KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 817/2010
af 16. september 2010
om fastsættelse af gennemførelsesbestemmelser efter Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår kravene for ydelse af eksportrestitutioner i forbindelse med levende kvægs velfærd under transport
(omarbejdning)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1) særlig artikel 170 sammenholdt med artikel 4 og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EF) nr. 639/2003 af 9. april 2003 om fastsættelse af gennemførelsesbestemmelser efter Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 for så vidt angår kravene for ydelse af eksportrestitutioner i forbindelse med levende kvægs velfærd under transport (2) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (3). Da der skal foretages yderligere ændringer, bør forordningen af klarhedshensyn omarbejdes.
(2)
I henhold til artikel 168 i forordning (EF) nr. 1234/2007 er ydelse af restitutioner for eksport af levende kvæg betinget af, at EU-lovgivningen om dyrevelfærd overholdes, især Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 af 22. december 2004 om beskyttelse af dyr under transport og dermed forbundne aktiviteter (4).
(3)
For at sikre, at dyrevelfærdsstandarderne opretholdes, bør der indføres en overvågningsordning, der omfatter obligatorisk kontrol af dyrene på udgangsstedet i Fællesskabets toldområde og efter at dyrene har forladt Fællesskabets toldområde, hvis der skiftes transportmiddel, og også på stedet for den første aflæsning i det endelige bestemmelsestredjeland.
(4)
For at gøre det lettere at foretage korrekt kontrol ved udførsel fra Fællesskabets toldområde er det nødvendigt at udpege udgangssteder.
(5)
Vurderingen af dyrenes fysiske tilstand og sundhedstilstand kræver særlig ekspertise og erfaring. Kontrollen bør derfor foretages af en dyrlæge. Desuden bør omfanget af kontrollen klarlægges og en model for standardrapport udarbejdes for at gøre kontrollen nøjagtig og ensartet.
(6)
Med henblik på anvendelse af nærværende forordning bør kontrollen i tredjelande være obligatorisk og bør udføres af medlemsstaternes egne overvågningskontorer eller af internationale overvågningsselskaber (i det følgende benævnt »OS«), som medlemsstaterne godkender og kontrollerer efter Kommissionens forordning (EF) nr. 612/2009 af 7. juli 2009 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (5). For at foretage kontrol med henblik på anvendelse af nærværende forordning bør OS især opfylde kravene for godkendelse og kontrol som fastsat i bilag VIII til forordning (EF) nr. 612/2009.
(7)
I artikel 168 i forordning (EF) nr. 1234/2007 og i denne forordning fastsættes det, at udbetaling af eksportrestitutioner er betinget af, at Unionens regler om dyrevelfærd overholdes. Det bør derfor præciseres, at en overtrædelse af disse dyrevelfærdsregler ikke medfører en reduktion, men fortabelse af eksportrestitutionen i forhold til det antal dyr, for hvilke velfærdskravene ikke er overholdt, dog med forbehold af tilfælde af force majeure, som er anerkendt i henhold til Domstolens retspraksis. Det følger ligeledes af disse bestemmelser samt af dyrevelfærdsreglerne i artikel 3-9 i forordning (EF) nr. 1/2005 og de deri nævnte bilag, at restitutionen fortabes for de dyr, for hvilke disse velfærdsregler ikke er overholdt, uanset dyrenes konkrete fysiske tilstand.
(8)
Ud over afslag på udbetaling af eksportrestitutioner bør der pålægges passende sanktioner, når der er bevis for, at forordning (EF) nr. 1/2005 ikke er overholdt for et stort antal dyr. Hvis den manglende overholdelse skyldes en fuldstændig tilsidesættelse af kravene til dyrevelfærd, bør de samlede eksportrestitutioner ydermere fortabes helt.
(9)
På grund af uoverensstemmelser mellem forskellige sprogversioner er det nødvendigt at tydeliggøre, at der afslås udbetaling af eksportrestitutioner for alle dyr, der er anført i udførselsangivelsen, hvis antallet af dyr, som der ikke er udbetalt eksportrestitutioner for, andrager over 5 % af det antal, der er påtegnet i den antagne udførselsangivelse, men mindst tre dyr, eller ti dyr eller flere, men mindst 2 % af det antal dyr, der er påtegnet i den antagne udførselsangivelse. Artikel 6, stk. 2, litra b), bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(10)
Medlemsstaterne bør give Kommissionen de nødvendige oplysninger med henblik på dennes kontrol af og rapportering om anvendelsen af nærværende forordning.
(11)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Anvendelsesområde
Efter artikel 168 i forordning (EF) nr. 1234/2007 udbetales der kun eksportrestitutioner for levende hornkvæg henhørende under KN-kode 0102 (i det følgende benævnt »dyr«), hvis artikel 3-9 i forordning (EF) nr. 1/2005 og de deri nævnte bilag nærværende forordning overholdes under dyrenes transport til det første aflæsningssted i det endelige bestemmelsestredjeland.
I forbindelse med vejtransport forstås der i denne forordning ved »stedet for den første aflæsning i det endelige bestemmelsestredjeland« det sted, hvor det første dyr læsses endeligt af vejkøretøjet, dvs. ikke steder, hvor rejsen afbrydes for at lade dyrene hvile og blive fodret og vandet.
Artikel 2
Kontrol inden for Fællesskabets toldområde
1. Udførsel af dyrene fra Fællesskabets toldområde kan kun finde sted via følgende udgangssteder:
a)
et grænsekontrolsted, der i henhold til en kommissionsbeslutning er godkendt til at foretage veterinærkontrol af levende hovdyr fra tredjelande,
eller
b)
et udgangssted, der er udpeget af medlemsstaten.
2. Embedsdyrlægen på udgangsstedet undersøger efter Rådets direktiv 96/93/EF (6) med hensyn til de dyr, som der er antaget en udførselsangivelse for, om:
a)
kravene i forordning (EF) nr. 1/2005 er opfyldt fra afgangsstedet, som defineret i artikel 2, litra r), i nævnte forordning indtil udgangsstedet,
og
b)
transportbetingelserne for resten af transporten opfylder forordning (EF) nr. 1/2005, og om der er truffet nødvendige foranstaltninger for at sikre overholdelse af den indtil den første aflæsning i det endelige bestemmelsestredjeland.
Den embedsdyrlæge, der har foretaget kontrollen, udarbejder en rapport efter modellen i bilag I til nærværende forordning, hvor det attesteres, om resultaterne af kontrollen efter første afsnit er tilfredsstillende eller utilfredsstillende.
De veterinærmyndigheder, der er ansvarlige for udgangsstedet, opbevarer denne rapport i mindst tre år. En kopi af rapporten sendes til betalingsorganet.
3. Finder embedsdyrlægen på udgangsstedet det godtgjort, at kravene i stk. 2 er opfyldt, attesterer han dette ved en af de påtegninger, der er vist i bilag II, og ved at stemple og underskrive det dokument, der udgør beviset for udførsel fra Fællesskabets toldområde, enten i rubrik J på kontroleksemplar T5 eller på det bedst egnede sted i det nationale dokument.
4. Embedsdyrlægen på udgangsstedet påtegner i det i stk. 3 omhandlede dokument det samlede antal dyr, som der er antaget en udførselsangivelse for, minus antallet af dyr, der fødte eller aborterede under transporten eller døde, eller for hvilke kravene i forordning (EF) nr. 1/2005 ikke blev opfyldt.
5. Medlemsstaterne kan kræve, at eksportøren giver embedsdyrlægen på udgangsstedet varsel om sendingens ankomst.
6. Anvendes ordningen for den forenklede procedure for fællesskabsforsendelse med jernbane eller i container som omhandlet i artikel 11 i Kommissionens forordning (EF) nr. 612/2009, foretager embedsdyrlægen uanset stk. 1 kontrol på det toldsted, hvor dyrene er anbragt under denne ordning.
Den i stk. 3 og 4 nævnte attestering og påtegning foretages i det dokument, der tjener som grundlag for udbetaling af restitutionerne, eller på kontroleksemplar T5 i det tilfælde, der er omhandlet i artikel 11, stk. 4, i forordning (EF) nr. 612/2009.
Artikel 3
Kontrol i tredjelande
1. Når dyrene har forladt Fællesskabets toldområde, sørger eksportøren for, at de kontrolleres på:
a)
alle de steder, hvor der skiftes transportmiddel, undtagen hvor en sådan ændring ikke var planlagt og skyldes usædvanlige og uforudsete forhold
b)
stedet for den første aflæsning i det endelige bestemmelsestredjeland.
2. Et internationalt overvågningsselskab, der godkendes og kontrolleres med henblik herpå af medlemsstaten efter artikel 18 til 23 i forordning (EF) nr. 612/2009 eller en medlemsstats officielle overvågningskontor har ansvaret for gennemførelsen af den i stk. 1 omhandlede kontrol.
Den i stk. 1 fastsatte kontrol foretages af en dyrlæge, der er i besiddelse af et eksamensbevis, certifikat eller andet bevis på sine kvalifikationer inden for veterinærmedicin, som omhandlet i artikel 21 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF (7). De medlemsstater, der har godkendt de i stk. 1 omhandlede internationale overvågningsselskaber, skal imidlertid sikre sig, at disse selskaber kontrollerer, at dyrlæger med kvalifikationsbeviser, der ikke er omfattet af direktivet, er i besiddelse af den viden, der kræves i henhold til forordning (EF) nr. 1/2005. Denne kontrol skal gennemføres på en rimelig, objektiv og upartisk måde efter hensigtsmæssige procedurer.
Den dyrlæge, der foretog kontrollen, udarbejder en rapport om hver kontrol, der foretages efter stk. 1, efter modellerne i bilag III og IV til indeværende forordning.
Artikel 4
Procedure for udbetaling af eksportrestitutioner
1. Eksportøren giver senest ved indgivelsen af udførselsangivelsen myndighederne i den medlemsstat, hvor udførselsangivelsen antages, alle de nødvendige oplysninger om transporten.
Eksportøren skal samtidig eller senest, når han bliver klar over det, underrette myndighederne om et eventuelt skifte af transportmiddel.
2. Anmodninger om udbetaling af eksportrestitutioner, der er udfærdiget efter artikel 46 i forordning (EF) nr. 612/2009, skal inden for den i nævnte artikel fastsatte frist suppleres med:
a)
det i artikel 2, stk. 3, nævnte behørigt udfyldte dokument,
og
b)
de i artikel 3, stk. 2, tredje afsnit omhandlede rapporter.
3. Kunne den i artikel 3, stk. 1, omhandlede kontrol af årsager, som ikke kan tilskrives eksportøren, ikke foretages, kan myndighederne efter en begrundet anmodning herom fra eksportøren acceptere andre dokumenter, som på en for dem tilfredsstillende måde godtgør, at forordning (EF) nr. 1/2005 er overholdt.
Artikel 5
Afslag på udbetaling af eksportrestitutioner
1. Det samlede beløb for eksportrestitutionen pr. dyr beregnet i overensstemmelse med andet afsnit udbetales ikke for:
a)
dyr, som er døde under transport, undtagen som fastsat i stk. 2
b)
dyr, som har født eller aborteret under transport før den første aflæsning i det endelige bestemmelsestredjeland
c)
dyr, for hvilke myndighederne på grundlag af de i artikel 4, stk. 2, omhandlede dokumenter og/eller alle andre disponible oplysninger om overholdelse af nærværende forordning ikke mener, at artikel 3-9 i forordning (EF) nr. 1/2005 og de deri nævnte bilag er opfyldt.
Vægten af et dyr, som der ikke udbetales restitutioner for, bestemmes ved en standardberegning, idet den samlede vægt i kg, som er anført i udførselsangivelsen, divideres med det samlede antal dyr, der er anført i nævnte udførselsangivelse.
2. Er dyr døde under transport som følge af force majeure, efter at de har forladt Fællesskabets toldområde, udbetales:
a)
ved ikke-differentierede restitutioner, det samlede restitutionsbeløb
b)
ved differentierede restitutioner, den del af restitutionsbeløbet, der er beregnet efter artikel 25, stk. 2, i forordning (EF) nr. 612/2009.
Artikel 6
Sanktioner
1. Eksportrestitutionerne nedsættes yderligere med et beløb lig med det restitutionsbeløb, der ikke er udbetalt efter artikel 5, stk. 1, hvis det antal dyr, som der ikke er udbetalt eksportrestitutioner for, andrager:
a)
over 1 % af det antal, der er påtegnet i den antagne udførselsangivelse, men mindst to dyr,
eller
b)
over fem dyr.
2. Der afslås udbetaling af eksportrestitutioner for alle dyr, der er anført i udførselsangivelsen, hvis antallet af dyr, som der ikke er udbetalt eksportrestitutioner for efter artikel 5, stk. 1, andrager:
a)
over 5 % af det antal, der er påtegnet i den antagne udførselsangivelse, men mindst tre dyr,
eller
b)
ti dyr eller flere, men mindst 2 % af det antal dyr, der er påtegnet i den antagne udførselsangivelse.
3. Ved anvendelse af stk. 1 og 2 medregnes ikke de dyr, der døde under transport, og de dyr, der fødte eller aborterede før deres første aflæsning i det endelige bestemmelsestredjeland, hvis eksportøren på en for myndighederne tilfredsstillende måde godtgør, at deres død eller fødsel eller abortering ikke skyldtes manglende overholdelse af forordning (EF) nr. 1/2005.
4. Den sanktion, der er nævnt i artikel 48 i forordning (EF) nr. 612/2009, gælder ikke for det ikke udbetalte beløb og heller ikke for nedsættelsen efter artikel 5 i nærværende forordning og stk. 1 og 2 i nærværende artikel.
Artikel 7
Inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb
Konstateres det efter restitutionernes udbetaling, at forordning (EF) nr. 1/2005 ikke er overholdt, anses den relevante del af restitutionerne, herunder i givet fald sanktionen efter artikel 6, for uretmæssigt udbetalt og inddrives efter artikel 49 i forordning (EF) nr. 612/2009.
Artikel 8
Fremsendelse af oplysninger
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen senest den 31. marts hvert år følgende oplysninger om anvendelsen af nærværende forordning i det foregående kalenderår:
a)
antallet af udførselsangivelser for dyr, som restitutionerne blev udbetalt for, og antallet af dyr, som restitutionerne blev udbetalt for
b)
antallet af udførselsangivelser, som restitutionerne slet ikke eller kun delvist blev udbetalt for, og antallet af dyr, som restitutionerne ikke blev udbetalt for
c)
antallet af udførselsangivelser, som restitutionerne helt eller delvist blev inddrevet for, og antallet af dyr, som restitutionerne blev inddrevet for, inkl. de dyr, for hvilke inddrivelsen af restitutionerne vedrører eksportforretninger før den pågældende periode
d)
årsagerne til afslag på udbetaling og inddrivelse af restitutionerne for dyr som omhandlet i litra b) og c) samt antallet af dyr, der er opført under kategori B, C og D i bilag I, III og IV
e)
antallet af sanktioner for hver kategori som fastsat i artikel 6, stk. 1 og 2, sammen med det tilsvarende antal dyr og de restitutionsbeløb, der ikke blev udbetalt
f)
de restitutionsbeløb i euro, der ikke blev udbetalt, og de beløb, der blev inddrevet, inkl. de inddrevne beløb for eksportforretninger, der blev foretaget før den pågældende periode
g)
antallet af de udførselsangivelser og de beløb, som inddrivelsesproceduren stadig er i gang for
h)
alle andre oplysninger, som medlemsstaterne finder relevante for nærværende forordning.
Artikel 9
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 639/2003 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag VI.
Artikel 10
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. september 2010.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 817/2010,
annettu 16 päivänä syyskuuta 2010,
yksityiskohtaisten sääntöjen säätämisestä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 nojalla elävien nautaeläinten hyvinvointia kuljetuksen aikana koskevien, vientitukia myönnettäessä noudatettavien vaatimusten osalta
(uudelleenlaadittu)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) ja erityisesti sen 170 artiklan yhdessä 4 artiklan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Yksityiskohtaisten sääntöjen säätämisestä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 nojalla elävien nautaeläinten hyvinvointia kuljetuksen aikana koskevien, vientitukia myönnettäessä noudatettavien vaatimusten osalta 9 päivänä huhtikuuta 2003 annettua komission asetusta (EY) N:o 639/2003 (2) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta (3). Koska uusia muutoksia tehdään mainittuun asetukseen, selkeyden vuoksi se olisi uudelleenlaadittava.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 168 artiklan nojalla elävistä nautaeläimistä myönnettävän ja maksettavan vientituen edellytyksenä on eläinten hyvinvointia koskevan unionin lainsäädännön ja erityisesti eläinten suojelusta kuljetuksen ja siihen liittyvien toimenpiteiden aikana 22 päivänä joulukuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2005 (4) noudattaminen.
(3)
Eläinten hyvinvointivaatimusten noudattamisen takaamiseksi olisi otettava käyttöön seurantajärjestelmä, jossa edellytetään tehtäviksi pakollisia tarkastuksia toimipaikassa, jonka kautta eläimet poistuvat yhteisön tullialueelta, ja yhteisön tullialueelta poistumisen jälkeen silloin, kun kuljetusväline on vaihtunut, sekä myös lopullisena määräpaikkana olevassa kolmannessa maassa sijaitsevassa ensimmäisessä purkauspaikassa.
(4)
Yhteisön tullialueelta poistuttaessa tehtävien asianmukaisten tarkastusten helpottamiseksi on tarpeen nimetä poistumispaikat.
(5)
Eläinten fyysisen tilan ja terveyden arviointi edellyttää asiantuntemusta ja kokemusta. Tämän vuoksi tarkastuksen tekijän olisi oltava eläinlääkäri. Lisäksi näiden tarkastusten laajuus olisi selkeytettävä ja laadittava mallikertomus niiden tarkkuuden ja yhdenmukaisuuden varmistamiseksi.
(6)
Tämän asetuksen mukaisesti kolmansissa maissa tehtävien tarkastusten olisi oltava pakollisia ja vastuu niiden suorittamisesta olisi oltava jäsenvaltioiden laitoksilla taikka kansainvälisillä tarkastus- ja valvontalaitoksilla, jotka jäsenvaltiot hyväksyvät ja joita ne valvovat maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 7 päivänä heinäkuuta 2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 612/2009 (5) mukaisesti. Tämän asetuksen mukaisten tarkastusten tekemiseksi kansainvälisten tarkastus- ja valvontalaitosten olisi ennen kaikkea täytettävä asetuksen (EY) N:o 612/2009 liitteessä VIII vahvistetut hyväksyntä- ja tarkastusvaatimukset.
(7)
Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 168 artiklassa ja tässä asetuksessa säädetään, että vientitukien maksaminen edellyttää eläinten hyvinvointia koskevan unionin lainsäädännön noudattamista. Sen vuoksi olisi vahvistettava selkeästi, että kyseisten eläinten hyvinvointia koskevien säännösten rikkominen ei johda vientituen alentamiseen vaan sen menettämiseen sellaisista eläimistä, joiden osalta hyvinvointia koskevia vaatimuksia ei noudatettu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä tunnustetun ylivoimaisen esteen huomioon ottamista. Kyseisistä säännöksistä ja asetuksen (EY) N:o 1/2005 3-9 artiklassa ja mainituissa artikloissa tarkoitetuissa liitteissä vahvistetuista eläinten hyvinvointia koskevista säännöistä johtuu myös se, että tuki menetetään sellaisista eläimistä, joiden osalta näitä hyvinvointia koskevia sääntöjä ei noudatettu, asianomaisten eläinten tosiasiallisesta fyysisestä tilasta riippumatta.
(8)
Silloin kun asetusta (EY) N:o 1/2005 ei todistettavasti noudateta useiden eläinten osalta, soveltuvia seuraamuksia olisi langetettava sen lisäksi, että vientitukea ei makseta. Lisäksi silloin, kun tällainen noudattamatta jättäminen johtuu täydellisestä piittaamattomuudesta eläinten hyvinvointivaatimuksia kohtaan, tuki olisi evättävä kokonaan.
(9)
Eri kielitoisintojen erojen vuoksi on tarpeen selventää, että kaikkien vienti-ilmoitukseen merkittyjen eläinten tuki evätään, jos sellaisten eläinten lukumäärä, joista tukea ei makseta on yli 5 prosenttia hyväksyttyyn vienti-ilmoitukseen merkitystä lukumäärästä, mutta vähintään kolme eläintä; tai kymmenen eläintä tai enemmän, mutta vähintään 2 prosenttia hyväksyttyyn vienti-ilmoitukseen merkitystä lukumäärästä. Sen vuoksi olisi muutettava 6 artiklan 2 kohdan b alakohtaa.
(10)
Jäsenvaltioiden olisi annettava komissiolle tarvittavat tiedot, jotta tämä voi seurata asetuksen soveltamista ja antaa siitä kertomuksen.
(11)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Soveltamisala
CN-koodiin 0102 kuuluvien elävien nautaeläinten, jäljempänä ’eläimet’, vientitukien maksaminen asetuksen (EY) N:o 1234/2007 168 artiklan nojalla edellyttää, että kun eläimiä kuljetetaan lopullisena määräpaikkana olevan kolmannen maan ensimmäiseen purkamispaikkaan, noudatetaan asetuksen (EY) N:o 1/2005 3-9 artiklaa, mainituissa artikloissa tarkoitettuja liitteitä ja tätä asetusta.
Tässä asetuksessa tarkoitetaan maantiekuljetusten yhteydessä ilmaisulla ’paikka, jossa eläimet puretaan ensimmäisen kerran lopullisena määräpaikkana olevassa kolmannessa maassa’ paikkaa, jossa ensimmäinen eläin puretaan lopullisesti maantieajoneuvosta, jolloin ei tarkoiteta paikkaa, jossa matka keskeytyy eläinten levon, ruokinnan tai juottamisen vuoksi.
2 artikla
Tarkastukset yhteisön tullialueella
1. Eläimet voidaan viedä yhteisön tullialueelta ainoastaan seuraavien poistumispaikkojen kautta:
a)
kolmansista maista tuotavien elävien sorkka- ja kavioeläinten eläinlääkäritarkastuksista tehdyllä komission päätöksellä hyväksytty rajatarkastusasema;
tai
b)
jäsenvaltion nimeämä poistumispaikka.
2. Poistumispaikan virkaeläinlääkärin on neuvoston direktiivin 96/93/EY (6) mukaisesti todennettava niiden eläinten osalta, joita koskeva vienti-ilmoitus on hyväksytty, että:
a)
asetuksessa (EY) N:o 1/2005 säädettyjä vaatimuksia on noudatettu mainitun asetuksen 2 artiklan r alakohdassa määritellystä lähtöpaikasta poistumispaikkaan asti;
ja
b)
loppumatkan kuljetusolosuhteet ovat asetuksen (EY) N:o 1/2005 mukaiset ja tarvittavat järjestelyt on toteutettu mainitun asetuksen noudattamisen varmistamiseksi siihen saakka, kun eläimet puretaan ensimmäisen kerran lopullisena määräpaikkana olevassa kolmannessa maassa.
Tarkastukset tehneen virkaeläinlääkärin on laadittava tämän asetuksen liitteessä I annetun mallin mukainen kertomus, jossa vahvistetaan, ovatko ensimmäisen alakohdan mukaisesti tehtyjen tarkastusten tulokset hyväksyttävät vai ei-hyväksyttävät.
Poistumispaikan vastaavan eläinlääkintäviranomaisen on säilytettävä kyseinen kertomus vähintään kolmen vuoden ajan. Maksajavirastolle on lähetettävä jäljennös kertomuksesta.
3. Jos poistumispaikan virkaeläinlääkäri katsoo 2 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttyvän, hän varmentaa tämän lisäämällä jonkin liitteessä II luetellun maininnan ja leimaamalla ja allekirjoittamalla asiakirjan, jolla todistetaan eläinten poistuneen yhteisön tullialueelta, joko T 5 -valvontakappaleen J kohtaan tai sopivaan kohtaan kansallisessa asiakirjassa.
4. Poistumispaikan virkaeläinlääkärin on merkittävä 3 kohdassa tarkoitettuun asiakirjaan sellaisten eläinten kokonaismäärä, joille vienti-ilmoitus oli hyväksytty, vähennettynä sellaisten eläinten lukumäärällä, jotka poikivat tai saivat keskenmenon kuljetuksen aikana, kuolivat tai joiden osalta asetuksen (EY) N:o 1/2005 vaatimuksia ei noudatettu.
5. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että viejän on toimitettava etukäteen poistumispaikan virkaeläinlääkärille tieto lähetyksen saapumisesta sinne.
6. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, silloin kun sovelletaan asetuksen (EY) N:o 612/2009 11 artiklassa tarkoitettua rautateitse tai suurissa konteissa tapahtuvaa yksinkertaistettua yhteisön passitusmenettelyä, virkaeläinlääkärin on tehtävä tarkastukset toimipaikassa, johon eläimet sijoitetaan tällaisessa menettelyssä.
Tämän artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut varmennus- ja hyväksymismerkinnät tehdään tuen maksamista varten käytettävään asiakirjaan tai asetuksen (EY) N:o 612/2009 11 artiklan 4 kohdassa säädetyssä tapauksessa T 5 -valvontakappaleeseen.
3 artikla
Tarkastukset kolmansissa maissa
1. Sen jälkeen kun eläimet ovat poistuneet yhteisön tullialueelta, viejän on varmistettava, että eläimet tarkastetaan:
a)
paikassa, jossa kuljetusvälinettä vaihdetaan, paitsi silloin kun kuljetusvälineen vaihtoa ei ollut suunniteltu vaan se johtuu poikkeuksellisista ja odottamattomista olosuhteista;
b)
paikassa, jossa eläimet puretaan ensimmäisen kerran lopullisena määräpaikkana olevassa kolmannessa maassa.
2. Jäsenvaltion asetuksen (EY) N:o 612/2009 18-23 artiklan mukaisesti tätä tarkoitusta varten hyväksymä ja valvoma kansainvälinen tarkastus- ja valvontavirasto tai jäsenvaltion virallinen laitos vastaa 1 kohdassa säädettyjen tarkastusten tekemisestä.
Edellä 1 kohdassa säädetyt tarkastukset tekee eläinlääkäri, jolla on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (7) 21 artiklassa tarkoitettu tutkintotodistus, todistus tai muu muodollista kelpoisuutta osoittava asiakirja eläinlääketieteen alalla. Jäsenvaltioiden, jotka ovat hyväksyneet tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut kansainväliset tarkastus- ja valvontavirastot, on kuitenkin varmistettava kyseisten virastojen tarkastavan, että eläinlääkäreillä, joilla oleva pätevyys ei kuulu mainitun direktiivin soveltamisalaan, on tiedot asetuksen (EY) N:o 1/2005 mukaisista vaatimuksista. Kyseiset tarkastukset on tehtävä kohtuullisella ja puolueettomalla tavalla soveltuvia menettelyjä noudattaen.
Tarkastukset tehneen eläinlääkärin on laadittava kaikista 1 kohdan nojalla tehdyistä tarkastuksista kertomus tämän asetuksen liitteissä III ja IV olevien mallien mukaisesti.
4 artikla
Vientitukien maksumenetelmä
1. Viejän on ilmoitettava kaikki tarvittavat kuljetusta koskevat tiedot viimeistään vienti-ilmoitusta jättäessään sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa vienti-ilmoitus hyväksytään.
Viejän on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle mahdollisesta kuljetusvälineen vaihtumisesta joko samanaikaisesti tai viimeistään saadessaan tästä tiedon.
2. Asetuksen (EY) N:o 612/2009 46 artiklan mukaisesti laadittuun vientituen maksuhakemukseen on liitettävä mainitussa artiklassa säädetyssä määräajassa:
a)
tämän asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu asianmukaisesti täytetty asiakirja;
ja
b)
tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut kertomukset.
3. Jos viejästä riippumattomista syistä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tarkastuksia ei voitu tehdä, toimivaltainen viranomainen voi viejän perustellusta pyynnöstä hyväksyä muut asiakirjat, joiden perusteella toimivaltainen viranomainen katsoo, että asetusta (EY) N:o 1/2005 on noudatettu.
5 artikla
Vientitukien maksamatta jättäminen
1. Toisen alakohdan mukaisesti lasketun vientituen eläinkohtaista kokonaismäärää ei makseta:
a)
eläimistä, jotka ovat kuolleet kuljetuksen aikana, ellei 2 kohdasta muuta johdu;
b)
eläimistä, jotka ovat poikineet tai saaneet keskenmenon kuljetuksen aikana ennen kuin eläimet puretaan ensimmäisen kerran lopullisena määräpaikkana olevassa kolmannessa maassa;
c)
eläimistä, joiden osalta toimivaltainen viranomainen toteaa 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen ja/tai kaikkien muiden hallussaan olevien tämän asetuksen noudattamista koskevien todisteiden perusteella, että asetuksen (EY) N:o 1/2005 3-9 artiklaa ja mainituissa artikloissa tarkoitettuja liitteiden säännöksiä ei ole noudatettu.
Sellaisen eläimen paino, josta ei makseta vientitukea, määritetään kiinteämääräisenä jakamalla vienti-ilmoitukseen merkitty kilomääräinen kokonaispaino samassa ilmoituksessa olevalla eläinten kokonaismäärällä.
2. Jos eläimet ovat kuolleet kuljetuksen aikana ylivoimaisen esteen vuoksi sen jälkeen, kun ne ovat poistuneet yhteisön tullialueelta:
a)
maksetaan tuki kokonaisuudessaan silloin, kun on kyse eriyttämättömästä tuesta;
b)
maksetaan asetuksen (EY) N:o 612/2009 25 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettu tukiosuus, silloin kun on kyse eriytetystä tuesta.
6 artikla
Seuraamukset
1. Tuesta vähennetään määrä, joka vastaa 5 artiklan 1 kohdan nojalla maksamatta jätettyä tuen määrää, jos sellaisten eläinten lukumäärä, joista vientitukea ei makseta, on:
a)
yli 1 prosentti hyväksyttyyn vienti-ilmoitukseen merkitystä lukumäärästä, mutta vähintään kaksi eläintä;
tai
b)
enemmän kuin viisi eläintä.
2. Kaikkien vienti-ilmoitukseen merkittyjen eläinten tuki evätään, jos sellaisten eläinten lukumäärä, joista tukea ei makseta 5 artiklan 1 kohdan nojalla, on:
a)
yli 5 prosenttia hyväksyttyyn vienti-ilmoitukseen merkitystä lukumäärästä, mutta vähintään kolme eläintä;
tai
b)
kymmenen eläintä tai enemmän, mutta vähintään 2 prosenttia hyväksyttyyn vienti-ilmoitukseen merkitystä lukumäärästä.
3. Edellä 1 ja 2 kohtaa sovellettaessa ei oteta huomioon eläimiä, jotka kuolevat kuljetuksen aikana tai jotka poikivat tai saavat keskenmenon ennen kuin ne puretaan ensimmäisen kerran lopullisena määräpaikkana olevassa kolmannessa maassa ja joiden osalta viejä todistaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, ettei niiden kuolema, poikiminen tai keskenmeno johtunut asetuksen (EY) N:o 1/2005 noudattamatta jättämisestä.
4. Asetuksen (EY) N:o 612/2009 48 artiklassa tarkoitettua seuraamusta ei sovelleta tämän asetuksen 5 artiklan nojalla maksamatta jätettävään määrään eikä tämän artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla tehtävän vähennyksen määrään.
7 artikla
Liikaa maksettujen määrien periminen
Jos tuen maksamisen jälkeen todetaan, että asetusta (EY) N:o 1/2005 ei ole noudatettu, tuen asianomaista osuutta, johon sisältyy tarvittaessa tämän asetuksen 6 artiklan nojalla sovellettu seuraamus, pidetään perusteettomasti maksettuna, ja se peritään takaisin asetuksen (EY) N:o 612/2009 49 artiklan mukaisesti.
8 artikla
Tietojen toimittaminen
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä maaliskuuta seuraavat tiedot tämän asetuksen soveltamisesta edellisen kalenterivuoden aikana:
a)
sellaisia eläimiä koskevien vienti-ilmoitusten lukumäärä, joista tuki maksettiin, ja sellaisten eläinten lukumäärä, joista tuki maksettiin;
b)
sellaisten vienti-ilmoitusten lukumäärä, joiden osalta tuki jätettiin maksamatta kokonaan tai osittain, sekä sellaisten eläinten lukumäärä, joista tukea ei maksettu;
c)
sellaisten vienti-ilmoitusten lukumäärä, joiden osalta tuki perittiin takaisin kokonaan tai osittain, sekä sellaisten eläinten lukumäärä, joista tuki perittiin takaisin, mukaan lukien eläimet, joiden osalta takaisin perittävät tuet liittyvät ennen kyseessä olevaa ajanjaksoa tapahtuneeseen vientiin;
d)
syyt siihen, että tukea ei maksettu tai tuki perittiin takaisin b ja c alakohdassa tarkoitettujen eläinten osalta, sekä kyseisten eläinten liitteessä I, III ja IV tarkoitettuihin B-, C- ja D-luokkiin merkitty lukumäärä;
e)
kullekin 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetylle luokalle langetettujen seuraamusten lukumäärä sekä vastaavat eläinten lukumäärät ja maksamatta jätetyn vientituen määrät;
f)
euroina ilmaistavat tukimäärät, joita ei maksettu, sekä määrät, jotka perittiin takaisin, mukaan lukien takaisin perittävät määrät, jotka liittyvät ennen kyseessä olevaa ajanjaksoa tapahtuneeseen vientiin;
g)
sellaisten vienti-ilmoitusten ja tukimäärien lukumäärä, joiden osalta perimismenettely on yhä kesken;
h)
kaikki muut jäsenvaltioiden tarpeellisina pitämät tiedot tämän asetuksen toiminnasta.
9 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 639/2003.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä VI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
10 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 16 päivänä syyskuuta 2010.