KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) nr. 521/2012
af 19. juni 2012
om ændring af forordning (EF) nr. 1187/2009 om eksportlicenser for oste, der skal eksporteres til Amerikas Forenede Stater under visse GATT-kontingenter
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 170 og 171, stk. 1, sammenholdt med artikel 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til kapitel III, afdeling 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1187/2009 af 27. november 2009 om særlige gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår eksportlicenser og eksportrestitutioner for mælk og mælkeprodukter (2), der indeholder betingelserne for ansøgning om eksportlicenser samt proceduren for tildeling af disse eksportlicenser under kontingentet for De Forenede Stater.
(2)
I henhold til artikel 21 i forordning (EF) nr. 1187/2009 blev Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 789/2011 af 5. august 2011 om åbning af proceduren for tildeling af eksportlicenser for oste, der i 2012 skal eksporteres til Amerikas Forenede Stater under visse GATT-kontingenter (3), vedtaget for kontingentåret 2012.
(3)
For at lette administrationen er det hensigtsmæssigt at der i kapitel III, afdeling 2, i forordning (EF) nr. 1187/2009 indarbejdes en permanent mekanisme for åbning af en årlig procedure for tildeling af eksportlicenser i stedet for at vedtage en særskilt forordning hvert år.
(4)
Forordning (EF) nr. 1187/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(5)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1187/2009 foretages følgende ændringer:
1)
Kapitel III, afdeling 2, affattes således:
»AFDELING 2
Eksport til Amerikas Forenede Stater
Artikel 21
For produkter henhørende under KN-kode 0406 skal der fremlægges en eksportlicens, jf. bestemmelserne i denne afdeling, når de eksporteres til USA under følgende kontingenter:
a)
det supplerende kontingent, der følger af landbrugsaftalen
b)
de toldkontingenter, der oprindeligt var en følge af Tokyo-runden, og som USA har indrømmet Østrig, Finland og Sverige i Uruguay-rundens liste XX
c)
de toldkontingenter, der oprindeligt var en følge af Uruguay-runden, og som USA har indrømmet Tjekkiet, Ungarn, Polen og Slovakiet i Uruguay-rundens liste XX.
Artikel 22
1. Ansøgning om licens indgives til de kompetente myndigheder i perioden 1. september til 10. september i året før kontingentåret, for hvilket eksportlicenserne er udstedt. Alle ansøgninger skal indgives samtidig til en enkelt medlemsstats myndigheder.
Kontingenterne i artikel 21 åbnes på årsbasis for perioden 1. januar til 31. december.
I rubrik 16 i licensansøgningen og i licensen anføres den ottecifrede produktkode i den kombinerede nomenklatur. Licenserne gælder dog også for enhver anden kode, der henhører under KN-kode 0406.
Licensansøgningen og licensen skal i rubrik 20 indeholde følgende angivelse:
»Eksport til Amerikas Forenede Stater:
Kontingent for … (år) - kapitel III, afdeling 2, i forordning (EF) nr. 1187/2009.
Kontingentbetegnelse …«
2. Hver ansøger kan for hvert af de i kolonne 3 i bilag IIa angivne kontingenter indgive en eller flere licensansøgninger, forudsat at den samlede mængde, der ansøges om pr. kontingent, ikke overstiger den maksimumsmængde, der er fastsat i artikel 22a.
Med henblik herpå og i det tilfælde, at den disponible mængde i kolonne 4, der står til rådighed for en af de i kolonne 2 i bilag IIa nævnte produktgrupper, er fordelt mellem kontingentet fra Uruguay-runden og kontingentet fra Tokyo-runden, skal begge kontingenter betragtes som to separate kontingenter.
3. For ansøgningen skal stilles en sikkerhed i henhold til artikel 9.
4. Ansøgere om eksportlicenser skal godtgøre, at de har udført produkter under det pågældende kontingent til USA i mindst et af de tre foregående år, og at deres udpegede importør er deres datterselskab.
Det bevis på handel, der er omhandlet i første afsnit, forelægges i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1301/2006 (4).
5. Ansøgerne anfører følgende i ansøgningerne om eksportlicenser:
a)
betegnelsen på den produktgruppe, der er omfattet af det amerikanske kontingent ifølge tillægsbemærkning 16 til 23 samt 25 i kapitel 4 i Harmonized Tariff Schedule of the United States of America
b)
varebeskrivelserne ifølge Harmonized Tariff Schedule of the United States of America
c)
navn og adresse på den importør, som ansøgeren har udpeget i USA.
6. Ansøgningerne om eksportlicenser skal være ledsaget af en erklæring fra den udpegede importør om, at han ifølge de i USA gældende regler er berettiget til at få udstedt en importlicens for de i artikel 21 nævnte produkter.
7. En ansøgning tages kun i betragtning, hvis den overholder de fastsatte maksimumsmængder, indeholder alle de oplysninger og ledsages af de dokumenter, der er nævnt i denne artikel.
8. Oplysningerne i henhold til denne artikel udfærdiges i overensstemmelse med modellen i bilag IIb.
Artikel 22a
Med hensyn til kontingenterne med betegnelserne 22-Tokyo, 22-Uruguay, 25-Tokyo og 25-Uruguay i kolonne 3 i bilag IIa skal den samlede mængde, der ansøges om pr. kontingent, omfatte mindst 10 tons og må ikke overstige den mængde, der er disponibel under det pågældende kontingent som fastsat i kolonne 4 i samme bilag.
Med hensyn til de øvrige kontingenter i kolonne 3 i bilag IIa skal den samlede mængde, der ansøges om pr. kontingent, omfatte mindst 10 tons, men højst 40 % af den mængde, der er disponibel under det pågældende kontingent som fastsat i kolonne 4 i samme bilag.
Artikel 22b
1. Medlemsstaterne underretter senest den 18. september Kommissionen om hver ansøgning, der er indgivet for kontingenterne i bilag IIa, eller i givet fald, at der ingen ansøgninger er indgivet.
2. Underretningen omfatter for hvert kontingent:
a)
en liste over ansøgere, deres navn, adresse og referencenummer
b)
de mængder, som hver ansøger har ansøgt om, opdelt efter produktkode i den kombinerede nomenklatur, samt deres kode i Harmonised Tariff Schedule of the United States of America
c)
navn og adresse samt referencenummer på den af ansøgeren udpegede importør.
Artikel 23
1. Hvis ansøgningen om eksportlicens for et kontingent, der er omhandlet i artikel 21, overstiger den mængde, som er disponibel for det pågældende år, fastsætter Kommissionen en tildelingskoefficient senest den 31. oktober.
Den mængde, der bliver resultatet af at anvende koefficienten, rundes ned til det nærmeste hele kg.
Sikkerheden frigives helt eller delvis for afviste ansøgninger og for de mængder, der overstiger de tildelte mængder.
2. Hvis resultatet af at anvende tildelingskoefficienten ville være, at der skulle tildeles mængder for mindre end 10 tons pr. ansøger, tildeler de pågældende medlemsstater de tilsvarende disponible mængder ved lodtrækning pr. kontingent. Medlemsstaten trækker lod om 10 tons blandt de ansøgere, der ellers ville være blevet tildelt mindre end 10 tons pr. kontingent som følge af anvendelsen af tildelingskoefficienten.
Mængder på under 10 tons, der er tilbage efter fastlæggelsen af partierne, fordeles ligeligt på partierne på 10 tons, før der trækkes lod.
Fører anvendelse af tildelingskoefficienten til en mængde på under 10 tons pr. kontingent, anses denne mængde for et enkelt parti.
Sikkerheden for ansøgninger, der ikke imødekommes ved lodtrækningen, frigives straks.
3. De medlemsstater, der er berørt af lodtrækningen, giver senest fem arbejdsdage efter offentliggørelsen af tildelingskoefficienterne Kommissionen meddelelse om de mængder pr. ansøger, produktkoderne, ansøgerens referencenummer og den udpegede importørs referencenummer, som der er tildelt licenser for.
Mængder tildelt ved lodtrækning skal fordeles på de enkelte KN-koder i forhold til de mængder af produktet pr. KN-kode, der er ansøgt om.
4. Hvis der ansøges om eksportlicenser for produktmængder, som ikke overstiger de i artikel 21 omhandlede kontingenter for det pågældende år, kan Kommissionen tildele de resterende mængder til interesserede i forhold til de indgivne ansøgninger ved anvendelse af en tildelingskoefficient. Den mængde, der bliver resultatet af at anvende koefficienten, rundes ned til det nærmeste hele kg.
I så fald skal de erhvervsdrivende senest en uge efter offentliggørelsen af tildelingskoefficienten give den berørte medlemsstats myndigheder meddelelse om, hvilken supplerende mængde de accepterer. Den stillede sikkerhed forhøjes tilsvarende.
Artikel 24
1. Kommissionen giver meddelelse om navnene på de udpegede importører, jf. artikel 22, stk. 5, litra c), og om de tildelte kontingenter, til myndighederne i USA.
2. Hvis den udpegede importør ikke får tildelt importlicens for de pågældende mængder, under omstændigheder, der ikke skaber tvivl om, at den erhvervsdrivende, der afgiver den i artikel 22, stk. 6, omhandlede erklæring, har været i god tro, kan medlemsstaten tillade, at den erhvervsdrivende udpeger en anden importør, hvis denne er anført på den liste, der er sendt til myndighederne i USA, jf. stk. 1.
3. Medlemsstaten underretter snarest muligt Kommissionen om ændringen af den udpegede importør, og Kommissionen underretter myndighederne i USA herom.
Artikel 25
1. For de mængder, som der er tildelt licenser for, udstedes eksportlicenserne senest den 15. december i året før kontingentåret.
Licenserne er gyldige fra den 1. januar til den 31. december i kontingentåret.
Licenserne skal i rubrik 20 indeholde følgende angivelse:
»gyldig fra den 1. januar til den 31. december … (år).«
2. Sikkerhedsstillelsen for eksportlicenser frigives mod fremlæggelse af det bevis, der er omhandlet i artikel 32, stk. 2, i forordning (EF) nr. 376/2008, sammen med det transportdokument, der er omhandlet i artikel 17, stk. 3, i forordning (EF) nr. 612/2009, og hvorpå der som destination er angivet Amerikas Forenede Stater.
3. Licenser, der udstedes i henhold til denne artikel, er kun gyldige for eksport af produkter under kontingenter, som er omhandlet i artikel 21.
Artikel 26
Bestemmelserne i kapitel II anvendes, undtagen artikel 7 og 10.
2)
Bilag IIa og IIb, hvis tekst findes i bilaget til nærværende forordning, tilføjes.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den gælder for eksportlicenser, der ansøges om fra den 1. september 2012, for produkter, der skal eksporteres i kontingentåret 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juni 2012.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 521/2012,
annettu 19 päivänä kesäkuuta 2012,
asetuksen (EY) N:o 1187/2009 muuttamisesta tietyissä GATT-kiintiöissä Amerikan yhdysvaltoihin vietävän juuston vientitodistuksen osalta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) ja erityisesti sen 170 artiklan ja 171 artiklan 1 kohdan yhdessä 4 artiklan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista erityissäännöistä maidon ja maitotuotteiden vientitodistusten ja vientitukien osalta 27 päivänä marraskuuta 2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1187/2009 (2) III luvun 2 jaksossa vahvistetaan vientitodistusten hakemista koskevat edellytykset sekä menettely kyseisten todistusten myöntämiseksi kiintiössä tapahtuvaa Yhdysvaltoihin suuntautuvaa vientiä varten.
(2)
Tietyissä GATT-kiintiöissä Amerikan yhdysvaltoihin vuonna 2012 vietävien juustojen vientitodistusten myöntämistä koskevan menettelyn aloittamisesta 5 päivänä elokuuta 2011 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 789/2011 (3) hyväksyttiin kiintiövuoden 2012 osalta asetuksen (EY) N:o 1187/2009 21 artiklan mukaisesti.
(3)
Hallinnon yksinkertaistamiseksi on aiheellista sisällyttää asetuksen (EY) N:o 1187/2009 III luvun 2 jaksoon pysyvä järjestely vientitodistusten myöntämistä koskevan vuotuisen menettelyn avaamiseksi, sen sijaan, että asiasta annetaan vuosittain erillinen asetus.
(4)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1187/2009 olisi muutettava.
(5)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1187/2009 seuraavasti:
1)
Korvataan III luvun 2 jakso seuraavasti:
”2 JAKSO
Vienti Yhdysvaltoihin
21 artikla
Kun CN-koodin 0406 tuotteita viedään Yhdysvaltoihin seuraavissa kiintiöissä, on esitettävä tämän jakson mukainen vientitodistus:
a)
maataloussopimuksessa määrätty lisäkiintiö;
b)
alun perin Tokion kierrokselta johtuvat ja Yhdysvaltojen Itävallalle, Suomelle ja Ruotsille Uruguayn kierroksen luettelossa XX myöntämät tariffikiintiöt;
c)
alun perin Uruguayn kierrokselta johtuvat ja Yhdysvaltojen Tšekille, Unkarille, Puolalle ja Slovakialle Uruguayn kierroksen luettelossa XX myöntämät tariffikiintiöt.
22 artikla
1. Vientitodistushakemukset on jätettävä toimivaltaiselle viranomaiselle sitä kiintiövuotta, jolle vientitodistukset myönnetään, edeltävän vuoden 1 ja 10 päivän syyskuuta välisenä aikana. Kaikki hakemukset on jätettävä yhtä aikaa yhden jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
Edellä 21 artiklassa tarkoitetut kiintiöt avataan vuodeksi kerrallaan 1 päivästä tammikuuta 31 päivään joulukuuta ulottuvaksi kaudeksi.
Todistushakemusten ja todistusten 16 kohdassa on oltava yhdistetyn nimikkeistön kahdeksannumeroinen tuotekoodi. Todistukset ovat kuitenkin voimassa myös CN-koodiin 0406 kuuluvia muita koodeja varten.
Todistushakemuksen ja todistuksen 20 kohdassa on oltava seuraava merkintä:
”Vienti Amerikan yhdysvaltoihin:
Vuoden … kiintiö - asetuksen (EY) N:o 1187/2009 III luvun 2 jakso
Kiintiö: …”
2. Kukin hakija voi jättää kunkin liitteessä II a olevassa sarakkeessa 3 mainitun kiintiön osalta yhden tai useamman todistushakemuksen, jos kiintiötä kohden haettu kokonaismäärä ei ylitä 22 a artiklassa vahvistettuja enimmäismääriä.
Jos liitteessä II a olevassa sarakkeessa 2 tarkoitetun saman tuoteryhmän sarakkeessa 4 ilmoitetut käytettävissä olevat määrät jaetaan Uruguayn kierroksen ja Tokion kierroksen kiintiöön, nämä kiintiöt on tällöin katsottava kahdeksi erilliseksi kiintiöksi.
3. Hakemusten esittäminen edellyttää vakuuden antamista 9 artiklan säännösten mukaisesti.
4. Vientitodistusten hakijoiden on osoitettava vieneensä kyseiseen kiintiöön kuuluvia tuotteita Yhdysvaltoihin vähintään yhtenä vuotena kolmen edeltävän kalenterivuoden aikana ja että nimetty maahantuoja on hakijan tytäryhtiö.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu todiste käydystä kaupasta on esitettävä komission asetuksen (EY) N:o 1301/2006 (4) 5 artiklan toisen kohdan mukaisesti.
5. Vientitodistusten hakijoiden on merkittävä hakemukseen:
a)
kuvaus Yhdysvaltojen kiintiön kattamasta tuoteryhmästä Yhdysvaltojen yhtenäistetyn tullitariffin (Harmonized Tariff Schedule of the United States) 4 ryhmän 16-23 ja 25 lisähuomautuksen mukaisesti;
b)
Yhdysvaltojen yhtenäistetyn tullitariffin (Harmonized Tariff Schedule of the United States) mukaiset tuotteiden nimet;
c)
hakijan nimeämän maahantuojan nimi ja osoite Yhdysvalloissa.
6. Vientitodistushakemuksen mukana on oltava nimetyn maahantuojan vakuutus siitä, että maahantuojalle voidaan Yhdysvalloissa tuontitodistusten myöntämistä koskevien voimassa olevien sääntöjen mukaan antaa tuontitodistus 21 artiklassa tarkoitetuille tuotteille.
7. Hakemukset voidaan hyväksyä ainoastaan, jos niissä noudatetaan enimmäismääriä ja ne sisältävät kaikki tässä artiklassa tarkoitetut tiedot ja asiakirjat.
8. Tässä artiklassa tarkoitetut tiedot on esitettävä liitteessä II b vahvistetun mallin mukaisesti.
22 a artikla
Liitteessä II a olevassa sarakkeessa 3 mainittujen 22-Tokio-, 22-Uruguay-, 25-Tokio- ja 25-Uruguay-kiintiöiden osalta hakijan esittämän kokonaismäärän kiintiötä kohden on oltava vähintään 10 tonnia, eikä se saa ylittää kyseisessä kiintiössä käytettävissä olevaa mainitun liitteen sarakkeessa 4 vahvistettua määrää.
Liitteessä II a olevassa sarakkeessa 3 mainittujen muiden kiintiöiden osalta hakijan esittämän kokonaismäärän kiintiötä kohden on oltava vähintään 10 tonnia, eikä se saa ylittää 40:tä prosenttia kyseisessä kiintiössä käytettävissä olevasta mainitun liitteen sarakkeessa 4 vahvistetusta määrästä.
22 b artikla
1. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle viimeistään 18 päivänä syyskuuta tieto kunkin liitteessä II a mainitun kiintiön osalta jätetyistä hakemuksista tai siitä, ettei hakemuksia ole jätetty.
2. Tiedonantoon on sisällyttävä kunkin kiintiön osalta
a)
hakijoiden luettelo, jossa ilmoitetaan hakijan nimi, osoite ja viitenumero;
b)
kunkin hakijan hakemat määrät yhdistetyn nimikkeistön tuotekoodien sekä Amerikan yhdysvaltojen yhtenäistetyn tariffinimikkeistön tuotekoodien mukaisesti eriteltyinä;
c)
hakijan nimeämän maahantuojan nimi, osoite ja viitenumero.
23 artikla
1. Jos jotakin 21 artiklassa tarkoitettua kiintiötä koskevat vientitodistushakemukset ylittävät kyseisenä vuonna käytettävissä olevan määrän, komissio vahvistaa haettuihin määriin sovellettavan jakokertoimen viimeistään 31 päivänä lokakuuta.
Kertoimen soveltamisen tuloksena saatava määrä pyöristetään alaspäin lähimpään kilogrammaan.
Hylättyjen hakemusten ja myönnetyt määrät ylittävien määrien vakuudet vapautetaan kokonaan tai osittain.
2. Kun jakokertoimen soveltaminen johtaisi siihen, että määriä voitaisiin myöntää kiintiötä ja hakijaa kohden alle 10 tonnille, asianomaiset jäsenvaltiot jakavat käytettävissä olevat määrät kunkin kiintiön osalta arpomalla. Jäsenvaltiot arpovat 10 tonnin suuruisia eriä sellaisten hakijoiden joukosta, joille olisi jakokertoimen soveltamisen vuoksi myönnetty alle 10 tonnia.
Jos eriä muodostettaessa jäljelle jää alle 10 tonnin määrä, tämä määrä on lisättävä tasapuolisesti 10 tonnin eriin ennen arpomista.
Jos jakokertoimen soveltamisen vuoksi jäljelle jää alle 10 tonnin määrä kiintiötä kohden, tätä määrää on pidettävä yhtenä eränä.
Arvonnassa hävinneisiin hakemuksiin liittyvä vakuus on vapautettava viipymättä.
3. Jäsenvaltioiden, jotka suorittavat määrien jakamisen arpomalla, on annettava komissiolle tiedoksi viiden työpäivän kuluessa jakokertoimien julkaisemisesta kunkin kiintiön osalta kullekin hakijalle myönnetyt määrät, tuotekoodi, hakijan viitenumero ja nimetyn maahantuojan viitenumero.
Arpomalla jaetut määrät on jaoteltava eri CN-koodeihin suhteessa vastaavien koodien osalta haettuihin tuotemääriin.
4. Kun vientitodistuksia haetaan määrille, jotka eivät ylitä 21 kohdassa tarkoitetuissa kiintiöissä kyseisenä vuonna käytettävissä olevia määriä, komissio jakaa jäljellä olevat määrät hakijoiden kesken suhteessa haettuihin määriin jakokerrointa käyttäen. Kertoimen soveltamisen tuloksena saatava määrä pyöristetään alaspäin lähimpään kilogrammaan.
Tällaisessa tapauksessa toimijoiden on ilmoitettava asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle hyväksymänsä lisämäärä viikon kuluessa jakokertoimen julkaisemisesta. Asetettua vakuutta korotetaan tällöin vastaavasti.
24 artikla
1. Komissio ilmoittaa 22 artiklan 5 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen nimettyjen maahantuojien nimet ja myönnetyt määrät Yhdysvaltojen toimivaltaisille viranomaisille.
2. Jos kyseessä olevaa määrää koskevaa tuontitodistusta ei myönnetä nimetylle maahantuojalle olosuhteissa, jotka eivät kyseenalaista 22 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun vakuutuksen antaneen toimijan vilpittömyyttä, jäsenvaltio voi antaa toimijalle luvan nimetä toinen maahantuoja edellyttäen, että maahantuoja on Yhdysvaltojen toimivaltaisille viranomaisille tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoitetussa luettelossa.
3. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle nimetyn maahantuojan muuttumisesta mahdollisimman nopeasti, ja komissio ilmoittaa siitä Yhdysvaltojen toimivaltaisille viranomaisille.
25 artikla
1. Vientitodistukset on annettava viimeistään sen vuoden 15 päivänä joulukuuta, joka edeltää todistuksissa myönnettyjen määrien kiintiövuotta.
Todistukset ovat voimassa kiintiövuoden 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän joulukuuta välisen ajan.
Todistusten 20 kohdassa on oltava seuraava merkintä:
”voimassa 1.1.- 31.12. … (vuosi).”
2. Vientitodistusten vakuudet on vapautettava esitettäessä asetuksen (EY) N:o 376/2008 32 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu todiste sekä asetuksen (EY) N:o 612/2009 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu kuljetusasiakirja, jossa määräpaikaksi mainitaan Yhdysvallat.
3. Tämän artiklan mukaisesti myönnetyt todistukset koskevat ainoastaan 21 artiklassa tarkoitettujen kiintiöiden alaisten tuotteiden vientiä.
26 artikla
Sovelletaan II luvun säännöksiä, lukuun ottamatta 7 ja 10 artiklan säännöksiä.
2)
Lisätään liitteet II a ja II b, joiden teksti on tämän asetuksen liitteenä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 2012 alkaen haettuihin vientitodistuksiin, jotka koskevat kiintiövuonna 2013 vietäviä tuotteita.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä kesäkuuta 2012.