RÅDETS AFGØRELSE
af 23. juli 2012
rettet til Spanien om specifikke foranstaltninger til styrkelse af den finansielle stabilitet
(2012/443/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 136, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 126, stk. 6,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 136, stk. 1, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) kan der udarbejdes specifikke økonomisk-politiske retningslinjer for de medlemsstater, der har euroen som valuta.
(2)
Rådets har i sin henstilling om Spaniens nationale reformprogram for 2012 og i sin udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2012-2015 (1) henstillet, at Spanien træffer foranstaltninger med henblik på »at gennemføre reformen af finanssektoren og især supplere den vedvarende omstrukturering af banksektoren ved at rette op på situationen med fortsat svage institutioner, fremsætte en omfattende strategi til effektivt at håndtere overtagne aktiver i bankernes balancer samt fastlægge en klar holdning til finansieringen og anvendelsen af »backstop facilities«.
(3)
I de første ti år af dette århundrede var der adgang til rigelig og billig ekstern finansiering, og det førte til et kreditdrevet boom i den indenlandske efterspørgsel og på aktivmarkederne i Spanien, især på ejendomsmarkedet. Den bristede boble inden for ejendoms- og byggesektoren og den økonomiske recession, som fulgte efter, har ramt den spanske banksektor hårdt. Resultatet heraf er, at spanske banker, med undtagelse af nogle få store, internationalt diversificerede kreditinstitutter, i stort omfang har mistet adgangen til finansiering fra engrosmarkederne på overkommelige vilkår og derfor er blevet stærkt afhængige af refinansiering gennem eurosystemet. Desuden er deres lånekapacitet blevet kraftigt begrænset af indvirkningen af fald i ratings på sikkerhedsstillelse.
(4)
Den betydelige afmatning af økonomien i de senere år påvirker beskæftigelse og arbejdsløshed på en meget negativ måde og har i væsentlig grad forværret budgetsituationen i Spanien. Ifølge en opdatering fra Kommissionens tjenestegrene af prognosen fra foråret 2012 skønnes det offentlige underskud at blive på 6,3 % af BNP i 2012, hvor der i stabilitetsprogrammet for 2012 og forslaget til budgetloven for 2012 var tale om et forventet underskud på 5,3 % af BNP. Den offentlige bruttogæld steg til 68,5 % af BNP i 2011, og ifølge Kommissionens tjenestegrenes opdatering af prognosen fra foråret 2012 forventes den at stige kraftigt til 80,9 % af BNP i 2012 og til 86,8 % af BNP i 2013, baseret på et scenarie om uændrede politikker, og vil dermed overstige referenceværdien i traktaten i alle årene. Risici i forbindelse med det makroøkonomiske scenarie og budgetmålene og med yderligere finansielle redningsforanstaltninger kan bidrage til en yderligere stigning i den offentlige gæld. I lyset af denne udvikling rettede Rådet den 10. juli 2012 en henstilling til Spanien i henhold til proceduren om uforholdsmæssigt store underskud for at få korrigeret det nuværende uforholdsmæssigt store underskud senest i 2014.
(5)
De spanske myndigheder har truffet en række vigtige foranstaltninger for at rette op på problemerne i banksektoren. Disse foranstaltninger omfatter sanering af bankernes balancer, større minimumskapitalkrav, omstrukturering af sparekassesektoren og betydeligt større krav til hensættelser for lån vedrørende fast ejendom og vedrørende aktiver, der er genstand for kreditorforfølgning. Disse foranstaltninger har dog ikke været tilstrækkelige til at mildne markedspresset.
(6)
I februar 2011 hævede de spanske myndigheder minimumskapitalkravet (»capital principal«) til 8 % af bankers risikovægtede aktiver og gav bankerne indtil september 2011 til at opfylde denne nye forskrift. For banker, der var mere afhængige af engrosfinansiering og kendetegnet ved en begrænset markedsadgang, blev minimumskapitalkravet forhøjet til 10 %. I februar og maj 2012 blev der i ny lovgivning stillet krav til bankerne om at opbygge større hensættelser og kapitalbuffere for at imødegå mulige tab på både misligholdte og ikkemisligholdte lån til overtagne bygge- og ejendomsaktiver. Disse nye krav til hensættelser forventedes at beløbe sig til omkring 84 mia. EUR.
(7)
I april 2012 beløb bruttofinansieringsbidraget fra den spanske stat (eksklusiv garantier ved udstedelse af obligationer) sig til ca. 15 mia. EUR. Kapitalstøtten kom via bankomstruktureringsfonden (FROB) med en kapital på 15 mia. EUR, hvoraf 9 mia. EUR allerede var blevet indbetalt. Staten havde også stillet garantier for bankernes foranstillede bankobligationsudstedelser, der beløb sig til omkring 86 mia. EUR (heraf var garantier for omkring 58 mia. EUR stadig udestående). Selv om FROB stadig havde en kapacitet på tre gange sin kapitalallokering, vil støtte fra den offentlige sektor ikke være en tilstrækkelig stor bagstopper for at kunne foretage den fornødne gennemgribende sanering af banksektoren.
(8)
Frygten for, at det bliver nødvendigt med yderligere rekapitalisering af banksektoren, har medvirket til at øge markedspresset på spanske statsobligationer. Renten på statsobligationer nåede i slutningen af juni og begyndelsen af juli 2012 op på noget over 500 basispoint, hvilket førte til stigende finansieringsomkostninger for den spanske stat. Med den voksende rentebyrde bliver det endnu vanskeligere at konsolidere de offentlige finanser i Spanien og korrigere det uforholdsmæssigt store underskud. Derfor er det nødvendigt med en omfattende omstrukturering og rekapitalisering af banksektoren for at lette presset på de offentlige finanser.
(9)
Den 25. juni 2012 anmodede de spanske myndigheder officielt om finansiel bistand i forbindelse med den igangværende omstrukturering og rekapitalisering af den spanske banksektor. Bistanden søges som finansiel bistand til rekapitalisering af finansielle institutioner gennem den europæiske finansielle stabiliseringsfacilitet. Forudsætningen for denne bistand er specifik konditionalitet i finanssektoren som fastsat i det aftalememorandum, der er forhandlet mellem den spanske regering og Kommissionen, i samråd med Den Europæiske Centralbank (ECB) og Den Europæiske Bankmyndighed (EBA) og med teknisk bistand fra Den Internationale Valutafond (IMF). Den omfatter både bankspecifik konditionalitet i overensstemmelse med statsstøttereglerne og horisontal konditionalitet. Sideløbende hermed skal Spanien fuldt ud opfylde sine tilsagn og forpligtelser i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud og henstillingerne om at rette op på de makroøkonomiske ubalancer inden for rammerne af det europæiske semester.
(10)
For at bevare den finansielle stabilitet i Spanien og begrænse afsmitningen af finansiel stress til andre økonomier i euroområdet og dermed forhindre, at der opstår negative virkninger på økonomien og på Den Økonomiske og Monetære Union, er det nødvendigt at øge den langsigtede modstandsdygtighed i den spanske banksektor. De betydelige foranstaltninger, der er blevet truffet hidtil for at tackle disse problemer, har ikke været helt tilstrækkelige. Det er derfor nødvendigt med yderligere foranstaltninger. Spanien bør især gennemføre yderligere specifikke foranstaltninger, som gør det muligt effektivt at håndtere overtagne aktiver, genoprette markedsbaseret finansiering, reducere bankernes afhængighed af likviditetshjælp fra centralbanken og styrke mekanismerne til risikoidentifikation og kriseforvaltning.
(11)
Som en del af den overordnede strategi er det altafgørende for en effektiv håndtering af de overtagne aktiver at kræve en klar adskillelse af problematiske aktiver fra banker, der modtager støtte, og bankernes balancer. Det bør især gælde for lån vedrørende fast ejendom og vedrørende aktiver, der er genstand for kreditorforfølgning. Med en sådan adskillelse vil enhver tilbageværende tvivl om kvaliteten af bankernes balancer kunne fjernes, og det vil gøre, at de bedre kan udøve deres funktion som finansielt mellemled.
(12)
Desuden vil en større gennemsigtighed i bankernes balancer på den måde kunne gøre det lettere at nedsætte bankernes risici i forhold til ejendomssektoren, genoprette markedsbaseret finansiering og reducere bankernes afhængighed af likviditetshjælp fra centralbanken.
(13)
For at kunne sikre solide rammer for den spanske banksektor er det nødvendigt med styrkede mekanismer til risikoidentifikation og kriseforvaltning. En effektiv strategi bør omfatte ændringer, som har til formål at styrke regulerings- og tilsynsrammerne, idet der tages hensyn til erfaringerne fra finanskrisen. Desuden bør selskabsledelsen (»corporate governance«) forbedres på linje med bedste praksis på internationalt plan -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Kommissionen er i samråd med ECB, EBA og IMF blevet enig med de spanske myndigheder om de specifikke politikbetingelser for finanssektoren, der er knyttet til den finansielle bistand. Disse betingelser er fastsat i det aftalememorandum, der skal undertegnes af Kommissionen og de spanske myndigheder. De nærmere finansielle vilkår fastsættes i en facilitetsaftale om finansiel bistand.
Spanien gennemfører en passende rekapitalisering og grundig omstrukturering af sit banksystem. Med henblik herpå udarbejder Spanien i samarbejde med Kommissionen og efter høring af ECB en strategi for de spanske bankers fremtidige struktur, funktionsmåde og levedygtighed, der identificerer, hvordan det sikres, at de kan drives uden yderligere støtte fra staten. Denne strategi vil blive beskrevet nærmere i aftalememorandummet, hvor politikbetingelserne i denne afgørelse videreudvikles.
2. Nøglekomponenterne i denne strategi er et grundigt eftersyn af de svage segmenter i den spanske banksektor og en styrkelse af regulerings- og tilsynsrammerne for banksektoren.
3. Det grundige eftersyn af de svage segmenter i den spanske banksektor omfatter følgende tre elementer:
a)
identifikation af den enkelte banks kapitalbehov ved hjælp af en omfattende kvalitetskontrol af aktiver i banksektoren og en stresstest for hver enkelt bank baseret på denne kvalitetskontrol af aktiver. På grundlag af stresstestresultaterne vil de banker, der har behov for kapitaltilførsel, blive opdelt i tre forskellige grupper. Hver gruppe forpligtes til at forelægge omstrukturerings- og afviklingsplaner og alle de supplerende og efterfølgende foranstaltninger, jf. aftalememorandummet
b)
rekapitalisering, omstrukturering og/eller afvikling på forsvarlig vis af svage banker baseret på planer til løsning af de kapitalproblemer, der måtte blive identificeret i stresstesten. Disse planer skal bygge på levedygtighedsprincipperne, således at omkostningerne for skatteyderne minimeres (byrdefordeling), og konkurrenceforvridningen begrænses. Med henblik herpå vedtager Spanien lovgivning, der i) gør det muligt at gennemføre ordninger for efterstillet gæld, herunder obligatoriske former for byrdefordeling, og ii) forbedrer rammerne for bankafvikling, så de omfatter relevante afviklingsbeføjelser for FROB og indskydergarantifonden (DGF), under hensyntagen til EU's lovgivningsforslag om krisestyring og bankafvikling, herunder særlige værktøjer til afvikling af banker, der ikke er levedygtige
c)
adskillelse af aktiver i de banker, der modtager offentlig støtte til deres rekapitalisering, og deres overførsel af værdiforringede aktiver til et eksternt kapitalforvaltningsselskab for at realisere deres langsigtede værdi. Spanien udarbejder i tæt samråd med Europa-Kommissionen, ECB og EBA og med teknisk bistand fra IMF en samlet lovramme for oprettelse og drift af kapitalforvaltningsselskabet, så det kan være fuldt funktionsdygtigt senest i november 2012.
4. For at sikre solide rammer for banksektoren styrker Spanien også regulerings- og tilsynsrammerne og forbedrer styringen. Den strategi og konditionalitet, der er grundigt beskrevet i aftalememorandummet, omfatter blandt andet følgende foranstaltninger:
a)
Spanske kreditinstitutter forpligtes til at øge deres tier 1-kernekapitalprocent til mindst 9 % i overensstemmelse med den kapitaldefinition, der er fastsat i EBA's rekapitaliseringsplan.
b)
Fra 1. januar 2013 forpligtes spanske kreditinstitutter til at anvende den kapitaldefinition, der er fastsat i kapitalkravsforordningen.
c)
Lovrammerne for hensættelser til dækning af tab på lån tages op til ny vurdering. På baggrund af erfaringerne fra finanskrisen fremsætter de spanske myndigheder især forslag til modernisering af den faste ramme for hensættelser til dækning af tab på lån, idet der tages hensyn til de midlertidige foranstaltninger, der er indført i de seneste måneder, og ligeledes til EU's regnskabsrammer.
d)
Banco de España's operationelle uafhængighed styrkes yderligere; i overensstemmelse med de internationale anbefalinger og standarder overføres økonomiministeriets sanktions- og tilladelsesbeføjelser i forhold til banksektoren til Banco de España.
e)
Banco de España's tilsynsprocedurer styrkes yderligere med intern revision.
f)
Ledelsesordningerne for agenturerne for finansielle sikkerhedsnet (FROB og DGF) revideres for at undgå potentielle interessekonflikter.
g)
Ledelsesreglerne for sparekassesektoren og de banker, der ejes af sparekasser, styrkes.
h)
Forbrugerbeskyttelses- og værdipapirlovgivningen ændres for at begrænse bankernes salg af efterstillede gældsinstrumenter (eller instrumenter, der ikke er omfattet af DGF) til ikkekvalificerede privatkunder, og myndighedernes kontrol med overholdelsen af lovgivningen styrkes.
i)
Der træffes foranstaltninger for at minimere skatteydernes omkostninger i forbindelse med bankernes omstrukturering. Når tabene er blevet allokeret til kapitalhaverne, vil de spanske myndigheder kræve byrdefordelingsforanstaltninger fra indehavere af hybrid kernekapital og indehavere af efterstillet gæld i banker, der modtager offentlig kapital.
j)
Der gives tilsagn om at fastsætte et loft for lønninger til bestyrelses- og tilsynsrådsmedlemmer i alle statsstøttede banker.
k)
Det offentlige kreditregister vil blive styrket.
5. Myndighederne giver i streng fortrolighed Kommissionen, ECB, EBA og IMF de oplysninger, der er nødvendige for at føre kontrol med banksektoren.
6. Kommissionen kontrollerer regelmæssigt i samarbejde med ECB og EBA, via kontrolbesøg og jævnlig kvartalsrapportering fra de spanske myndigheder, at de politikbetingelser, der er knyttet til den finansielle bistand, er opfyldt. I forbindelse med programmet føres der regelmæssigt kontrol med FROB's aktiviteter.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Spanien.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2012.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
annettu 23 päivänä heinäkuuta 2012,
osoitettu Espanjalle rahoitusvakauden vahvistamiseksi toteutettavista erityisistä toimenpiteistä
(2012/443/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan 1 kohdan b alakohdan sen 126 artiklan 6 kohdan kanssa,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määrätään mahdollisuudesta laatia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, jotka koskevat niitä jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö on euro.
(2)
Suosituksessaan Espanjan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annetussa Espanjan vuosien 2012-2015 vakausohjelmaa koskevassa lausunnossa (1) neuvosto suositteli, että Espanja toteuttaa toimia, joilla se ”toteuttaa rahoitussektorin uudistuksen ja erityisesti täydentää meneillään olevaa pankkisektorin rakenneuudistusta puuttumalla jäljellä olevien heikkojen rahoituslaitosten tilanteeseen, laatii kattavan strategian, jota sovelletaan tehokkaasti pankkien taseisiin sisältyviin heikkolaatuisiin omaisuuseriin, ja määrittää selkeän kannan rahoitukseen ja backstop-järjestelyjen käyttöön”.
(3)
Edullisen ulkoisen rahoituksen runsas saatavuus ruokki 2000-luvulla Espanjan lainavetoista kotimaista kysyntää ja varallisuushintojen voimakasta kohoamista, joka keskittyi erityisesti kiinteistöalalle. Kiinteistö- ja rakennusmarkkinakuplan puhkeaminen ja tätä seurannut taloudellinen taantuma ovat heikentäneet Espanjan pankkialaa. Tämän seurauksena Espanjan pankit ovat muutamia suuria ja kansainvälisiä monialaisia rahoituslaitoksia lukuun ottamatta menettäneet suurelta osin mahdollisuutensa saada kohtuuhintaista tukkumarkkinarahoitusta, minkä vuoksi ne ovat tulleet erittäin riippuvaisiksi eurojärjestelmän jälleenrahoituksesta. Vakuuksien saatavuutta koskevat luokituksen alenemiset ovat lisäksi vakavasti rajoittaneet niiden lainanottokapasiteettia.
(4)
Viime vuosien aikana koettu talouden mittava supistuminen, joka vaikuttaa työllisyyteen ja työttömyyteen hyvin kielteisellä tavalla, on merkittävästi heikentänyt Espanjan julkisen talouden rahoitusasemaa. Komission yksiköiden kevään 2012 tarkistetussa talousennusteessa julkisen talouden alijäämän ennakoidaan olevan 6,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012; vuoden 2012 vakausohjelmassa ja vuoden 2012 talousarviolakiesityksessä alijäämän oli arvioitu olevan 5,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkinen bruttovelka kasvoi 68,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2011, ja komission yksiköiden kevään 2012 tarkistetun talousennusteen mukaan sen odotetaan nousevan 80,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2012 ja 86,8 prosenttiin vuonna 2013 olettaen, että politiikka säilyy ennallaan; julkinen bruttovelka ylittää näin ollen perussopimuksen viitearvon kaikkina vuosina. Makrotalouden skenaarioon ja julkisen talouden tavoitteisiin sekä rahoitusalan uusiin pelastustoimenpiteisiin liittyvät riskit saattavat edelleen kasvattaa julkista velkaa. Tämän kehityksen vuoksi neuvosto antoi 10 päivänä heinäkuuta 2012 Espanjalle liiallista alijäämää koskevan menettelyn mukaisen suosituksen nykyisen liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi viimeistään vuonna 2014.
(5)
Espanjan viranomaiset ovat toteuttaneet monia merkittäviä toimenpiteitä pankkialan ongelmien korjaamiseksi. Tällaisia toimenpiteitä ovat olleet pankkien taseiden tervehdyttäminen, vähimmäispääomavaatimusten korottaminen, säästöpankkialan rakenneuudistus sekä kiinteistökehitystoimintaan liittyviä lainoja ja takavarikoituja omaisuuseriä koskevien varaustarpeiden merkittävä korottaminen. Nämä toimenpiteet eivät ole kuitenkaan riittäneet lieventämään markkinapainetta.
(6)
Helmikuussa 2011 Espanjan viranomaiset korottivat vähimmäispääomasuhdetta koskevan vaatimuksen (”peruspääoma”) 8 prosenttiin pankkien riskipainotetuista omaisuuseristä ja antoivat pankeille syyskuuhun 2011 asti aikaa tämän uuden vaatimuksen täyttämiseen. Niiden pankkien osalta, jotka ovat riippuvaisempia tukkurahoituksesta ja pääsevät markkinoille vain rajoitetusti, vähimmäispääomasuhde korotettiin 10 prosenttiin. Helmi- ja toukokuussa 2012 annetussa uudessa lainsäädännössä pankkeja vaadittiin kokoamaan suurempia varauksia ja pääomapuskureita sellaisten tappioiden varalle, joita saattaa aiheutua rakennus- ja kiinteistöalan heikkolaatuisiin omaisuuseriin liittyvistä järjestetyistä ja järjestämättömistä lainoista. Näiden uusien varaustarpeiden kokonaismäärän arvioitiin olevan noin 84 miljardia euroa.
(7)
Huhtikuussa 2012 Espanjan valtion bruttorahoitusosuus (lukuun ottamatta joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskuun liittyviä takauksia) oli yhteensä noin 15 miljardia euroa. Pääomatukea annettiin pankkijärjestelmän hallittua rakenneuudistusta varten perustetusta rahastosta (FROB), johon oli osoitettu 15 miljardia euroa, josta 9 miljardia euroa oli jo maksettu. Lisäksi valtio on myöntänyt pankkien liikkeeseen laskemille etuoikeutetuille joukkovelkakirjoille takauksia noin 86 miljardin euron edestä (tästä kokonaismäärästä voimassa olevia takauksia on noin 58 miljardia euroa). Vaikka FROB:n rahoituskapasiteetti on edelleen kolme kertaa niin suuri kuin sen kohdennettu pääoma, julkisen sektorin tuki ei riitä tarjoamaan riittävän laajaa tukipohjaa koko pankkialaa koskevan järjestelmän tervehdyttämiseksi.
(8)
Pankkialan pääomapohjan lisävahvistamisen tarpeeseen liittyvät epävarmuudet ovat osaltaan lisänneet Espanjan valtion joukkovelkakirjoihin kohdistuvia markkinapaineita. Valtion joukkovelkakirjojen tuotot ovat vuoden 2012 kesäkuun lopussa ja heinäkuun alussa nousset selvästi yli 500 peruspisteen tasoille, mikä on lisännyt Espanjan valtion rahoituskustannuksia. Korkorasituksen kasvu vaikeuttaa Espanjan julkisen talouden vakauttamiseen ja liiallisen alijäämään korjaamiseen liittyvää haastetta. Pankkialan perusteellinen rakenneuudistus ja pääomitus on tästä syystä tärkeä osa julkiseen talouteen kohdistuvien paineiden vähentämistä.
(9)
Espanjan viranomaiset pyysivät 25 päivänä kesäkuuta 2012 virallisesti rahoitustukea, joka liittyy Espanjan pankkialalla käynnissä olevaan rakenneuudistus- ja pääomitusprosessiin. Rahoitustukea haetaan rahoituslaitosten pääomapohjan vahvistamiseksi myönnettävää rahoitustukea koskevin Euroopan rahoitusvakausvälineen (ERVV) ehdoin. Myönnettävään tukeen sovelletaan erityisiä finanssialaa koskevia ehtoja, joista määrätään Espanjan hallituksen ja Euroopan komission yhdessä Euroopan keskuspankin (EKP) ja Euroopan pankkiviranomaisen (EPV) kanssa ja Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) teknisellä tuella neuvottelemassa yhteisymmärryspöytäkirjassa. Siihen tulevat sisältymään sekä pankkikohtainen ehdollisuus valtiontukisääntöjen mukaisesti että horisontaalinen ehdollisuus. Samalla Espanjan on täysin noudatettava liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukaisia sitoumuksiaan ja velvoitteitaan sekä suosituksia, jotka koskevat makrotalouden epätasapainon korjaamista talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa.
(10)
Espanjan pankkialan pitkän aikavälin kestävyyden vahvistaminen on ratkaisevan tärkeää, jotta voitaisiin säilyttää Espanjan rahoitusvakaus ja rajoittaa rahoitusmarkkinoiden paineiden leviämistä muihin euroalueen talouksiin ja tällä tavoin välttää kielteiset vaikutukset talouden sekä talous- ja rahaliiton moitteettomaan toimintaan. Näiden ongelmien korjaamiseksi tähän mennessä toteutetut merkittävät toimenpiteet eivät ole olleet täysin riittäviä. Tästä syystä on tarpeen toteuttaa lisätoimenpiteitä. Espanjan olisi erityisesti pantava täytäntöön erityisiä lisätoimenpiteitä, joilla voidaan tehokkaasti puuttua heikkolaatuisiin omaisuuseriin, palauttaa markkinalähtöinen rahoitus, vähentää pankkien riippuvuutta keskuspankin tarjoamasta maksuvalmiustuesta ja parantaa riskien määrittämiseen ja kriisinhallintaan käytettyjä mekanismeja.
(11)
Osana kokonaisstrategiaa on erittäin tärkeää pystyä puuttumaan tehokkaasti heikkolaatuisiin omaisuuseriin edellyttämällä, että tuettujen pankkien ongelmalliset omaisuuserät erotetaan selvästi pankkien taseista. Tätä vaatimusta olisi sovellettava erityisesti kiinteistökehitystoimintaan liittyviin lainoihin ja takavarikoituihin omaisuuseriin. Tällainen erottaminen poistaisi kaikki jäljellä olevat epäilyt pankkien taseiden laadusta ja antaisi pankeille paremmat mahdollisuudet hoitaa rahoituksen välittäjän tehtäviään.
(12)
Tällä tavoin toteutettu pankkien taseiden avoimuuden parantaminen voi myös helpottaa niiden riskien hallittua pienentämistä, joita pankeilla on kiinteistöalalla, palauttaa markkinalähtöisen rahoituksen ja vähentää pankkien riippuvuutta keskuspankin tarjoamasta maksuvalmiustuesta.
(13)
Terveiden puitteiden luominen Espanjan pankkialalle edellyttää, että riskien määrittämiseen ja kriisinhallintaan käytettyjä mekanismeja parannetaan. Tehokkaan strategian olisi sisällettävä muutoksia, joiden tavoitteena on vahvistaa sääntely- ja valvontakehystä ottaen huomioon rahoituskriisistä saadut kokemukset. Myös yritysjohdon valvontaa olisi parannettava kansainvälisten parhaiden käytäntöjen mukaisesti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Komissio yhteistyössä EKP:n, EPV:n ja IMF:n kanssa on sopinut Espanjan viranomaisten kanssa rahoitustukeen liittyvistä erityisistä rahoitusalapoliittisista ehdoista. Nämä edellytykset vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa, jonka komissio ja Espanjan viranomaiset allekirjoittavat. Yksityiskohtaiset rahoitusehdot määritellään rahoitustukiohjelmassa.
Espanjan on vahvistettava pankkialan pääomapohjaa riittävästi ja toteutettava pankkijärjestelmänsä perusteellinen rakenneuudistus. Tältä osin Espanjan on yhteensovitetusti komission kanssa ja EKP:tä kuullen laadittava Espanjan pankkien tulevaa rakennetta, toimintaa ja luottokelpoisuutta koskeva strategia, jossa määritetään, millä tavoin niiden toiminta ilman myöhempää valtion tukea varmistetaan. Strategiaa tarkennetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa, jossa kehitetään edelleen tähän päätökseen sisältyviä toimintapoliittisia ehtoja.
2. Tämän strategian keskeisiä osia ovat Espanjan pankkialan heikkojen osien uudistaminen sekä pankkialan sääntely- ja valvontakehysten vahvistaminen.
3. Espanjan pankkialan heikkojen osien uudistaminen sisältää seuraavat kolme osatekijää:
a)
kunkin pankin pääomatarpeiden määrittäminen toteuttamalla pankkialalla perusteellinen omaisuuserien laatua koskeva tarkastelu ja kyseiseen tarkasteluun perustuva pankkikohtainen stressitesti. Stressitestin tulosten perusteella pääomalisäystä tarvitsevat pankit jaetaan kolmeen eri ryhmään. Jokainen ryhmä on velvollinen esittämään rakenneuudistus- ja kriisinratkaisusuunnitelmat ja kaikki täydentävät toimenpiteet ja jatkotoimenpiteet, joista määrätään yhteisymmärryspöytäkirjassa;
b)
heikkojen pankkien pääomapohjan vahvistaminen, rakenneuudistus ja/tai hallittu kriisinratkaisu stressitestissä määriteltyjen mahdollisten pääoma-alijäämien korjaamissuunnitelmien perusteella. Nämä suunnitelmat perustuvat elinkelpoisuuden periaatteisiin, veronmaksajille aiheutuvien kustannusten minimointiin (vastuunjako) ja kilpailun vääristymien rajoittamiseen. Tätä varten Espanja hyväksyy lainsäädäntöä, joka i) mahdollistaa viimesijaisia saatavia koskevan menettelyn soveltamisen, mukaan lukien vastuunjaon pakolliset muodot, ja ii) parantaa pankkialan kriisinratkaisukehystä asiaankuuluvien ratkaisuvaltuuksien antamiseksi FROB:lle ja talletussuojarahastolle ottaen huomioon kriisinhallintaa ja pankkialan kriisinratkaisua koskevan EU:n säädösehdotuksen, mukaan luettuina erikoisvälineet elinkelvottomien pankkien lakkauttamiseksi;
c)
niiden pankkien omaisuuserien erottelu, jotka saavat pääomapohjan vahvistamistoimiinsa julkista tukea, ja arvoltaan alentuneiden omaisuuserien siirtäminen ulkopuoliselle omaisuudenhoitoyhtiölle niiden pitkän aikavälin arvon realisoimiseksi. Espanja laatii tiiviissä yhteistyössä komission, EKP:n ja EPV:n kanssa sekä IMF:n teknisellä tuella omaisuudenhoitoyhtiön perustamista ja toimintaa koskevan kattavan lainsäädäntökehyksen, jotta yhtiö on täysin toimintakykyinen vuoden 2012 marraskuuhun mennessä.
4. Varmistaakseen, että pankkialalle saadaan luotua terveet puitteet, Espanjan on myös vahvistettava sääntely- ja valvontakehyksiä ja tehostettava hallintotapoja. Strategian ja ehdollisuuden, joka eritellään kattavasti yhteisymmärryspöytäkirjassa, on sisällettävä muun muassa seuraavat toimenpiteet:
a)
Espanjan luottolaitosten edellytetään nostavan rajoituksettomien ensisijaisten omien varojen osuutensa vähintään 9 prosenttiin pääomapohjan vahvistamista koskevassa EPV:n menettelyssä esitetyn pääoman määritelmän mukaisesti;
b)
Espanjan luottolaitosten edellytetään soveltavan 1 päivästä tammikuuta 2013 alkaen vakavaraisuusasetuksessa käyttöön otettua pääoman määritelmää;
c)
luottotappiovarauksia koskeva lainsäädäntökehys on arvioitava uudelleen. Espanjan viranomaisten on rahoituskriisistä saatujen kokemusten pohjalta tehtävä ehdotuksia luottotappiovarauksia koskevan pysyvän säännöstön uudistamiseksi ottaen huomioon viime kuukausien aikana käyttöön otetut väliaikaiset toimenpiteet sekä EU:n tilinpäätössäännöstö;
d)
Espanjan keskuspankin (Banco de España) toiminnallista riippumattomuutta on vahvistettava; kansainvälisten suositusten ja standardien mukaisesti pankkialaan liittyvien seuraamusten määräämistä ja lupien myöntämistä koskevat talousministeriön valtuudet siirretään Banco de Españalle;
e)
Banco de Españan valvontamenettelyjä parannetaan entisestään sisäisen tarkastuksen perusteella.
f)
rahoituksen turvaverkkona toimivien elinten (FROB ja talletussuojarahasto) hallintojärjestelyjä tarkistetaan mahdollisten eturistiriitojen välttämiseksi;
g)
säästöpankkialan ja säästöpankkien omistamien pankkien hallintoa koskevia sääntöjä vahvistetaan;
h)
muutetaan kuluttajansuoja- ja arvopaperilainsäädäntöä, jotta voidaan rajoittaa etuoikeusasemaltaan toissijaisten velkavälineiden (tai talletussuojarahaston piiriin kuulumattomien välineiden) myyntiä pankkien toimesta asiaan perehtymättömille yksityisasiakkaille, ja vahvistetaan niiden noudattamista koskevaa viranomaisvalvontaa;
i)
toteutetaan toimia pankkijärjestelmän rakenneuudistuksesta veronmaksajille koituvien kulujen minimoimiseksi. Kun tappiot on kohdennettu omistajille, Espanjan viranomaiset edellyttävät vastuunjakoa koskevia toimenpiteitä hybridipääoman omistajilta ja etuoikeusasemaltaan toissijaisen velan haltijoilta julkista pääomaa saavien pankkien osalta;
j)
sitoudutaan rajoittamaan kaikkien valtiontukea saavien pankkien hallinto- ja valvontaelinten jäsenten palkkatasoja;
k)
parannetaan julkista luottotietorekisteriä.
5. Viranomaiset antavat komissiolle, EKP:lle, EPV:lle ja IMF:lle tiukkojen luottamuksellisuutta koskevien ehtojen mukaisesti pankkialan valvontaan tarvittavat tiedot.
6. Komissio yhteistyössä EKP:n ja EPV:n kanssa tarkistaa säännöllisin väliajoin tarkastuskäyntien ja Espanjan viranomaisten säännöllisen neljännesvuosittaisen raportoinnin perusteella, että taloudelliseen tukeen liittyvät toimintapoliittiset ehdot täyttyvät. FROB:n toimintaa ohjelman puitteissa valvotaan säännöllisesti.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 2012.