranstaltninger, der skaber eller begrænser fiskerimuligheder for Unionen, vedtages af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer ved årets udgang og bliver gældende, før denne forordning træder i kraft. Det er derfor nødvendigt at lade bestemmelserne, som gennemfører disse foranstaltninger i EU-retten, gælde med tilbagevirkende kraft. Da fangståret i CCAMLR-konventionsområdet (CCAMLR: Kommissionen for bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis) løber fra den 1. december til den 30. november, og visse fiskerimuligheder eller forbud i CCAMLR-konventionsområdet derfor er fastsat for en periode, der begynder den 1. december 2011, bør de relevante bestemmelser i denne forordning gælde fra denne dato. En sådan anvendelse med tilbagevirkende kraft berører ikke princippet om berettiget forventning, da det ikke er tilladt for CCAMLR-medlemmer at fiske i CCAMLR-konventionsområdet uden tilladelse.
(30)
Den 16. december 2011 fremsatte Unionen en erklæring over for Den Bolivariske Republik Venezuela (»Venezuela«) om tildeling af fiskerimuligheder i EU-farvande til fiskerfartøjer, der fører Venezuelas flag, i den eksklusive økonomiske zone (EEZ) ud for Fransk Guyanas kyst. Det er nødvendigt at fastsætte mulighederne for fiskeri efter snapperarter, som Venezuela har adgang til i EU-farvande.
(31)
Udnyttelsen af de fiskerimuligheder for EU-fartøjer, der fastsættes ved nærværende forordning, er underlagt Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (13), særlig artikel 33 og 34 om registrering af fangster og indberetning af data om opbrugte fiskerimuligheder. Det er derfor nødvendigt at specificere de koder, som medlemsstaterne benytter til at sende data til Kommissionen om landinger af bestande, der er omfattet af denne forordning.
(32)
For at undgå afbrydelser i fiskeriaktiviteterne og for at sikre EU-fiskernes udkomme bør denne forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2012 med undtagelse af bestemmelserne vedrørende indsatsbegrænsninger, som bør finde anvendelse fra den 1. februar 2012, og specifikke bestemmelser i særlige regioner, som bør have en specifik anvendelsesdato som angivet i betragtning 29. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen.
(33)
Fiskerimuligheder bør udnyttes i fuld overensstemmelse med den gældende EU-ret -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Genstand
1. Ved denne forordning fastsættes fiskerimuligheder i EU-farvande og - for EU-fartøjer - i visse andre farvande for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der er omfattet af internationale forhandlinger eller aftaler.
2. De i stk. 1 omhandlede fiskerimuligheder omfatter:
a)
fangstbegrænsninger for 2012
b)
fiskeriindsatsbegrænsninger for perioden fra den 1. februar 2012 til den 31. januar 2013
c)
fiskerimuligheder for perioden fra den 1. december 2011 til den 30. november 2012 for visse bestande i CCAMLR-konventionsområdet, og
d)
fiskerimuligheder for de perioder, der er fastlagt i artikel 27, efter visse bestande i IATTC-konventionsområdet.
3. Ved denne forordning fastsættes der også midlertidige fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, som er omfattet af fiskerikonsultationer med tredjelande. De endelige fiskerimuligheder skal fastsættes i overensstemmelse med traktaten, når disse konsultationer afsluttes.
4. Visse fiskerimuligheder, der er identificeret i bilag I, er endnu ikke fordelt og må ikke fiskes af medlemsstaterne, før der i henhold til stk. 3 er fastsat endelige fiskerimuligheder.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse på:
a)
EU-fartøjer og
b)
tredjelandsfartøjer i EU-farvande.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »EU-fartøj«: et fiskerfartøj, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Unionen
b) »tredjelandsfartøj«: et fiskerfartøj, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland
c) »EU-farvande«: de farvande, der henhører under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion med undtagelse af farvandene omkring de oversøiske lande og territorier, der er anført i bilag II til traktaten
d) »samlet tilladt fangstmængde« (TAC): den mængde, der hvert år kan fanges og landes af hver fiskebestand
e) »kvote«: en andel af den TAC, som er tildelt Unionen, en medlemsstat eller et tredjeland
f) »internationale farvande«: farvande, der ikke omfattes af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion g)
g) »maskestørrelse«: maskestørrelsen i fiskenet som målt i henhold til forordning (EF) nr. 517/2008 (14).
Artikel 4
Fiskeriområder
I denne forordning forstås ved:
a) »ICES-områder« (ICES Det Internationale Havundersøgelsesråd): geografiske områder som nævnt i bilag III til forordning (EF) nr. 218/2009 (15)
b) »Skagerrak«: farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst
c) »Kattegat«: farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen
d) »CECAF-områder« (CECAF Komitéen for Fiskeriet i Det Østlige Centrale Atlanterhav): geografiske områder som nævnt i bilag II til forordning (EF) nr. 216/2009 (16)
e) »NAFO-områder« (NAFO: Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav): geografiske områder som nævnt i bilag III til forordning (EF) nr. 217/2009 (17)
f) »SEAFO-konventionsområdet« (SEAFO Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav): det geografiske område defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav (18)
g) »ICCAT-konventionsområdet« (ICCAT: Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): det geografiske område defineret i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (19)
h) »CCAMLR-konventionsområdet« (CCAMLR: Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis): det geografiske område defineret i artikel 2, litra a) i forordning (EF) nr. 601/2004 (20)
i) »IATTC-konventionsområdet« (IATTC: Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): det geografiske område defineret i konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica (21)
j) »IOTC-konventionsområdet« (IOTC:Tunkommissionen for Det Indiske Ocean): det geografiske område defineret i aftalen om oprettelse af Tunkommissionen for Det Indiske Ocean (22)
k) »SPRFMO-konventionsområdet« (SPRFMO: Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav): havet syd for 10° N, nord for CCAMLR-konventionsområdet, øst for SIOFA-konventionsområdet som defineret i fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean (23) og vest for de sydamerikanske staters fiskerijurisdiktionsområder
l) »WCPFC-konventionsområdet« (WCPFC: Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): det geografiske område defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav (24)
m) »Beringshavets højsøområde«: det geografiske højsøområde i Beringshavet, der ligger uden for 200 sømil fra de basislinjer, som det ydre territorialfarvands bredde måles fra for kyststaterne ved Beringshavet.
AFSNIT II
FISKERIMULIGHEDER FOR EU-FARTØJER
KAPITEL I
Generelle bestemmelser
Artikel 5
TAC'er og tildelinger
1. I bilag I fastsættes TAC'er for EU-fartøjer i EU-farvande eller i visse andre farvande og fordelingen af disse TAC'er blandt medlemsstaterne samt i givet fald de dertil knyttede betingelser.
2. EU-fartøjer bemyndiges under overholdelse af de TAC'er, der er fastsat i bilag I, til at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområdet omkring Jan Mayen på den betingelse, der er fastsat i denne forordnings artikel 14 og bilag III og i forordning (EF) nr. 1006/2008 (25) og gennemførelsesbestemmelserne dertil.
3. Kommissionen reviderer Unionens kvoter for lodde i grønlandske farvande i ICES-underområde V og XIV ud fra den TAC og tildeling til Unionen, som Grønland fastsatte i henhold til fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og den danske regering og det grønlandske landsstyre på den anden side og den dertilhørende protokol.
4. I lyset af de videnskabelige oplysninger, der er indsamles i første halvdel af 2012, vil Kommissionen kunne revidere de i bilag I fastsatte TAC'er for følgende bestande med gennemførelsesretsakter, som vedtages i overensstemmelse med proceduren i artikel 38, stk. 2:
a)
bestanden af tobis og dermed forbundne bifangster i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og IIIa og ICES-underområde IV i overensstemmelse med bilag IIB til denne forordning
b)
bestanden af sperling og dermed forbundne bifangster i ICES-afsnit IIIa og EU-farvande i ICES-afsnit IIa og ICES-underområde IV og
c)
brislingebestanden og dermed forbundne bifangster i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og ICES-underområde IV.
5. I behørigt begrundede og særligt hastende tilfælde, som berører Unionens pligt til at overholde sine internationale forpligtelser, skal Kommissionen revidere TAC'er i bilag I for de bestande, der er omhandlet i denne artikels stk. 4, ved hjælp af umiddelbart gældende gennemførelsesretsakter efter den procedure, der er omhandlet i artikel 38, stk. 3. Disse retsakter forbliver i kraft i denne forordnings anvendelsesperiode og under ingen omstændigheder senere end den 31. december 2012.
Artikel 6
Yderligere tildeling til fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri
1. For visse bestande kan en medlemsstat give defartøjer, der fører dens flag og deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, en yderligere tildeling. Disse bestande er angivet i bilag I. Den yderligere tildeling må ikke overstige en samlet grænse, der er angivet i bilag I, som en procentdel af den kvote, denne medlemsstat har fået tildelt.
2. De yderligere tildelinger, der er omhandlet i stk. 1, må kun gives på følgende betingelser:
a)
fartøjet skal anvende videoovervågningskameraer (CCTV) forbundet med et system af sensorer, der registrerer alle fiskeri- og forarbejdningsaktiviteter om bord på fartøjerne
b)
den yderligere tildeling til et enkelt fartøj, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, må ikke overstige 75 % af det anslåede udsmid for den fartøjstype, det tilhører, og må ikke i noget tilfælde udgøre mere end en stigning på 30 % af fartøjets basistildeling, og
c)
alle fangster af den relevante bestand, der er omfattet af den yderligere tildeling til det pågældende fartøj, modregnes i dets samlede tildeling.
Uanset litra b) kan en medlemsstat undtagelsesvis tildele et fartøj, der fører dens flag, en yderligere tildeling, der svarer til mere end 75 % af det anslåede udsmid for den fartøjstype, det berørte fartøj tilhører, såfremt:
i)
det anslåede udsmid for fartøjstypen er mindre end 10 %
ii)
det kan påvises, at inddragelsen af denne fartøjstype har betydning for evalueringen af CCTV-systemets potentiale i forbindelse med kontrol, og
iii)
en samlet grænse på 75 % af det anslåede udsmid ikke overskrides for samtlige de fartøjer, der deltager i afprøvningerne.
3. Når en medlemsstat konstaterer, at et fartøj, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, ikke overholder betingelserne i stk. 2, trækker medlemsstaten omgående den yderligere tildeling, som det pågældende fartøj har fået, tilbage og udelukker fartøjet fra deltagelse i disse afprøvninger i resten af 2012.
4. Medlemsstaten skal, før den giver den yderligere tildeling nævnt i stk. 1, indgive følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
listen over fartøjer, der fører dens flag og deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri
b)
specifikationerne for det elektroniske fjernovervågningsudstyr, der er installeret om bord på de pågældende fartøjer
c)
kapaciteten og typen af samt specifikationerne for de redskaber, som anvendes af disse fartøjer
d)
det anslåede udsmid for hver fartøjstype, der deltager i afprøvninger, og
e)
fangstmængden, de fartøjer, der deltager i afprøvningerne, har taget i 2011 af den bestand, der er underlagt den relevante TAC.
5. Kommissionen kan anmode om, at vurderingen af det anslåede udsmid for fartøjstyper nævnt i stk. 2, litra b), forelægges et videnskabeligt rådgivende organ til fornyet undersøgelse. Hvis vurderingen ikke bekræftes, underretter den pågældende medlemsstat skriftligt Kommissionen om de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at de relevante fartøjer overholder den i stk. 2, litra b), fastsatte betingelse for det anslåede udsmid.
Artikel 7
Fleksibilitet i forvaltningen af visse bestande
1. For så vidt angår visse bestande, der er opført i bilag I, kan en medlemsstat vælge at øge sin oprindelige kvote, jf. bilag I, med 10 %. Den pågældende medlemsstat meddeler Kommissionen sin afgørelse. Ved en sådan meddelelse anses den øgede kvote for at være den kvote, som den pågældende medlemsstat har fået tildelt.
2. De mængder, der fiskes i 2012 i henhold til en sådan øget kvote, og som overstiger den oprindelige kvote, fratrækkes med henblik på beregningen af den pågældende medlemsstats kvote for den relevante bestand for 2013.
3. De mængder, der ikke fiskes i henhold til den oprindelige kvote, og som udgør op til 10 % af denne kvote, lægges til med henblik på beregningen af den pågældende medlemsstats kvote for den relevante bestand for 2013.
Artikel 8
Betingelser for landing af fangster og bifangster
Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:
a)
fangsterne er taget af fartøjer, der fører en medlemsstats flag og har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller
b)
fangsterne udgør en del af en EU-kvote, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne EU-kvote ikke er opbrugt.
Artikel 9
Fiskeriindsatsbegrænsninger
Fra den 1. februar 2012 til den 31. januar 2013 finder de fiskeriindsatsbegrænsninger, der er fastsat i bilag IIA, anvendelse i forbindelse med forvaltningen af visse torske-, rødspætte- og tungebestandene i:
a)
Skagerrak
b)
den del af ICES-afsnit IIIa, der ikke hører ind under Skagerrak og Kattegat
c)
ICES-underområde IV
d)
EU-farvande i ICES-afsnit IIa, og
e)
ICES-afsnit VIId.
Artikel 10
Fangst- og indsatsbegrænsninger for dybhavsfiskeri
1. Artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2347/2002 (26), hvori der stilles krav om dybhavsfiskeritilladelse, skal gælde for hellefisk. Fangst, opbevaring om bord, omladning og landing af hellefisk foregår på de betingelser, der er nævnt i denne artikel.
2. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2012, målt i kW-dage til havs, for fartøjer med dybhavsfiskeritilladelse, jf. artikel 3, stk. 1, til forordning (EF) nr. 2347/2002, ikke overstiger 65 % af den gennemsnitlige årlige fiskeriindsats, som fiskerfartøjerne i den pågældende medlemsstat udøvede i 2003 på fangstrejser, hvortil der var givet dybhavsfiskeritilladelse, eller hvor der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og II til samme forordning. Dette stykke gælder kun for fangstrejser, hvor der er fanget over 100 kg dybhavsarter, med undtagelse af guldlaks.
Artikel 11
Særlige bestemmelser om fordelingen af fiskerimulighederne
1. Fordelingen af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat i denne forordning, berører ikke følgende:
a)
udvekslinger, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002
b)
omfordelinger i henhold til artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009 eller artikel 10, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1006/2008
c)
supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96
d)
mængder, der tilbageholdes, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96
e)
nedsættelser, jf. artikel 37, 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009.
2. Medmindre andet er fastsat i bilag I til nærværende forordning, anvendes artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 på bestande, der er underlagt præventiv TAC, og artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i nævnte forordning anvendes på bestande, der er underlagt en analytisk TAC.
Artikel 12
Fiskeriforbudsperioder
1. Det er forbudt at fiske efter følgende arter eller at opbevare følgende arter om bord i Porcupine Bank i perioden fra den 1. maj til den 31. juli 2012: brosme, byrkelange og lange.
2. I forbindelse med denne artikel omfatter Porcupine Bank det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
Punkt
Bredde
Længde
1
52° 27′ N
12° 19′ V
2
52° 40′ N
12° 30′ V
3
52° 47′ N
12° 39,600′ V
4
52° 47′ N
12° 56′ V
5
52° 13,5′ N
13° 53,830′ V
6
51° 22′ N
14° 24′ V
7
51° 22′ N
14° 03′ V
8
52° 10′ N
13° 25′ V
9
52° 32′ N
13° 07,500′ V
10
52° 43′ N
12° 55′ V
11
52° 43′ N
12° 43′ V
12
52° 38,800′ N
12° 37′ V
13
52° 27′ N
12° 23′ V
14
52° 27′ N
12° 19′ V
3. Som undtagelse fra stk. 1 skal gennemsejling af Porcupine Bank med de arter om bord, der er omhandlet i samme stykke, om bord være tilladt i henhold til artikel 50, stk. 3, 4 og 5, i forordning (EF) nr. 1224/2009.
Artikel 13
Forbud
1. Det er forbudt for EU-fartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade og lande følgende arter:
a)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i og uden for EU-farvande og
b)
sildehaj (Lamna nasus) i alle farvande, medmindre andet er fastsat i bilag I, del B, i forordning (EU) nr. 43/2012 (27)
c)
havengel (Squatina squatina) i EU-farvande
d)
skade (Dipturus batis) i EU-farvande i ICES-afsnit II a og ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
e)
broget rokke (Raja undulata) og spidsrokke (Rostroraja alba) i EU-farvande i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X
f)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges ved et uheld, må de ikke skades. De skal straks genudsættes.
Artikel 14
Overførsel af data
Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 forelægger Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, skal de anvende de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.
KAPITEL II
Fiskeritilladelser i tredjelandes farvande
Artikel 15
Fiskeritilladelser
1. Det maksimale antal fiskeritilladelser for EU-fartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, er fastsat i bilag III.
2. Hvis en medlemsstat på basis af artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002 overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale (»swap«) i de fiskeriområder, der er nævnt i bilag III, skal overførslen ledsages af den relevante overdragelse af fiskeritilladelser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal fiskeritilladelser for hvert fiskeriområde, jf. bilag III, må dog ikke overskrides.
KAPITEL III
Fiskerimuligheder i regionale fiskeriforvaltningsorganisationers farvande
Afdeling 1
ICCAT-konventionsområdet
Artikel 16
Begrænsninger af fiskeri-, opdræts- og opfedningskapaciteten for almindelig tun
1. Antallet af EU-stangfartøjer og dørgefartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i det østlige Atlanterhav begrænses som fastsat i punkt 1 i bilag IV.
2. Antallet af EU-fartøjer til kystnært ikke-industrielt fiskeri med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 2 i bilag IV.
3. Antallet af EU-fartøjer, der fisker aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Adriaterhavet til opdrætsformål, begrænses som fastsat i punkt 3 i bilag IV.
4. Antallet af fiskerfartøjer og den dertil svarende samlede bruttotonnage med tilladelse til at fiske efter, beholde om bord, omlade, transportere eller lande almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 4 i bilag IV.
5. Antallet af faststående tunfiskenet, der anvendes i fiskeriet efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, begrænses som fastsat i punkt 5 i bilag IV.
6. Tunopdræts- og -opfedningskapaciteten og det maksimale input af fanget vild almindelig tun til akvakulturbrugene i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 6 i bilag IV.
Artikel 17
Supplerende betingelser i tilknytning til den tildelte kvote for almindelig tun i bilag ID
Som en tilføjelse til den forbudsperiode, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 302/2009, forbydes notfiskeri efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet fra den 15. april til den 15. maj 2012.
Artikel 18
Fritids- og sportsfiskeri
Medlemsstaterne afsætter en særlig kvote for almindelig tun til fritids- og sportsfiskeri fra deres tildelte kvoter i bilag ID.
Artikel 19
Hajer
1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten storøjet rævehaj (Alopias superciliosus) i enhver form for fiskeri er forbudt.
2. Det er forbudt at drive direkte fiskeri efter rævehajarter af slægten Alopias.
3. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hammerhaj af familien Sphyrnidae (undtagen Sphyrna tiburo) i forbindelse med fiskerier i ICCAT-konventionsområdet er forbudt.
4. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i enhver form for fiskeri er forbudt.
5. Opbevaring om bord af arten silkehaj (Carcharhinus falciformis) i enhver form for fiskeri er forbudt.
Afdeling 2
CCAMLR-konventionsområdet
Artikel 20
Forbud og fangstbegrænsninger
1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag V, del A, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.
2. For forsøgsfiskeri gælder de TAC'er og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag V, del B, i de underområder, som er anført i samme del.
Artikel 21
Forsøgsfiskeri
1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a uden for områder under national jurisdiktion i fangstperioden 2012. Hvis en sådan medlemsstat agter at deltage i sådant fiskeri, skal den underrette CCAMLR's sekretariat i overensstemmelse med artikel 7 og 7a i forordning (EF) nr. 601/2004 og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2012.
2. Hvad angår FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a, er de samlede TAC'er og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i hver af dem fastsat i bilag V, del B. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den rapporterede fangst når op på den specificerede TAC, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangstperioden.
3. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a er det dog forbudt at fiske på mindre end 550 meters dybde.
Artikel 22
Fiskeri efter antarktisk lyskrebs i fangstperioden 2012/13
1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR-Kommissionen, må fiske efter lyskrebs (Euphausia superba) i CCAMLR-konventionsområdet i fangstperioden 2012/13. Hvis sådanne medlemsstater agter at fiske efter antarktisk lyskrebs i CCAMLR-konventionens område, underretter de CCAMLR's sekretariat, jf. artikel 5a i forordning (EF) nr. 601/2004, og Kommissionen og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2012:
a)
om deres hensigt om at fiske efter antarktisk lyskrebs; hertil anvendes formularen i bilag V, del C
b)
om deres netkonfiguration; hertil anvendes formularen i bilag V, del D.
2. Den i stk. 1 i denne artikel omhandlede hensigtserklæring skal indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004, for hvert fartøj, som medlemsstaten giver tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeriet.
3. En medlemsstat, der har til hensigt at fiske efter lyskrebs i CCAMLR-konventionens område, må kun anmelde dens hensigt herom i forbindelse med fartøjer med tilladelse, som enten fører dens flag på det tidspunkt, hvor de fremsender hensigtserklæringen, eller fører en anden CCAMLR-medlemsstats flag, som på tidspunktet for fiskeriet forventes at føre den pågældende medlemsstats flag.
4. Medlemsstaterne kan tillade, at andre fartøjer end de, der er anmeldt til CCAMLR's sekretariat, deltager i lyskrebsfiskeri i overensstemmelse med denne artikels stk. 1, 2 og 3, hvis det anmeldte fartøj er forhindret i at deltage af legitime driftsmæssige årsager eller på grund af force majeure. I sådanne tilfælde skal de berørte medlemsstater straks underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen herom, og fremsende:
a)
alle oplysninger om det (de) påtænkte erstatningsfartøj(er), herunder de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004
b)
en udførlig redegørelse for årsagerne til udskiftningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger.
5. Medlemsstaterne må ikke give et fartøj, der er opført på CCAMLR's lister over fartøjer, der har udøvet ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fartøjslister), tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeri.
Afdeling 3
IOTC-konventionsområdet
Artikel 23
Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker i IOTC-konventionsområdet
1. Det maksimale antal af EU-fartøjer, der må fiske efter tropisk tunfisk i IOTC-konventionsområdet, og den tilsvarende bruttotonnagekapacitet fastsættes i bilag VI, punkt 1.
2. Det maksimale antal af EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) og hvid tun (Thunnus alalunga) i IOTC-konventionsområdet, og den dertil svarende bruttotonnage-kapacitet fastsættes som i bilag VI, punkt 2.
3. Medlemsstaterne kan foretage en omfordeling af de fartøjer, der er udpeget til et af de i stk. 1 og 2 omhandlede to typer fiskeri, til det andet fiskeri, forudsat at de over for Kommissionen kan godtgøre, at ændringen ikke fører til øget fiskeriindsats for de berørte fiskebestande.
4. Medlemsstaterne sørger for, når der foreslås overførsel af kapacitet til deres flåde, at fartøjer, der skal overføres, er opført i IOTC's fartøjsregister eller i andre regionale tunfiskeriorganisationers fartøjsregister. Desuden er det ikke tilladt at overføre fartøjer, der er opført på en regional fiskeriforvaltningsorganisations liste over fartøjer, der har udøvet IUU-fiskeri (IUU-fartøjer).
5. For at tage hensyn til gennemførelsen af de udviklingsplaner, der er forelagt IOTC, må medlemsstaterne kun øge deres fiskerikapacitet ud over de i stk. 1 og 2 nævnte begrænsninger inden for de grænser, der er fastsat i disse planer.
Artikel 24
Hajer
1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af rævehajer af alle arter af familien Alopiidae i enhver form for fiskeri er forbudt.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges ved et uheld, må de ikke skades. De skal straks genudsættes.
Afdeling 4
SPRFMO-konventionsområdet
Artikel 25
Pelagisk fiskeri - kapacitetsbegrænsning
De medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, begrænser i 2012 den samlede bruttotonnage for fartøjer, der sejler under deres flag og fisker efter pelagiske bestande, til i alt 78 610 bruttotonnage i dette område, så der sikres en bæredygtig udnyttelse af de pelagiske fiskeressourcer i det sydlige Stillehav.
Artikel 26
Pelagiske fiskerier - TAC'er
1. Kun de medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, som omhandlet i artikel 25, må fiske efter pelagiske bestande i det pågældende område i overensstemmelse med de TAC'er, der er fastsat i bilag IJ.
2. Medlemsstaterne underretter hver måned Kommissionen om navne og kendetegn, herunder bruttotonnage, for fartøjer, der fører deres flag og deltager i fiskeriet som omhandlet i denne artikel.
3. Med henblik på overvågning af fiskeriet som omhandlet i denne artikel sender medlemsstaterne senest den femtende dag i den følgende måned oplysninger fra fartøjsovervågningssystemer (FOS), månedlige fangstrapporter, og, hvor det er muligt, oplysninger om havneanløb til Kommissionen med henblik på videresendelse til det midlertidige sekretariat for Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det sydlige Stillehav.
Artikel 27
Bundfiskeri
Medlemsstater, der kan dokumentere en tidligere bundfiskeriindsats eller fangster i SPRFMO-konventionsområdet i perioden fra den 1. januar 2002 til den 31. december 2006, skal begrænse deres fiskeriindsats eller fangster til:
a)
et gennemsnit af fangstniveauet eller indsatsparametrene i denne periode, og
b)
de dele af SPRFMO-konventionsområdet, hvor bundfiskeri har fundet sted i et foregående fangstår.
Afdeling 5
IATTC-konventionsområdet
Artikel 28
Fiskeri med notfartøjer
1. Fiskeri med notfartøjer efter gulfinnet tun (Thunnus albacares), storøjet tun (Thunnus obesus) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) er forbudt:
a)
fra den 29. juli til den 28. september 2012 eller fra den 18. november 2012 til den 18. januar 2013 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter:
-
de amerikanske stillehavskystlinjer
-
længdegrad 150° V
-
breddegrad 40° N
-
breddegrad 40° S
b)
fra den 29. september til den 29. oktober 2012 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter:
-
længdegrad 96° V
-
længdegrad 110° V
-
breddegrad 4° N
-
breddegrad 3° S.
2. De berørte medlemsstater skal inden den 1. april 2012 meddele Kommissionen, hvilken af de i stk. 1, omhandlede lukningsperioder de vælger. Alle notfartøjer fra de berørte medlemsstater indstiller notfiskeriet i det i stk. 1 i denne artikel definerede område i den valgte periode.
3. Notfartøjer, der fisker efter tun i IATTC-konventionsområdet, skal beholde om bord og lande eller omlade hele fangsten af gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit.
4. Stk. 3 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager anses for uegnet til konsum, eller
b)
det sidste sæt på en fangstrejse, hvor der måske ikke er nok plads til at beholde al tun, der fanges i det pågældende sæt, om bord.
5. Det er forbudt at fiske efter arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) fra IATTC-konventionsområdet og opbevare om bord, omlade, lagre, udbyde til salg, sælge eller lande dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj i det område.
6. Når de arter, der er omhandlet i stk. 5, fanges ved et uheld, må de ikke skades. De skal omgående udsættes af fartøjsoperatørerne, som tillige dermed:
a)
registrerer antallet af udsætninger med statusangivelse (død eller levende)
b)
rapportere oplysningerne i stk. a) til den medlemsstat, hvor de er hjemmehørende. Medlemsstaterne sender disse oplysninger til Kommissionen senest den 31. januar 2013.
Afdeling 6
SEAFO-konventionsområdet
Artikel 29
Forbud mod fiskeri efter dybvandshajer
Direkte fiskeri efter følgende dybvandshajer i SEAFO-konventionsområdet er forbudt:
-
rokker (Rajidae)
-
almindelig pighaj (Squalus acanthias)
-
større glat lanternehaj (Etmopterus bigelowi)
-
korthalet lanternehaj (Etmopterus brachyurus)
-
lyshaj (Etmopterus princeps)
-
glat lanternehaj (Etmopterus pusillus),
-
spøgelseskattehaj (Apristurus manis)
-
fløjlshaj (Scymnodon squamulosus)
-
og dybvandshajer af superordenen Selachimorpha.
Afdeling 7
WCPFC-konventionsområdet
Artikel 30
Fiskeribegrænsninger for storøjet tun, gulfinnet tun, bugstribet bonit og sydlig hvid tun
Medlemsstaterne sikrer, at den samlede fiskeriindsats for storøjet tun (Thunnus obesus), gulfinnet tun (Thunnus albacares), bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) og sydlig hvid tun (Thunnus alalunga) i WCPFC-konventionsområdet begrænses til den fiskeriindsats, der er fastsat i fiskeripartnerskabsaftalerne mellem Unionen og den pågældende regions kyststater.
Artikel 31
Lukket område for FAD-fiskeri
1. I den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger mellem 20° N og 20° S, er det forbudt for notfartøjer at fiske med indretninger, der tiltrækker fisk (FAD), mellem kl. 00.00 den 1. juli 2012 og kl. 24.00 den 30. september 2012. I denne periode må et notfartøj kun fiske i nævnte del af WCPFC-konventionsområdet, hvis det har en observatør om bord, som kan overvåge, at fartøjet ikke på noget tidspunkt:
a)
benytter eller betjener FAD eller dertil knyttet elektronisk udstyr
b)
fisker efter stimer i forbindelse med FAD.
2. Alle notfartøjer, der fisker i den del af WCPFC-konventionsområdet, der er omhandlet i stk. 1, skal beholde hele fangsten af storøjet tun, gulfinnet tun og bugstribet bonit om bord og lande eller omlade den.
3. Stk. 2 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
i det sidste sæt på en fangstrejse, hvis fartøjet ikke har plads nok tilbage til at opbevare alle fiskene
b)
hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager er uegnet til konsum, eller
c)
hvis der opstår en alvorlig driftsforstyrrelse i fryseanlægget.
Artikel 32
Lukkede områder for notfiskeri
Notfiskeri efter storøjet tun og gulfinnet tun er forbudt i følgende højsøområder:
a)
de internationale farvande, der afgrænses af grænserne for Indonesiens, Palaus, Mikronesiens og Papua Ny Guineas EEZ
b)
de internationale farvande, der afgrænses af grænserne for Mikronesiens, Marshalløernes, Naurus, Kiribatis, Tuvalus, Fijis, Salomonøernes og Papua Ny Guineas EEZ.
Artikel 33
Begrænsning af antallet af EU-fartøjer med tilladelse til at fiske efter sværdfisk
Det maksimale antal af EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) i områder syd for 20° S i WCPFC-konventionsområdet, er anført i bilag VII.
Afdeling 8
Beringshavet
Artikel 34
Forbud mod fiskeri i Beringshavets højsøområde
Fiskeri efter sej (Theragra chalcogramma) er forbudt i Beringshavets højsøområde.
AFSNIT III
FISKERIMULIGHEDER FOR TREDJELANDSFARTØJER I EU-FARVANDE
Artikel 35
TAC'er
Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EU-farvande inden for de i bilag I til denne forordning fastsatte TAC'er og under overholdelse af betingelserne i dette afsnit og i kapitel III i forordning (EF) nr. 1006/2008.
Artikel 36
Fiskeritilladelser
1. Det maksimale antal fiskeritilladelser for tredjelandsfartøjer, der fisker i EU-farvande, er fastsat i bilag VIII.
2. Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af tredjelandsfartøjer, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.
Artikel 37
Forbud
1. Det er forbudt for tredjelandsfartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter:
a)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i alle EU-farvande
b)
havengel (Squatina squatina) i alle EU-farvande
c)
skade (Dipturus batis) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
d)
broget rokke (Raja undulata) og spidsrokke (Rostroraja alba) i EU-farvande i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X
e)
sildehaj (Lamna nasus) i alle EU-farvande, og
f)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges ved et uheld, må de ikke skades. De skal straks genudsættes.
AFSNIT IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 38
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Komitéen for Fiskeri og Akvakultur, der er nedsat ved forordning (EF) nr. 2371/2002. Denne komité er et udvalg som defineret i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011 sammenholdt med dennes artikel 5.
Artikel 39
Ikrafttrædelse og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2012.
Dog anvendes artikel 9 fra den 1. februar 2012.
De fiskerimuligheder eller -forbud for CCAMLR-konventionsområdet, der er fastsat i artikel 20, 21 og 22 og bilag IE og V, finder anvendelse fra begyndelsen af de respektive perioder for udnyttelse af fiskerimulighederne.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. januar 2012.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 44/2012,
annettu 17 päivänä tammikuuta 2012,
EU:n vesillä ja tietyillä EU:n ulkopuolisilla vesillä EU:n alusten käytettävissä olevien, kansainvälisten neuvottelujen alaan tai sopimusten soveltamisalaan kuuluvien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2012
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa säädetään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.
(2)
Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 (1) vaaditaan, että unionin toimenpiteet, jotka koskevat vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista, vahvistetaan ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot sekä erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) laatimat kertomukset sekä alueellisilta neuvoa-antavilta toimikunnilta saadut lausunnot.
(3)
Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kutakin kalastusta tai kalastusryhmää koskevien kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet sekä tarvittaessa eräät niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet.
(4)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano niiden villakuoreen kiintiöiden tarkistamisen osalta, jotka unionilla on Grönlannin vesillä ICES-suuralueilla V ja XIV Grönlannin kanssa tehdyn kalastuskumppanuussopimuksen nojalla, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa
(5)
Tiettyjen lyhytikäisten lajien kantojen saalisrajoitusten yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa vuoden 2012 ensimmäisen puolen aikana kerätyn tieteellisen tiedon pohjalta tapahtuvan TAC:n tarkistuksen osalta. Täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti (2).
(6)
Komission olisi asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, jotka liittyvät unionin tarpeeseen noudattaa kansainvälisiä velvoitteitaan, annettava välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä, jotka koskevat näiden lyhytikäisten lajien kantojen TACien tarkistamista.
(7)
Tietyt TACit antavat jäsenvaltioille mahdollisuuden myöntää aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, jos ne osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Koekalastuksen tarkoituksena on testata saaliskiintiöjärjestelmää, jotta voitaisiin välttää poisheittämisiä ja niistä aiheutuvaa muuten käyttökelpoisten kalavarojen tuhlausta. Kalavarojen valvomaton poisheittäminen uhkaa niiden pitkän aikavälin kestävyyttä julkisena hyödykkeenä ja siten yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteita. Saaliskiintiöjärjestelmät tarjoavat sitä vastoin luonnostaan kalastajille kannustimen optimoida saaliin valikoiminen toimissaan. Jotta poisheittämisiä voitaisiin hallinnoida järkevästi, kaikki kalastustiedot kirjaavan kalastuksen olisi katettava pikemminkin kaikki toiminnot merellä kuin purkamiset satamassa. Jäsenvaltioiden edellytyksiin myöntää tällaisia lisäkalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi sisällyttävä velvoite varmistaa sensorijärjestelmään yhdistettyjen valvontakameroiden käyttö. Tämän ansiosta voitaisiin yksityiskohtaisesti kirjata kaikki aluksella pidetyt ja poisheitetyt saaliin osat. Aluksella reaaliaikaisesti työskenteleviin tarkkailijoihin perustuva järjestelmä olisi tehottomampi, kalliimpi ja epäluotettavampi. Näin ollen valvontakameroiden käyttö on tällä hetkellä ennakkoedellytys poisheittämisten vähennysjärjestelmien, kuten kaikki kalastustiedot kirjaavan kalastuksen, toteuttamiseksi edellyttäen, että yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (3) vaatimuksia noudatetaan.
(8)
TACit olisi vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu, sekä niiden kannanottojen nojalla, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean ja asianomaisten alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.
(9)
Erityisten monivuotisten suunnitelmien piiriin kuuluvien kantojen TACit olisi vahvistettava mainituissa suunnitelmissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Pohjanmeren merianturakannan, Pohjanmeren punakampelakannan, Pohjanmeren, Skagerrakin ja itäisen Englannin kanaalin turskakantojen sekä Itä-Atlantin ja Välimeren tonnikalakantojen TACit olisi sen vuoksi vahvistettava niiden sääntöjen mukaisesti, joista säädetään punakampela- ja meriantura(kielikampela)kantoja hyödyntävää kalastusta koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta Pohjanmerellä 11 päivänä kesäkuuta 2007 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 676/2007 (4), turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta 18 päivänä joulukuuta 2008 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1342/2008 (5) ("turskan hoitosuunnitelma") sekä tonnikalan monivuotisesta elvytyssuunnitelmasta Itä-Atlantilla ja Välimerellä 6 päivänä huhtikuuta 2009 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 302/2009 (6).
(10)
Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklan i alakohdassa, ja otettava samalla huomioon kantakohtaiset tekijät, erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista ja sekakalastukseen liittyvät näkökohdat.
(11)
TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 (7) 2 artiklan mukaisesti olisi määriteltävä kannat, joihin sovelletaan mainitussa asetuksessa tarkoitettuja eri toimenpiteitä.
(12)
On tarpeen vahvistaa vuoden 2012 pyyntiponnistuksen enimmäismäärät asetuksen (EY) N:o 1342/2008 11 ja 12 artiklan, neuvoston asetuksen (EY) N:o 676/2007 9 artiklan sekä asetuksen (EY) N:o 302/2009 5 ja 9 artiklan mukaisesti samalla kun otetaan huomioon tiettyjen alusryhmien sulkemisesta asetuksen (EY) N:o 1342/2008 (8) III luvussa säädetyn pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle 27 päivänä heinäkuuta 2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 754/2009.
(13)
Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (International Council for the Exploration of the Sea, ICES) lausunnon mukaisesti on asianmukaista jatkaa ja tarkistaa tuulenkalan hallinnointijärjestelmää EU:n vesillä, jotka sijaitsevat ICES-alueilla II a ja III a sekä ICES-suuralueella IV.
(14)
Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien osalta, jopa rajoitettu kalastustoiminta voisi vaarantaa vakavasti niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava täysimääräisesti asettamalla yleinen kielto pyytää näitä lajeja.
(15)
Keisarihummeria saadaan saaliiksi pohjakalojen sekakalastuksessa yhdessä monien muiden lajien kanssa. Tieteellisen lausunnon suosituksen mukaan keisarihummerin saaliit eivät saisi kasvaa vuonna 2012 Porcupinematalikkona tunnetulla Irlannin länsipuolisella alueella. Jotta kannan elpymistä tuettaisiin edelleen, on asianmukaista rajoittaa kalastusmahdollisuudet tämän alueen tietyllä osalla ja tiettyinä kausina pelagisten lajien pyyntiin, jolloin saaliiksi ei saada keisarihummeria.
(16)
Norjan (9), Färsaarten (10), Grönlannin (11) ja Islannin (12) kanssa tehdyissä kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa ja pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti unioni on neuvotellut kalastusoikeuksista näiden kumppanien kanssa. Neuvottelut Färsaarten kanssa eivät ole päättyneet, ja vuotta 2012 koskevista järjestelyistä kyseisen kumppanin kanssa sovittaneen vuoden 2012 alussa. Vastaavasti neuvotteluja Islannin kanssa jatketaan vuonna 2012. Jotta vältettäisiin unionin kalastustoiminnan keskeytyminen ja varmistettaisiin samalla riittävä jousto kyseisistä järjestelyistä sopimiseksi vuonna 2012, unionin on aiheellista vahvistaa Islannin ja/tai Färsaarten kanssa tehtävien sopimusten soveltamisalaan kuuluvien kantojen kalastusmahdollisuudet väliaikaisesti.
(17)
Makrillin, mustakitaturskan, Atlantin-Skandinavian sillin ja Pohjanmeren koljan hoitoa koskevien rannikkovaltioiden välisten neuvottelujen mukaisesti unioni voi sallia EU:n alusten ylittävän enintään 10 prosentilla unionin käytettävissä olevan kiintiön, edellyttäen että unionin käytettävissä olevan kiintiön mahdollisesti ylittävät pyydetyt määrät vähennetään sen kiintiöstä vuonna 2013. Vastaavasti unioni voi käyttää vuonna 2013 sen vuonna 2012 käytettävissä olevasta kiintiöstä mahdollisesti käyttämättä jääneitä määriä 10 prosenttiin asti. On aiheellista antaa asianomaisille jäsenvaltioille mahdollisuus tällaiseen joustavuuteen mainittujen kalastusmahdollisuuksien hallinnoinnissa, erityisesti antamalla asianomaisille jäsenvaltioille mahdollisuus päättää käyttää joustavuuskiintiötä.
(18)
Unionin turskankalastuksessa on ICES-alueiden I ja II b EU:n kansainvälisillä vesillä perinteisesti saatu koljan sivusaaliita. Näin ollen tälle kalastukselle on tarpeen vahvistaa sellaiset koljan sivusaalisrajat, jotka ovat linjassa aikaisemmin vahvistettujen tasojen kanssa.
(19)
Unioni on useiden kalastusjärjestöjen sopimuspuoli ja osallistuu muiden järjestöjen toimintaan yhteistyötä tekevänä muuna kuin sopimuspuolena. Lisäksi vuoden 2003 liittymisasiakirjan nojalla unioni hallinnoi Puolan tasavallan aiemmin tekemiä kalastussopimuksia, kuten seitivarojen säilyttämisestä ja hallinnoinnista keskisellä Beringinmerellä tehtyä yleissopimusta, Puolan tasavallan liittymispäivästä lähtien. Nämä kalastusjärjestöt ovat suositelleet useiden eri toimenpiteiden käyttöönottamista vuonna 2012, EU:n alusten kalastusmahdollisuudet mukaan lukien. Nämä kalastusmahdollisuudet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.
(20)
Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (NAFO) hyväksyi vuonna 2011 pidetyssä 33. vuosikokouksessaan eräiden kantojen vuoden 2012 kalastusmahdollisuuksia NAFO-yleissopimusalueen suuralueilla 1-4. Kyseiset kalastusmahdollisuudet, jotka koostuvat eräistä TACeista ja, kun kyseessä ovat katkaravut kalastusalueella 3M, pyyntiponnistuksen jakamista koskevasta järjestelmästä, olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.
(21)
Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) hyväksyi vuonna 2011 pidetyssä 82. vuosikokouksessaan keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin säilyttämistoimenpiteet. Tämän lisäksi IATTC antoi päätöslauselman valkopilkkahaiden suojelusta. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.
(22)
Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) hyväksyi vuoden 2011 vuosikokouksessaan vaatimustenmukaisuustaulukot, joissa vahvistetaan mukautetut kiintiöt ja esitetään ICCAT:n sopimuspuolten kalastusmahdollisuuksien vajaa- ja liikakäyttö. ICCAT pani tuossa yhteydessä merkille, että unionin kiintiö ei tullut vuoden 2010 aikana täyteen miekkakalan pohjoisen ja eteläisen kannan, isosilmätonnikalan ja valkotonnikalan pohjoisen kannan osalta. ICCAT:n unionin kiintiöihin tekemien mukautusten huomioon ottamiseksi on tarpeen jakaa kiintiöiden vajaakäytöstä syntyneet kalastusmahdollisuudet sen mukaan, missä määrin vajaakäyttö koskee kutakin jäsenvaltiota, muuttamatta tässä asetuksessa säädettyä TACien vuosittaista jakamista koskevaa jakoperustetta. Lisäksi saman vuosikokouksen tuloksena sini- ja valkomarliinin elvyttämissuunnitelmaa muutettiin, sinimarliinia koskevaa unionin kiintiötä vähennettiin, valkomarliinia koskevaa unionin kiintiötä hieman lisättiin ja hyväksyttiin ICCATin suositus haukkahaiden suojelusta. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.
(23)
Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC) ei vuoden 2011 vuosikokouksessaan muuttanut unionin oikeuden osaksi saatettuja nykyisiä kalastusmahdollisuuksia koskevia toimenpiteitään. Tällä hetkellä sovellettavat IOTC:n hyväksymät toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.
(24)
Etelä-Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) perustamista koskeneen, toukokuussa 2007 pidetyn kolmannen kansainvälisen kokouksen osanottajat hyväksyivät väliaikaisia toimenpiteitä, kalastusmahdollisuudet mukaan lukien, pelagisten kalastustoimien ja pohjakalastuksen sääntelemiseksi alueella ennen tällaisen alueellisen kalastusjärjestön perustamista. Näitä väliaikaisia toimenpiteitä tarkistettiin tammikuussa 2011 pidetyssä SPRFMO:n komissiota käsittelevässä toisessa valmistelevassa konferenssissa, ja niitä tarkistetaan edelleen 30 päivänä tammikuuta alkavassa ja 3 päivänä helmikuuta 2012 päättyvässä SPRFMO:n komissiota käsittelevässä kolmannessa valmistelevassa konferenssissa. Kyseiset väliaikaiset toimenpiteet ovat vapaaehtoisia eivätkä kansainvälisen oikeuden nojalla oikeudellisesti sitovia. Kansainväliseen merioikeuteen kirjattujen yhteistyö- ja säilyttämisvelvoitteiden mukaisesti on kuitenkin aiheellista saattaa kyseiset toimenpiteet osaksi unionin oikeutta vahvistamalla unionin kokonaiskiintiö ja jakamalla se asianomaisten jäsenvaltioiden kesken.
(25)
Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö (SEAFO) ei muuttanut vuoden 2011 vuosikokouksessaan hammaskalan, keltaroussin, limapäiden ja syvänmerenpunataskurapujen suurimpia sallittuja saaliita, joista oli sovittu vuosiksi 2011 ja 2012 järjestön vuoden 2010 vuosikokouksessa. Tällä hetkellä sovellettavat SEAFOn hyväksymät toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.
(26)
ICESin uusimpien tieteellisten lausuntojen nojalla ja Koillis-Atlantin kalastussopimuksen (NEAFC) puitteissa tehtyjen kansainvälisten sitoumusten mukaisesti on tarpeen rajoittaa tiettyjen syvänmeren lajien pyyntiponnistusta.
(27)
Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomission (WCPFC) kahdeksas vuosikokous on siirretty vuodelta 2011 vuoteen 2012. On kuitenkin asianmukaista, että tällä hetkellä sovellettavia säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä jatketaan kunnes vuosikokous on pidetty.
(28)
Seitivarojen säilyttämistä ja hallinnointia keskisellä Beringinmerellä koskevan yleissopimuksen osapuolet eivät vuoden 2011 vuosikokouksessa muuttaneet kalastusmahdollisuuksia koskevia toimenpiteitään. Tällä hetkellä sovellettavat toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.
(29)
Asianomaiset alueelliset kalastusjärjestöt hyväksyvät vuoden lopussa eräitä kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla vahvistetaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita aletaan soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Säännöksiä, joilla tällaiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin oikeutta, on sen vuoksi tarpeen soveltaa taannehtivasti. Koska Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevän toimikunnan (CCAMLR) yleissopimusalueen kalastuskausi alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta ja tietyt kalastusmahdollisuudet tai -kiellot CCAMLR-yleissopimusalueella vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2011 alkavaksi ajanjaksoksi, tämän asetuksen asiaa koskevia säännöksiä olisi sovellettava kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta, koska CCAMLR-yleissopimuksen jäsenet eivät saa kalastaa CCAMLR-yleissopimusalueella ilman lupaa.
(30)
Unioni antoi 16 päivänä joulukuuta 2011 Venezuelan bolivariaanista tasavaltaa, jäljempänä ‧Venezuela‧, koskevan julistuksen kalastusmahdollisuuksien myöntämisestä EU:n vesillä Venezuelan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan rannikon talousvyöhykkeellä. On tarpeen vahvistaa Venezuelan käytettävissä olevat napsijoiden kalastusmahdollisuudet EU:n vesillä.
(31)
Tässä asetuksessa vahvistettujen, EU:n alusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, 20 päivänä marraskuuta 2009 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (13) ja erityisesti mainitun asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.
(32)
Kalastustoimien keskeytymisen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2012 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2012, ja tiettyjä alueita koskevia erityisiä säännöksiä, joilla olisi oltava erityinen soveltamispäivä johdanto-osan 29 kappaleessa esitetyn mukaisesti. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu.
(33)
Kalastusmahdollisuuksia käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava sovellettavaa unionin oikeutta,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan EU:n vesillä ja tietyillä EU:n ulkopuolisilla vesillä EU:n alusten käytettävissä olevien, kansainvälisten neuvottelujen tai sopimusten soveltamisalaan kuuluvien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat:
a)
saalisrajoitukset vuodeksi 2012;
b)
pyyntiponnistusrajoitukset 1 päivän helmikuuta 2012 ja 31 päivän tammikuuta 2013 väliseksi ajaksi;
c)
tiettyjen CCAMLR-yleissopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 1 päivän joulukuuta 2011 ja 30 päivän marraskuuta 2012 väliseksi ajanjaksoksi; sekä
d)
IATTC-yleissopimusalueen tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuudet 27 artiklassa vahvistetuiksi ajanjaksoiksi.
3. Tässä asetuksessa vahvistetaan myös väliaikaiset kalastusmahdollisuudet tietyille kalakannoille ja kalakantaryhmille, joita koskevat kolmansien maiden kanssa käytävät kalastusneuvottelut. Lopulliset kalastusmahdollisuudet vahvistetaan neuvottelujen päättämisajankohtana perussopimuksen mukaisesti.
4. Tiettyjä liitteessä I määritettyjä kalastusmahdollisuuksia ei jaeta, eivätkä jäsenvaltiot saa kalastaa niitä ennen kuin lopulliset kalastusmahdollisuudet on vahvistettu 3 kohdan mukaisesti.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan
a)
EU:n aluksiin; sekä
b)
kolmansien maiden aluksiin EU:n vesillä.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
‧EU:n aluksella‧ jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;
b)
‧kolmannen maan aluksella‧ kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä alusta;
c)
‧EU:n vesillä‧0027 jäsenvaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvia vesialueita, lukuun ottamatta perussopimuksen liitteessä II lueteltujen merentakaisten maiden ja alueiden lähivesiä;
d)
‧suurimmalla sallitulla saaliilla‧ (TAC) määrää, joka voidaan pyytää ja purkaa kustakin kalakannasta vuosittain;
e)
‧kiintiöllä‧ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista myönnettyä osuutta;
f)
‧kansainvälisillä vesialueilla‧ vesiä, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan;
g)
‧silmäkoolla‧ asetuksen (EY) N:o 517/2008 (14) mukaisesti määritettyä kalaverkkojen silmäkokoa.
4 artikla
Kalastusalueet
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia alueiden määritelmiä:
a)
ICESin (Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) alueilla tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 218/2009 (15) liitteessä III mainittuja maantieteellisiä alueita;
b)
‧Skagerrak‧ tarkoittaa maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla;
c)
‧Kattegat‧ tarkoittaa maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla, sekä etelässä linjoihin Hasenørestä Gniben Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin;
d)
CECAF:n (Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) alueilla tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 216/2009 (16) liitteessä II mainittuja maantieteellisiä alueita.
e)
NAFOn (Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön) alueilla tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 217/2009 (17) liitteessä III mainittuja maantieteellisiä alueita;
f)
‧SEAFO (Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö) -yleissopimusalue‧ tarkoittaa kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa (18) määriteltyä maantieteellistä aluetta;
g)
‧ICCAT (Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio) -yleissopimusalue‧ tarkoittaa Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa (19) määriteltyä maantieteellistä aluetta;
h)
‧CCAMLR (Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevä toimikunta) -yleissopimusalue‧ tarkoittaa asetuksen (EY) N:o 601/2004 (20) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä maantieteellistä aluetta;
i)
‧IATTC (Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio) -yleissopimusalue‧ tarkoittaa Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa (21) määriteltyä maantieteellistä aluetta;
j)
‧IOTC (Intian valtameren tonnikalatoimikunta) -yleissopimusalue‧ tarkoittaa Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa (22) määriteltyä maantieteellistä aluetta;
k)
‧SPRFMO (Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö) -yleissopimusalue‧ tarkoittaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee etelään linjasta 10o N, CCAMLR-yleissopimusalueen pohjoispuolella, SIOFA-yleissopimusalueen, siten kuin se määritellään Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksessa (23), itäpuolella ja Etelä-Amerikan valtioiden lainkäyttövaltaan kuuluvien kalastusalueiden länsipuolella;
l)
‧WCPFC (Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio) -yleissopimusalue‧ tarkoittaa laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa (24) määriteltyä maantieteellistä aluetta;
m)
‧Beringinmeren aava meri‧ tarkoittaa Beringinmerellä olevaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemeren leveys mitataan.
II OSASTO
EU:N ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET
I LUKU
Yleiset säännökset
5 artikla
TACit ja niiden jakaminen
1. EU:n alusten TACit unionin vesillä tai tietyillä EU:n ulkopuolisilla vesillä ja näiden TACien jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I.
2. EU:n aluksilla on oikeus kalastaa liitteessä I säädettyjen TACien rajoissa Färsaarten, Grönlannin, Islannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen 14 artiklassa ja liitteessä III sekä asetuksessa (EY) N:o 1006/2008 (25) ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin.
3. Komissio tarkistaa unionin käytettävissä olevat villakuoreen kiintiöt ICES-suuralueilla V ja XIV sijaitsevilla Grönlannin vesillä Grönlannin vahvistaman TACin ja sen unionille myöntämän osuuden perusteella Euroopan yhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Grönlannin maakuntahallituksen välistä kalastuskumppanuussopimusta ja sen pöytäkirjaa noudattaen.
4. Komissio voi vuoden 2012 alkupuoliskolla kerättävien tieteellisten tietojen perusteella tarkistaa liitteessä I seuraaville kannoille vahvistetut TACit 38 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annettavilla täytäntöönpanosäädöksillä:
a)
unionin tuulenkalakanta ja siihen liittyvät sivusaaliit ICES-alueilla II a ja III a sekä ICES-suuralueella IV sijaitsevilla EU:n vesillä tämän asetuksen liitteen II B mukaisesti;
b)
harmaaturskakanta ja siihen liittyvät sivusaaliit ICES-suuralueella III a sekä ICES-alueella II a ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla EU:n vesillä; sekä
c)
kilohailikanta ja siihen liittyvät sivusaaliit ICES-alueella II a ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla EU:n vesillä.
5. Asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, jotka liittyvät unionin velvollisuuteen noudattaa kansainvälisiä velvoitteitaan, komissio tarkistaa tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen kantojen liitteessä I vahvistettuja TACeja antamalla välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä 38 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Nämä säädökset pysyvät voimassa tämän asetuksen soveltamisajan ja joka tapauksessa enintään 31 päivään joulukuuta 2012 asti.
6 artikla
Lisäkalastusmahdollisuuksien jakaminen aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen
1. Jäsenvaltio voivat myöntää tiettyjen kantojen lisäkalastusmahdollisuuksia sen lipun alla purjehtiville aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I. Lisäkalastusmahdollisuudet eivät voi ylittää liitteessä I vahvistettua kokonaismäärää prosentuaalisena osuutena kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut lisäkalastusmahdollisuudet voidaan myöntää ainoastaan seuraavien edellytysten mukaisesti:
a)
alukset käyttävät sensorijärjestelmään yhdistettyjä valvontakameroita, jotta kaikki kalastus- ja jalostustoimet aluksella voidaan nauhoittaa;
b)
yksittäiselle alukselle, joka osallistuu kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen, myönnetyt lisäkalastusmahdollisuudet eivät saa ylittää 75:tä prosenttia poisheitetyistä määristä, joita kyseisen alustyypin osalta arvioidaan aiheutuvan, ja joka tapauksessa ne saavat aiheuttaa enintään 30 prosentin lisäyksen alukselle jaettuun perusmäärään; sekä
c)
kaikki lisäkalastusmahdollisuuksien alukselle tuomat asianomaisesta kannasta muodostuvat saaliit on luettava alukselle jaettuun kokonaismäärään.
Sen estämättä, mitä b alakohdassa säädetään, jäsenvaltio voi poikkeuksellisesti myöntää sen lipun alla purjehtivalle alukselle lisäkalastusmahdollisuuksia, jotka ylittävät 75 prosenttia poisheitetyistä määristä, joita kyseisen alustyypin osalta arvioidaan aiheutuvan, edellyttäen että:
i)
kyseisen alustyypin arvioidut poisheitetyt määrät ovat alle 10 prosenttia;
ii)
voidaan osoittaa, että kyseisen alustyypin mukaanottaminen on tärkeää, jotta voidaan arvioida valvontakamerajärjestelmän mahdollisuuksia valvontatarkoituksiin; sekä
iii)
arvioitujen poisheitettyjen määrien 75 prosentin kokonaismäärä ei ylity kaikkien koekalastukseen osallistuvien alusten osalta.
3. Jos jäsenvaltio havaitsee, että kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuva alus jättää täyttämättä 2 kohdassa säädetyt edellytykset, sen on viipymättä peruutettava kyseiselle alukselle jaetut lisäkalastusmahdollisuudet ja kiellettävä sen osallistuminen koekalastukseen loppuvuodeksi 2012.
4. Jäsenvaltioiden on ennen 1 kohdassa tarkoitettujen lisäkalastusmahdollisuuksien myöntämistä toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:
a)
luettelo sen lipun alla purjehtivista aluksista, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen;
b)
erittely aluksille asennetuista sähköisistä etävalvontalaitteista;
c)
kyseisten alusten käyttämien pyydysten kapasiteetti, tyyppi ja erittely;
d)
arvioidut poisheitettävät saaliit kunkin koekalastukseen osallistuvan alustyypin osalta; sekä
e)
koekalastukseen osallistuvien alusten kyseisestä kannasta, johon sovelletaan asiaankuuluvaa TACia, vuonna 2011 pyytämät saalismäärät.
5. Komissio voi pyytää tieteellistä neuvoa-antavaa elintä arvioimaan uudelleen 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut alusten arvioidut poisheitettävät saaliit. Jos arvioinnille ei saada vahvistusta, asianomainen jäsenvaltio ilmoittaa kirjallisesti komissiolle toteutetut toimenpiteet varmistaakseen, että asianomaiset alukset noudattavat arvioituja poisheitettäviä saaliita koskevaa 2 artiklan b alakohdassa tarkoitettua edellytystä.
7 artikla
Joustavuus tiettyjen kantojen hoidossa
1. Tiettyjen liitteessä I yksilöityjen kantojen osalta jäsenvaltio voi päättää lisätä liitteessä I säädettyä alkuperäistä kiintiötään 10 prosentilla. Kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava päätöksestään komissiolle. Kun tällainen ilmoitus on tehty, lisättyä kiintiötä pidetään kyseiselle jäsenvaltiolle jaettuna kiintiönä.
2. Tämän lisätyn kiintiön nojalla vuonna 2012 pyydetyt määrät, jotka ylittävät alkuperäisen kiintiön, vähennetään laskettaessa kyseisen jäsenvaltion asianomaisen kannan kiintiötä vuodeksi 2013.
3. Alkuperäisen kiintiön mukaiset mahdollisesti pyytämättä jääneet määrät lisätään 10 prosenttiin asti kyseisestä kiintiöstä laskettaessa kyseisen jäsenvaltion asianomaisen kannan kiintiötä vuodeksi 2013.
8 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu TACit, paitsi jos
a)
saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, joilla on olemassa kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai
b)
saaliit ovat osa EU:n kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä EU:n kiintiö ole täyttynyt.
9 artikla
Pyyntiponnistusrajoitukset
Liitteessä II A vahvistettuja pyyntiponnistusta koskevia toimenpiteitä sovelletaan 1 päivästä helmikuuta 201231 päivään tammikuuta 2013 tiettyjen turska-, punakampela- ja merianturakantojen hallinnointiin seuraavilla alueilla:
a)
Skagerrak;
b)
ICES-alueen III a se osa, joka ei kuulu Skagerrakiin ja Kattegatiin;
c)
ICES-suuralue IV;
d)
EU:n vedet ICES-alueella II a; ja
e)
ICES-alue VII d.
10 artikla
Saalis- ja pyyntiponnistusrajoitukset syvänmerenkalastuksessa
1. Grönlanninpallakseen sovelletaan syvänmeren kantojen kalastukseen sovellettavista kalastusmahdollisuuksien saamista koskevista erityisistä vaatimuksista ja niihin liittyvistä edellytyksistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2347/2002 (26) 3 artiklan 1 kohtaa. Grönlanninpallaksen pyyntiin, aluksella pitämiseen, jälleenlaivaukseen ja aluksesta purkamiseen sovelletaan mainitussa artiklassa tarkoitettuja vaatimuksia.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että alusten, joilla on asetuksen (EY) N:o 2347/2002 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu syvänmeren kalastuslupa, pyyntiponnistus mitattuna kilowattipäivinä poissa satamasta ei vuoden 2012 osalta ole yli 65 prosenttia kyseisen jäsenvaltion alusten vuoden 2003 keskimääräisestä vuotuisesta pyyntiponnistuksesta kalastusmatkoilla, joilla oli käytössä syvänmeren kalastuslupa tai joilla pyydettiin kyseisen asetuksen liitteissä I ja II lueteltuja syvänmeren lajeja. Tätä kohtaa sovelletaan vain kalastusmatkoihin, joilla on pyydetty yli 100 kilogrammaa muita syvänmeren lajeja kuin kultakuoretta.
11 artikla
Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset
1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:
a)
asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;
b)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan tai asetuksen (EY) N:o 1006/2008 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävät kalastusmahdollisuuksien uudelleen jakamiset;
c)
asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;
d)
asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät;
e)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.
2. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä.
12 artikla
Kalastuskieltokausi
1. On kiellettyä kalastaa tai pitää aluksella Porcupinematalikolla 1 päivästä toukokuuta31 päivään heinäkuuta 2012 seuraavia lajeja: keila, tylppäpyrstömolva ja molva.
2. Tätä artiklaa sovellettaessa Porcupinematalikolla tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
Piste
Leveysaste
Pituusaste
1
52° 27′ N
12° 19′ W
2
52° 40′ N
12° 30′ W
3
52° 47′ N
12° 39,600′ W
4
52° 47′ N
12° 56′ W
5
52° 13,5′ N
13° 53,830′ W
6
51° 22′N
14° 24′ W
7
51° 22′ N
14° 03′ W
8
52° 10′ N
13° 25′ W
9
52° 32′ N
13° 07,500′ W
10
52° 43′ N
12° 55′ W
11
52° 43′ N
12° 43′ W
12
52° 38,800′ N
12° 37′ W
13
52° 27′ N
12° 23′ W
14
52° 27′ N
12° 19′ W
3. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen kulku Porcupinematalikon kautta niin, että aluksella on kyseisessä kohdassa tarkoitettua lajia, on sallittua asetuksen (EY) N:o 1224/2009 50 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti.
13 artikla
Rauhoitukset
1. Kielletään EU:n aluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta seuraavia lajeja:
a)
jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) EU:n vesillä ja EU:n ulkopuolisilla vesillä;
b)
sillihai (Lamna nasus) kaikilla vesillä, paitsi jos annetun asetuksen (EU) N:o 43/2012 (27) liitteessä I olevassa B osassa toisin säädetään;
c)
merienkeli (Squatina squatina) EU:n vesillä;
d)
silorausku (Dipturus batis) ICES-alueella II a sekä ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla EU:n vesillä;
e)
aaltorausku (Raja undulata) ja pullonokkarausku (Rostroraja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla EU:n vesillä; sekä
f)
kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla EU:n vesillä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
14 artikla
Tietojen siirtäminen
Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I säädettyjä kantojen koodeja.
II LUKU
Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä
15 artikla
Kalastusluvat
1. Kolmannen maan vesillä kalastavien EU:n alusten kalastuslupien enimmäismäärä esitetään liitteessä III.
2. Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan perusteella kiintiötä toiselle jäsenvaltiolle liitteessä III mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto, ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle liitteessä III vahvistettua kalastuslupien kokonaismäärää ei saa kuitenkaan ylittää.
III LUKU
Kalastusmahdollisuudet alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä
1 Jakso
ICCAT-Yleissopimusalue
16 artikla
Tonnikalan kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen
1. Sellaisten vapapyydyksiä käyttävien EU:n alusten ja uisteluveneiden lukumäärä, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8 kilogramman tai 75 senttimetrin ja 30 kilogramman tai 115 senttimetrin välille sijoittuvia tonnikaloja Itä-Atlantilla, rajoitetaan liitteessä IV olevan 1 kohdan mukaisesti.
2. Sellaisten pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien EU:n alusten lukumäärä, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8 kilogramman tai 75 senttimetrin ja 30 kilogramman tai 115 senttimetrin välille sijoittuvia tonnikaloja Välimerellä, rajoitetaan liitteessä IV olevan 2 kohdan mukaisesti.
3. Sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien EU:n alusten lukumäärä, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8 kilogramman tai 75 senttimetrin ja 30 kilogramman tai 115 senttimetrin välille sijoittuvia tonnikaloja, rajoitetaan liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaisesti.
4. Sellaisten kalastusalusten lukumäärä ja kokonaisbruttovetoisuus, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä, rajoitetaan liitteessä IV olevan 4 kohdan mukaisesti.
5. Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien lukumäärä rajoitetaan liitteessä IV olevan 5 kohdan mukaisesti.
6. Tonnikalan kasvatus- ja lihotuskapasiteetti sekä pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärä, joka voidaan myöntää laitoksille Itä-Atlantilla ja Välimerellä, rajoitetaan liitteessä IV olevan 6 kohdan mukaisesti.
17 artikla
Liitteessä I D jaettua tonnikalan kiintiötä koskevat lisäedellytykset
Asetuksen (EY) N:o 302/2009 7 artiklan 2 kohdassa säädetyn kalastuskieltoajan lisäksi tonnikalan kurenuottakalastus kielletään Itä-Atlantilla ja Välimerellä 15 päivän huhtikuuta ja 15 päivän toukokuuta 2012 välisellä kaudella.
18 artikla
Virkistys- ja urheilukalastus
Jäsenvaltioiden on myönnettävä niille liitteessä I D myönnetyistä kiintiöistä erityinen kiintiö tonnikalan virkistys- ja urheilukalastukseen.
19 artikla
Hait
1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osaa tai kokonaista ruhoa missään kalastusmuodossa.
2. Alopias-sukuun (Alopias spp.) kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty.
3. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa Sphyrnidae-heimoon kuuluvan vasarahain (nuijahaita (Sphyrna Tiburo) lukuun ottamatta) osaa tai kokonaista ruhoa ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetun kalastuksen yhteydessä.
4. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osaa tai kokonaista ruhoa missään kalastusmuodossa.
5. On kiellettyä pitää aluksella haukkahaita (Carcharhinus falciformis) missään kalastusmuodossa.
2 Jakso
CCAMLR-Yleissopimusalue
20 artikla
Kiellot ja saalisrajoitukset
1. Liitteessä V olevassa A osassa mainittujen lajien kohdennettu kalastus on kielletty mainitussa liitteessä ilmoitettujen alueiden ja ajanjaksojen osalta.
2. Koekalastuksessa sovelletaan liitteessä V olevassa B osassa esitettyjä TACeja ja sivusaalisrajoituksia mainitussa osassa ilmoitetuilla suuralueilla.
21 artikla
Koekalastus
1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat CCAMLR:n komission jäseniä, saavat osallistua Dissostichus spp. -lajien pitkälläsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan, vuonna 2012. Jos tällainen jäsenvaltio aikoo osallistua tällaiseen kalastukseen, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2012.
2. TACeja ja sivusaaliita koskevat rajoitukset FAO-suuralueiden 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ha 58.4.3a osalta sekä niiden jakaminen pienimuotoisille tutkimusalueille (SSRU) kullakin suuralueella ja alueella vahvistetaan liitteessä V olevassa B osassa. Kalastus SSRU-alueella on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä SSRU-alueella saa enää kalastaa loppukauden aikana.
3. Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastusmahdollisuuksien määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueilla 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a kalastus on kuitenkin kielletty alle 550 metrin syvyydessä.
22 artikla
Etelänkrillin kalastaminen kalastuskaudella 2012-2013
1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat CCAMLR:n komission jäseniä, saavat kalastaa etelänkrilliä (Euphasia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2012-2013. Jos tällainen jäsenvaltio aikoo kalastaa etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 5 a artiklan mukaisesti, sekä komissiolle, ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2012
a)
aikomuksestaan kalastaa etelänkrilliä, käyttämällä liitteessä V olevassa C osassa vahvistettua lomaketta;
b)
verkkotyypistä, käyttämällä liitteessä V olevassa D osassa vahvistettua lomaketta.
2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin aluksesta, jolle jäsenvaltio aikoo antaa luvan osallistua etelänkrillin kalastukseen.
3. Jäsenvaltion, joka aikoo kalastaa etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan tehdä niin vain sellaisten luvan saaneiden alusten osalta, jotka joko purjehtivat niiden lipun alla ilmoitusajankohtana tai purjehtivat toisen CCAMLR-jäsenen lipun alla, mutta joiden oletetaan purjehtivan kalastusajankohtana kyseisen jäsenvaltion lipun alla.
4. Jäsenvaltiot saavat antaa luvan osallistua etelänkrillin kalastukseen muilla kuin tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetuilla aluksilla, jos luvan saanut alus on perustelluista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällöin asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä heti CCAMLR:n sihteeristölle ja komissiolle sekä annettava
a)
yksityiskohtaiset tiedot suunnitellusta korvaavasta aluksesta tai suunnitelluista korvaavista aluksista, mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot;
b)
täydellinen selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä asianmukainen tätä tukevat todisteet tai lisätiedot.
5. Jäsenvaltiot eivät saa antaa kumpaankaan CCAMLR:n laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien alusten luetteloon kirjatuille aluksille lupaa osallistua etelänkrillin kalastukseen.
3 Jakso
IOTC-Yleissopimusalue
23 artikla
IOTC-yleissopimusalueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen
1. Trooppisia tonnikaloja pyytävien EU:n alusten enimmäismäärä IOTC-yleissopimusalueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 1 kohdassa.
2. Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyytävien EU:n alusten enimmäismäärä IOTC-yleissopimusalueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 2 kohdassa.
3. Jäsenvaltiot voivat jakaa uudelleen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tämä muutos johda kyseisten kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos niiden laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, siirrettävät alukset kuuluvat IOTC:n alusrekisteriin tai muiden alueellisten tonnikalan kalastusjärjestöjen alusrekisteriin. Tämän lisäksi aluksia, jotka on merkitty alueellisen kalastusjärjestön laatimaan LIS-kalastusta harjoittavien alusten (LIS-alukset) luetteloon, ei saa siirtää.
5. IOTC:n käsiteltäväksi annettujen kehityssuunnitelmien täytäntöönpanon huomioon ottamiseksi jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista enimmäismääristä ainoastaan kyseisissä suunnitelmissa asetetuissa rajoissa.
24 artikla
Hait
1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa mihin tahansa Alopiidae-heimon lajiin kuuluvan isosilmäkettuhain osaa tai kokonaista ruhoa missään kalastusmuodossa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
4 Jakso
SPRFMO-Yleissopimusalue
25 artikla
Pelaginen kalastus - kapasiteetin rajoittaminen
Vuosina 2007, 2008 tai 2009 SPRFMO-yleissopimusalueella aktiivisesti pelagista kalastusta harjoittaneiden jäsenvaltioiden on rajoitettava lippunsa alla purjehtivien ja pelagisia kantoja vuonna 2012 pyytävien alusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella yhteensä 78 610 bruttotonniin siten, että varmistetaan Etelä-Tyynenmeren pelagisten kalavarojen kestävä hyödyntäminen.
26 artikla
Pelaginen kalastus - TACit
1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet 25 artiklassa määritettyä pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja tällä alueella liitteessä I J vahvistettujen TACien mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kuukausittain tässä artiklassa tarkoitettua kalastusta harjoittavien niiden lipun alla purjehtivien alusten nimet ja tiedot, bruttovetoisuus mukaan lukien.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava viimeistään seuraavan kuukauden viidentenätoista päivänä tässä artiklassa tarkoitetun kalastuksen seurantatarkoituksessa alusten satelliittiseurantajärjestelmän (VMS) tietueet, kuukausittaiset saalisraportit ja, mikäli ne ovat käytettävissä, satamakäyntejä koskevat tiedot komissiolle, joka toimittaa tiedot SPRFMO:n väliaikaiselle sihteeristölle.
27 artikla
Pohjakalastus
Jäsenvaltioiden, joilla on pohjakalastusta koskevaa kirjattua pyyntiponnistusta tai saalista SPRFMO-yleissopimusalueella 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseltä ajalta, on rajoitettava pyyntiponnistuksensa tai saaliinsa:
a)
saalistasoa tai pyyntiponnistusta kuvastavien muuttujien keskitasolle kyseisellä ajanjaksolla; sekä
b)
ainoastaan niihin SPRFMO-yleissopimusalueen osiin, joilla on harjoitettu pohjakalastusta jollakin aikaisemmalla kalastuskaudella.
5 Jakso
IATTC-Yleissopimusalue
28 artikla
Kurenuottakalastus
1. Kielletään kurenuotta-aluksilta keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) ja boniitin (Katsuwonus pelamis) kalastus
a)
29 päivästä heinäkuuta28 päivään syyskuuta 2012 tai 18 päivästä marraskuuta 201218 päivään tammikuuta 2013 alueella, jota rajaavat
-
Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot,
-
pituuspiiri 150° W,
-
leveyspiiri 40° N,
-
leveyspiiri 40° S;
b)
29 päivästä syyskuuta29 päivään lokakuuta 2012 alueella, jota rajaavat
-
pituuspiiri 96° W,
-
pituuspiiri 110° W,
-
leveyspiiri 4° N,
-
leveyspiiri 3° S.
2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava valitsemansa 1 kohdassa tarkoitettu kalastuskieltokausi komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2012. Asianomaisten jäsenvaltioiden kaikkien kurenuotta-alusten on valittuna kautena lopetettava kurenuotalla kalastaminen 1 kohdassa määritetyillä alueilla.
3. IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen purettava aluksesta tai jälleenlaivattava kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliit.
4. Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta
a)
kun kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon takia; tai
b)
kalastusmatkan viimeisellä osuudella, kun aluksella voi olla riittämättömästi tilaa kaikkien kyseisellä kalastusmatkalla saaliiksi saatujen tonnikalojen sijoittamiseksi.
5. On kiellettyä pyytää valkopilkkahaita (Carcharhinus longimanus) IATTC-yleissopimusalueella ja pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida, saattaa myyntiin, myydä tai purkaa aluksesta valkopilkkahain osaa tai kokonaista ruhoa tuolla alueella.
6. Edellä 5 kohdassa tarkoitettua lajia ei saa vahingoittaa, jos se saadaan sattumalta saaliiksi. Aluksen käyttäjien on päästettävä kyseisen lajin yksilöt heti takaisin mereen sekä
a)
kirjattava takaisin päästettyjen yksilöiden lukumäärä ja tila (kuollut vai elävä);
b)
ilmoitettava a alakohdassa tarkoitetut tiedot sille jäsenvaltiolle, jonka kansalaisia he ovat. Jäsenvaltioiden on välitettävä nämä tiedot komissiolle 31 päivään tammikuuta 2013 mennessä.
6 Jakso
SEAFO-Yleissopimusalue
29 artikla
Syvänmerenhaiden kalastuksen kieltäminen
Seuraavien syvänmerenhaiden kohdennettu kalastus kielletään SEAFO-yleissopimusalueella:
-
rauskut (Rajidae),
-
piikkihai (Squalus acanthias),
-
pikkuhai (Etmopterus bigelowi),
-
pikkuhai (Etmopterus brachyurus),
-
isovalohai (Etmopterus princeps),
-
pehmovalohai (Etmopterus pusillus),
-
kissahai (Apristurus manis),
-
samettipiikkihai (Scymnodon squamulosus),
-
ja Selachimorpha-ylälahkon syvänmerenhait.
7 Jakso
WCPFC-Yleissopimusalue
30 artikla
Isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, boniitin ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan pyyntiponnistusrajoitukset
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että isosilmätonnikalan (Thunnus obesus), keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), boniitin (Katsuwonus pelamis) ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan (Thunnus alalunga) kokonaispyyntiponnistus WCPFC-yleissopimusalueella rajoitetaan unionin ja alueen rannikkovaltioiden kalastuskumppanuussopimuksissa määrättyyn pyyntiponnistukseen.
31 artikla
Kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä harjoitettavaa kalastusta koskeva kalastuskieltoalue
1. WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20o N ja 20o S välisellä alueella, kielletään 1 päivän heinäkuuta 2012 kello 00.00 ja 30 päivän syyskuuta 2012 klo 24.00 välisenä aikana kurenuotta-aluksilta kalastustoiminta kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä. Kyseisenä aikana kurenuotta-alus saa harjoittaa kalastustoimintaa mainitussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa vain, jos aluksella on tarkkailija, joka tarkkailee, ettei alus millään hetkellä
a)
käytä tai huolla kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua välinettä tai siihen liittyvää elektronista laitetta;
b)
pyydä parvia kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa kalastavien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja purettava tai jälleenlaivattava kaikki isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan ja boniitin saaliit.
3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta
a)
kalastusmatkan viimeisellä osuudella, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kalojen sijoittamiseksi;
b)
kun kala on ihmisravinnoksi soveltumatonta muun syyn kuin koon takia; tai
c)
pakastuslaitteistossa olevan vakavan toimintahäiriön sattuessa.
32 artikla
Kurenuottakalastuksen kieltoalueet
Kielletään kurenuotta-aluksilta isosilmätonnikalan ja keltaevätonnikalan kalastus seuraavilla aavan meren alueilla:
a)
Indonesian, Palaun, Mikronesian ja Papua-Uuden-Guinean talousvyöhykkeiden rajoihin ulottuvat kansainväliset vedet;
b)
Mikronesian, Marshallinsaarien, Naurun, Kiribatin, Tuvalun, Fidžin, Salomonsaarten ja Papua-Uuden-Guinean talousvyöhykkeiden rajoihin ulottuvat kansainväliset vedet.
33 artikla
Miekkakalan kalastukseen luvan saaneiden EU:n alusten lukumäärän rajoittaminen
WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla miekkakalan (Xiphias gladius) kalastukseen luvan saaneiden EU:n alusten enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VII.
8 Jakso
Beringinmeri
34 artikla
Kalastuskielto Beringinmeren aavalla merellä
Alaskanseidin (Theragra chalcogramma) kalastus Beringinmeren aavalla merellä on kiellettyä.
III OSASTO
KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET EU:N VESILLÄ
35 artikla
TACit
Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset saavat pyytää EU:n vesillä saaliita tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä osastossa ja asetuksen (EY) N:o 1006/2008 III luvussa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
36 artikla
Kalastusluvat
1. EU:n vesillä kalastavien kolmansien maiden alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VIII.
2. Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu TACit, paitsi jos saaliit on pyydetty kolmannen maan aluksilla, joilla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt.
37 artikla
Rauhoitukset
1. Kolmansien maiden kalastusaluksia kielletään pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta seuraavia lajeja:
a)
jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) kaikilla EU:n vesillä;
b)
merienkeli (Squatina squatina) kaikilla EU:n vesillä;
c)
silorausku (Dipturus batis) ICES-alueella II a sekä ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla EU:n vesillä;
d)
aaltorausku (Raja undulata) ja pullonokkarausku (Rostroraja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla EU:n vesillä;
e)
sillihai (Lamna nasus) kaikilla EU:n vesillä; sekä
f)
kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla EU:n vesillä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
IV OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
38 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa asetuksella (EY) N:o 2371/2002 perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Kyseinen komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 8 artiklaa yhdessä 5 artiklan kanssa.
39 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012.
Kuitenkin 9 artiklaa sovelletaan 1 päivästä helmikuuta 2012.
CCAMLR-yleissopimusalueen kalastusmahdollisuuksia tai -kieltoja, jotka vahvistetaan 20, 21 ja 22 artiklassa sekä liitteissä IE ja V, sovelletaan niiden jaksojen alusta, joina kyseisiä kalastusmahdollisuuksia tai -kieltoja sovelletaan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä tammikuuta 2012.