RÅDETS AFGØRELSE 2010/638/FUSP
af 25. oktober 2010
om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 27. oktober 2009 vedtog Rådet fælles holdning 2009/788/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea (1) som reaktion på sikkerhedsstyrkernes voldelige indgreb over for politiske demonstranter i Conakry den 28. september 2009.
(2)
Den 22. december 2009 vedtog Rådet afgørelse 2009/1003/FUSP om ændring af fælles holdning 2009/788/FUSP (2) om vedtagelse af supplerende restriktive foranstaltninger.
(3)
Den 29. marts 2010 vedtog Rådet afgørelse 2010/186/FUSP om ændring af fælles holdning 2009/788/FUSP (3).
(4)
På grundlag af en gennemgang af fælles holdning 2009/788/FUSP bør de restriktive foranstaltninger forlænges indtil den 27. oktober 2011.
(5)
Unionens gennemførelsesforanstaltninger er gengivet i Rådets forordning (EU) nr. 1284/2009 af 22. december 2009 om visse særlige restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea (4) -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Salg, levering, overførsel eller eksport af våben og af alle typer dertil knyttet materiel, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og -udstyr, paramilitært udstyr samt reservedele til ovennævnte, såvel som udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, fra statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører deres flag, til Republikken Guinea forbydes, uanset om de hidrører fra medlemsstaternes områder eller ej.
2. Det er forbudt
a)
direkte eller indirekte at yde teknisk bistand, udøve mæglervirksomhed eller levere andre tjenester i forbindelse med produkter som omhandlet i stk. 1, eller i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af sådanne produkter til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i Republikken Guinea eller til anvendelse i dette land
b)
direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand i forbindelse med produkter som omhandlet i artikel 1, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, med henblik på salg, levering, overførsel eller eksport af sådanne produkter, eller ydelse af teknisk bistand, udøvelse af mæglervirksomhed eller levering af andre tjenester til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i Republikken Guinea eller til anvendelse i dette land
c)
bevidst og forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå forbuddene i litra a) eller b).
Artikel 2
1. Artikel 1 finder ikke anvendelse på
a)
salg, levering, overførsel eller eksport af militærudstyr, der ikke er bestemt til at dræbe, eller af udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, som udelukkende er til humanitær brug eller beskyttelsesbrug eller til brug for De Forenede Nationers (FN) og Den Europæiske Unions institutionsopbygningsprogrammer eller Unionens og FN's krisestyringsoperationer
b)
salg, levering, overførsel eller eksport af ikke-kampmæssige køretøjer, der er fremstillet eller udstyret med materialer til ballistisk beskyttelse, og som udelukkende er bestemt til beskyttelsesbrug for Unionens og dets medlemsstaters personale i Republikken Guinea
c)
ydelse af teknisk bistand, mæglervirksomhed eller andre tjenester i forbindelse med sådant udstyr eller sådanne programmer og operationer
d)
levering af finansieringsmidler og finansiel bistand i forbindelse med sådant udstyr eller sådanne programmer og operationer,
såfremt sådan eksport og bistand på forhånd er godkendt af den relevante kompetente myndighed
2. Artikel 1 finder ikke anvendelse på beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og militærhjelme, der midlertidigt udføres til Republikken Guinea udelukkende til personlig brug for personel fra FN, Unionen eller dets medlemsstater, repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at nægte de enkelte medlemmer af Det Nationale Råd for Demokrati og Udvikling (CNDD) og personer med tilknytning til dem, jf. listen i bilaget, indrejse i eller gennemrejse af deres område.
2. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.
3. Stk. 1 gælder ikke tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:
a)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
b)
som værtsland for en international konference indkaldt af FN eller i FN's regi
c)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller
d)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.
4. Stk. 3 anses også for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
5. Rådet underrettes behørigt om alle tilfælde, hvor en medlemsstat indrømmer en undtagelse i medfør af stk. 3 eller 4.
6. Medlemsstaterne kan indrømme undtagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, såfremt rejsen er berettiget af tvingende humanitære hensyn eller med henblik på deltagelse i mellemstatslige møder, herunder møder i Unionens regi eller møder arrangeret af en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retsstaten i Republikken Guinea.
7. En medlemsstat, der ønsker at indrømme undtagelser som omhandlet i stk. 6, underretter skriftligt Rådet herom. Undtagelsen anses for at være indrømmet, medmindre ét eller flere medlemmer af Rådet skriftligt gør indsigelse inden to arbejdsdage efter at have modtaget underretning om den foreslåede undtagelse. Hvis ét eller flere medlemmer af Rådet gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede undtagelse.
8. Hvis en medlemsstat i medfør af stk. 3, 4, 6 og 7 tillader personer, der er opført på listen i bilaget, indrejse på eller transit gennem sit område, gælder tilladelsen kun det formål, den er givet til, og de personer, der er berørt deraf.
Artikel 4
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af de enkelte medlemmer af CNDD og fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem, jf. listen i bilaget, indefryses.
2. Ingen midler eller økonomiske ressourcer må direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilaget.
3. En medlemsstats kompetente myndighed kan på vilkår, som den finder passende, tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives eller stilles til rådighed, efter at have konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er
a)
nødvendige til at dække basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilaget, og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
bestemt udelukkende til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
bestemt udelukkende til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, eller
d)
nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed har meddelt, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse, til den kompetente myndighed i de øvrige medlemsstater og Kommissionen mindst to uger før meddelelsen af tilladelsen.
Medlemsstaten underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, den meddeler i medfør af dette stykke.
4. Uanset stk. 1 kan en medlemsstats kompetente myndigheder give tilladelse til frigivelse af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret, der er truffet inden den dato, hvor den i artikel 4, stk. 1, omhandlede fysiske eller juridiske person, enhed eller organ blev medtaget i bilaget, eller af en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftsmæssig kendelse, der er afsagt før nævnte dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse om tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan dom, afgørelse eller kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, afgørelsen eller kendelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person, enhed eller organ, der er opført i bilaget, og
d)
anerkendelse af afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, afgørelsen eller kendelsen må ikke ske i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
Medlemsstaten underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
5. Stk. 2 finder ikke anvendelse på beløb, der tilføres indefrosne konti i form af
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti, eller
b)
forfaldne beløb i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået inden den dato, hvor disse konti blev omfattet af fælles holdning 2009/788/FUSP,
forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.
Artikel 5
1. Rådet vedtager efter forslag fra en medlemsstat eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik ændringer til listen i bilaget, hvis den politiske udvikling i Republikken Guinea tilsiger det.
2. Rådet underretter den pågældende person om sin afgørelse, herunder om begrundelsen for opførelsen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver personen mulighed for at fremsætte bemærkninger.
3. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter personen herom.
Artikel 6
For at give ovennævnte foranstaltninger størst mulig virkning tilskynder EU tredjelande til at vedtage restriktive foranstaltninger svarende til de i denne afgørelse indeholdte.
Artikel 7
Fælles holdning 2009/788/FUSP ophæves.
Artikel 8
1. Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
2. Denne afgørelse finder anvendelse indtil den 27. oktober 2011.Gennemførelsen overvåges løbende. Afgørelsen forlænges eller ændres alt efter tilfældet, hvis Rådet skønner, at dens mål ikke er nået.
Udfærdiget i Luxembourg, den 25. oktober 2010.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2010/638/YUTP,
annettu 25 päivänä lokakuuta 2010,
Guinean tasavaltaan kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvosto hyväksyi 27 päivänä lokakuuta 2009 Guinean tasavaltaan kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä yhteisen kannan 2009/788/YUTP (1), joka laadittiin turvallisuusjoukkojen vaiennettua väkivaltaisesti poliittiset mielenosoittajat Conakryssa 28 päivänä syyskuuta 2009.
(2)
Neuvosto hyväksyi 22 päivänä joulukuuta 2009 yhteisen kannan 2009/788/YUTP muuttamisesta päätöksen 2009/1003/YUTP (2), johon sisältyi lisää rajoittavia toimenpiteitä.
(3)
Neuvosto hyväksyi 29 päivänä maaliskuuta 2010 päätöksen 2010/186/YUTP yhteisen kannan 2009/788/YUTP muuttamisesta (3).
(4)
Yhteisen kannan 2009/788/YUTP uudelleentarkastelun perusteella rajoittavia toimenpiteitä olisi jatkettava 27 päivään lokakuuta 2011.
(5)
Unionin täytäntöönpanotoimenpiteet on esitetty tietyistä Guinean tasavaltaan kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 22 päivänä joulukuuta 2009 annetussa neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1284/2009 (4),
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Kielletään jäsenvaltioiden kansalaisilta tai jäsenvaltioiden alueelta käsin taikka jäsenvaltioiden lippua käyttäviä aluksia tai ilma-aluksia käyttäen tapahtuva aseiden ja kaikenlaisten niihin liittyvien tarvikkeiden, myös ampuma-aseiden ja -tarvikkeiden, sotilasajoneuvojen ja -laitteiden, puolisotilaallisten tarvikkeiden ja edellä mainittuihin tarkoitettujen varaosien sekä sellaisten tarvikkeiden, joita voitaisiin käyttää kansallisiin sortotoimiin, myynti, toimitus, siirto ja vienti Guinean tasavaltaan siitä riippumatta, ovatko ne peräisin jäsenvaltioiden alueelta.
2. Kielletään:
(a)
edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tavaroihin sekä kyseisten tavaroiden hankkimiseen, valmistamiseen, huoltoon ja käyttöön liittyvän teknisen avun, välityspalvelujen tai muiden palvelujen suora tai välillinen antaminen Guinean tasavallassa oleville luonnollisille henkilöille, oikeushenkilöille, yhteisöille tai elimille tai käytettäväksi Guinean tasavallassa;
(b)
edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tavaroihin liittyvän rahoituksen tai rahoitustuen, mukaan lukien erityisesti avustukset, lainat ja vientiluottovakuutukset, myöntäminen suoraan tai välillisesti näiden tavaroiden myyntiin, toimittamiseen, siirtoon tai vientiin sekä niihin liittyvän teknisen avun, välityspalvelujen tai muiden palvelujen antamiseen Guinean tasavallassa oleville luonnollisille henkilöille, oikeushenkilöille, yhteisöille tai elimille tai käytettäväksi Guinean tasavallassa;
(c)
tietoinen ja tarkoituksellinen osallistuminen sellaisiin toimiin, joiden tavoitteena tai seurauksena on a tai b alakohdassa tarkoitettujen kieltojen kiertäminen.
2 artikla
1. Edellä olevaa 1 artiklaa ei sovelleta:
(a)
pelkästään humanitaariseen tai suojaavaan käyttöön tai yhteiskunnan rakenteiden kehittämistä koskeviin Yhdistyneiden Kansakuntien (YK) ja Euroopan unionin ohjelmiin taikka unionin ja YK:n kriisinhallintaoperaatioihin tarkoitettujen ei-tappavien puolustustarvikkeiden tai sellaisten tarvikkeiden, joita voitaisiin käyttää kansallisiin sortotoimiin, myyntiin, toimitukseen, siirtoon tai vientiin;
(b)
sellaisten ajoneuvojen myyntiin, toimitukseen, siirtoon tai vientiin, jotka eivät ole taisteluajoneuvoja, mutta jotka on valmistettu tai varustettu käyttäen materiaaleja, joilla aikaansaadaan ballistinen suoja, ja jotka on tarkoitettu yksinomaan käytettäviksi unionin ja sen jäsenvaltioiden henkilöstön suojaamiseen Guinean tasavallassa;
(c)
näihin tarvikkeisiin tai ohjelmiin ja operaatioihin liittyvän teknisen avun, välityspalvelujen ja muiden palvelujen antamiseen;
(d)
näihin tarvikkeisiin tai ohjelmiin ja operaatioihin liittyvän rahoituksen tai rahoitustuen antamiseen,
edellyttäen, että asiaankuuluva toimivaltainen viranomainen on ennalta hyväksynyt tämän viennin ja avun.
2. Edellä olevaa 1 artiklaa ei sovelleta sellaiseen suojavaatetukseen, luodinkestävät liivit ja sotilaskypärät mukaan luettuina, jonka YK:n henkilökunta, unionin tai sen jäsenvaltioiden henkilökunta, tiedotusvälineiden edustajat sekä humanitaarisessa työssä ja kehitysyhteistyössä toimivat työntekijät ja avustava henkilökunta vievät tilapäisesti Guinean tasavaltaan yksinomaan henkilökohtaiseen käyttöönsä.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen liitteessä lueteltujen kansallisen demokratia- ja kehitysneuvoston (CNDD) yksittäisten jäsenten ja heitä lähellä olevien henkilöiden pääsyn alueelleen tai kauttakulun alueensa kautta.
2. Edellä oleva 1 kohta ei velvoita jäsenvaltiota kieltämään omien kansalaistensa pääsyä alueelleen.
3. Edellä oleva 1 kohta ei vaikuta tapauksiin, joissa jokin kansainvälisen oikeuden velvoite sitoo jäsenvaltiota, etenkin:
(a)
kansainvälisen hallitustenvälisen järjestön isäntämaana;
(b)
YK:n koolle kutsuman tai sen puitteissa järjestettävän kansainvälisen konferenssin isäntämaana; tai
(c)
erioikeuksia ja vapauksia myöntävän monenvälisen sopimuksen nojalla; tai
(d)
Pyhän istuimen (Vatikaanivaltion) ja Italian välillä vuonna 1929 tehdyn sopimuksen (lateraanisopimus) perusteella.
4. Edellä olevan 3 kohdan katsotaan koskevan myös tapauksia, joissa jäsenvaltio toimii Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (ETYJ) isäntämaana.
5. Neuvostolle on asianmukaisesti ilmoitettava kaikista tapauksista, joissa jäsenvaltio myöntää poikkeuksen 3 tai 4 kohdan nojalla.
6. Jäsenvaltiot voivat myöntää poikkeuksia 1 kohdan nojalla toteutettavista toimenpiteistä, jos matkustaminen on perusteltua pakottavista humanitaarisista syistä tai osallistumiseksi sellaisiin hallitustenvälisiin kokouksiin, unionin järjestämät tai ETYJin puheenjohtajavaltiona toimivan jäsenvaltion isännöimät kokoukset mukaan lukien, joissa käydään demokratiaa, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota Guinean tasavallassa välittömästi edistävää poliittista vuoropuhelua.
7. Jäsenvaltion, joka haluaa myöntää 6 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia, on ilmoitettava siitä neuvostolle kirjallisesti. Poikkeus katsotaan myönnetyksi, jollei yksi tai useampi neuvoston jäsen esitä kirjallista vastalausetta kahden työpäivän kuluessa ehdotettua poikkeusta koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta. Jos yksi tai useampi neuvoston jäsen esittää vastalauseen, neuvosto voi määräenemmistöllä päättää myöntää ehdotetun poikkeuksen.
8. Jos jäsenvaltio 3, 4, 6 ja 7 kohdan nojalla sallii liitteessä lueteltujen henkilöiden pääsyn alueelleen tai kauttakulun alueensa kautta, lupa on rajoitettava koskemaan ainoastaan sitä tarkoitusta, johon se on myönnetty, ja niitä henkilöitä, joista on kyse.
4 artikla
1. Jäädytetään kaikki liitteessä lueteltujen kansallisen demokratia- ja kehitysneuvoston yksittäisten jäsenien ja heitä lähellä olevien luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elinten hallussa, omistuksessa, hallinnassa tai valvonnassa olevat varat ja taloudelliset resurssit.
2. Varoja tai taloudellisia resursseja ei saa suoraan tai välillisesti asettaa liitteessä lueteltujen luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elinten saataville tai hyödynnettäviksi.
3. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamiseen tai tiettyjen varojen tai taloudellisten resurssien asettamiseen saataville asianmukaisiksi katsominsa ehdoin ja todettuaan, että kyseiset varat tai taloudelliset resurssit:
(a)
ovat tarpeen liitteessä lueteltujen henkilöiden ja heidän huollettavinaan olevien perheenjäsenten perustarpeiden tyydyttämiseksi mukaan lukien menot, jotka aiheutuvat elintarvikkeiden hankinnasta, vuokrasta tai asuntolainasta, lääkkeistä ja sairaanhoidosta, veroista, vakuutusmaksuista ja julkisten palvelujen käytöstä;
(b)
on tarkoitettu yksinomaan oikeudellisiin palveluihin liittyvien kohtuullisten palkkioiden maksamiseen ja tällaisista palveluista aiheutuneiden kulujen korvaamiseen;
(c)
on tarkoitettu yksinomaan jäädytettyjen varojen tai jäädytettyjen taloudellisten resurssien tavanomaisesta säilyttämisestä tai hoidosta aiheutuvien palkkioiden tai palvelumaksujen maksamiseen; tai
(d)
ovat tarpeen poikkeuksellisia menoja varten edellyttäen, että toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle vähintään kaksi viikkoa ennen luvan antamista perusteet, joiden nojalla se katsoo, että erityinen lupa olisi annettava.
Jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tämän artiklan nojalla annettavista luvista.
4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamisen, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
(a)
varoihin tai taloudellisiin resursseihin kohdistuu panttioikeus, jonka tuomioistuin, hallintoviranomainen tai välimiesoikeus on perustanut ennen sitä päivää, jolloin 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu luonnollinen henkilö, oikeushenkilö, yhteisö tai elin on sisällytetty liitteeseen, tai tuomioistuimen, viranomaisen tai välimiesoikeuden ennen tuota päivää antama tuomio;
(b)
varoja tai taloudellisia resursseja käytetään yksinomaan tällaisella panttioikeudella turvattujen tai tällaisella tuomiolla vahvistettujen saatavien maksamiseen niiden lakien ja muiden säännösten asettamissa rajoissa, jotka koskevat sellaisten henkilöiden oikeuksia, joilla on tällaisia saatavia;
(c)
panttioikeutta ei ole perustettu tai tuomiota annettu liitteessä luetellun luonnollisen henkilön, oikeushenkilön, yhteisön tai elimen eduksi; ja
(d)
panttioikeuden tai tuomion tunnustaminen ei ole kyseisen jäsenvaltion oikeusjärjestyksen perusteiden vastaista.
Jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tämän artiklan nojalla annetuista luvista.
5. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta seuraaviin jäädytetyille tileille lisättäviin määriin:
(a)
näistä tileistä kertyviin korko- tai muihin tuottoihin; tai
(b)
sellaisista sopimuksista tai velvoitteista johtuviin maksuihin, jotka tehtiin tai jotka syntyivät ennen sitä päivää, josta lähtien näihin tileihin on sovellettu yhteistä kantaa 2009/788/YUTP,
edellyttäen, että kyseisiin korkotuottoihin, muihin tuottoihin ja maksuihin sovelletaan edelleen 1 kohtaa.
5 artikla
1. Neuvosto hyväksyy muutoksia liitteessä olevaan luetteloon jäsenvaltion tai unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksesta, jos Guinean tasavallan poliittiset tapahtumat sitä edellyttävät.
2. Neuvosto antaa päätöksensä, myös luetteloon ottamisen perusteet, tiedoksi asianomaiselle henkilölle joko suoraan, jos osoite on tiedossa, tai julkaisemalla ilmoituksen ja antaa kyseessä olevalle henkilölle mahdollisuuden esittää huomautuksia.
3. Jos huomautuksia tehdään tai jos esitetään olennaista uutta näyttöä, neuvosto tarkastelee päätöstään uudelleen ja ilmoittaa asiasta kyseiselle henkilölle.
6 artikla
Jotta edellä mainitut toimenpiteet olisivat mahdollisimman tehokkaita, unioni kannustaa kolmansia valtioita toteuttamaan rajoittavia toimenpiteitä, jotka ovat samankaltaisia kuin tähän päätökseen sisältyvät rajoittavat toimenpiteet.
7 artikla
Kumotaan yhteinen kanta 2009/788/YUTP.
8 artikla
1. Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
2. Tätä päätöstä sovelletaan 27 päivään lokakuuta 2011. Se on jatkuvan tarkastelun alainen. Se voidaan tarvittaessa uusia tai sitä voidaan muuttaa, jos neuvosto katsoo, ettei sen tavoitteita ole saavutettu.
Tehty Luxemburgissa 25 päivänä lokakuuta 2010.