KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 420/2011
af 29. april 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 1881/2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler (1), særlig artikel 2, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1881/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer (2) er der fastsat grænseværdier for forurenende stoffer i en række fødevarer.
(2)
Under hensyntagen til de varierende fortolkninger af, hvilken del af krabber der skal analyseres til kontrol af, om grænseværdien for cadmium er overholdt, bør det præciseres, at den grænseværdi, der er fastsat i bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006 for indholdet af cadmium i krebsdyr, gælder for muskelkød fra lemmer (ben og kløer) og bagkrop. For krabber og krabbelignende krebsdyr gælder grænseværdien kun for lemmer. Denne definition udelukker andre dele af krebsdyr såsom cephalothorax hos krabber og ikke-spiselige dele (hudpanser (skal) og hale). Cephalothorax omfatter fordøjelsesorganerne (hepatopancreas), som vides at indeholde høje koncentrationer af cadmium. Da det vil være helt almindeligt, at forbrugerne i visse medlemsstater regelmæssigt indtager dele af cephalothorax, vil forbrugervejledning i medlemsstatsregi med det formål at begrænse forbruget af disse dele kunne være hensigtsmæssigt som middel til at reducere eksponeringen for cadmium. Der er offentliggjort en baggrundsorientering (Information Note) om emnet på webstedet for Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Sundhed og Forbrugere (3).
(3)
Af overensstemmelseshensyn bør de dele af krebsdyr, som grænseværdierne gælder for, ændres tilsvarende for andre forurenende stoffer (bly, kviksølv, dioxiner og PCB samt polycykliske aromatiske hydrocarboner).
(4)
Toskallede bløddyr såsom grønskalsmuslinger og østers kan akkumulere cadmium på samme måde som tang. Eftersom pulveriserede grønskalsmuslinger og østers lige som tørret tang sælges som kosttilskud, bør grænseværdien for indholdet af cadmium i tørrede toskallede bløddyr være identisk med den, der i dag gælder for tørret tang og produkter fremstillet af tang.
(5)
Bestemmelserne for bladkål bør bringes på linje med bestemmelserne for andre bladgrøntsager. Bladkål bør derfor ikke være omfattet af standardgrænseværdien for cadmium i »grøntsager og frugter« i punkt 3.2.15, men i stedet inkluderes i punkt 3.2.17.
(6)
Standardgrænseværdierne for bly og cadmium i frugter og grøntsager er ikke realistiske for tang, som naturligt kan indeholde højere koncentrationer. Tang bør derfor ikke være omfattet af standardgrænseværdierne for bly og cadmium i frugter og grøntsager (punkt 3.1.10 og 3.2.15). Der bør indsamles yderligere data om forekomst, så der kan træffes beslutning vedrørende behovet for specifikke, mere realistiske grænseværdier for indholdet af bly og cadmium i tang.
(7)
Der er visse uoverensstemmelser mellem navnene på fødevarer/produktgrupper i forordning (EF) nr. 1881/2006 og navnene på de fødevarer/produktgrupper, der er opført i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (4). Eftersom der i forordning (EF) nr. 1881/2006 henvises til de produktgrupper, der er opført i forordning (EF) nr. 396/2005, bør de pågældende navne bringes i overensstemmelse med sidstnævnte forordning.
(8)
Bestemmelserne vedrørende overvågning og rapportering bør ajourføres under hensyntagen til de seneste henstillinger vedrørende overvågning af ethylcarbamat (5), perfluoralkylstoffer (6) og acrylamid (7). Da Kommissionens beslutning 2006/504/EF (8) er blevet ophævet og afløst af Kommissionens forordning (EF) nr. 1152/2009 (9), bør henvisningen til beslutning 2006/504/EF erstattes af en henvisning til forordning (EF) nr. 1152/2009. Det bør tillige præciseres, hvilke oplysninger der skal rapporteres til Kommissionen, og hvilke der skal rapporteres til EFSA.
(9)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1881/2006 foretages følgende ændringer:
1.
Artikel 9 ændres således:
a)
Stk. 2 og 3 affattes således:
»2. Medlemsstaterne og de berørte parter meddeler hvert år Kommissionen resultaterne af deres undersøgelser og oplysninger om, hvor langt de er nået med at indføre forebyggende foranstaltninger til at undgå forurening med ochratoksin A, deoxynivalenol, zearalenon, fumonisin B1 og B2, T-2-toksin og HT-2-toksin. Kommissionen stiller resultaterne til rådighed for medlemsstaterne. De relevante data om forekomst meddeles til EFSA.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen resultaterne for aflatoxiner tilvejebragt i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1152/2009 (10). Medlemsstaterne bør meddele EFSA resultaterne for furan, ethylcarbamat, perfluoralkylstoffer og acrylamid tilvejebragt i overensstemmelse med Kommissionens henstilling 2007/196/EF (11), 2010/133/EU (12), 2010/161/EU (13) og 2010/307/EU (14).
b)
Som stk. 4 indsættes:
»4. Data om forekomsten af forurenende stoffer, der indsamles af medlemsstaterne, bør ligeledes meddeles til EFSA, hvis de er relevante.«
2.
Bilaget ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 2011.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 420/2011,
annettu 29 päivänä huhtikuuta 2011,
tiettyjen elintarvikkeissa olevien vierasaineiden enimmäismäärien vahvistamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1881/2006 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikkeissa olevia vieraita aineita koskevista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93 (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vierasaineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 19 päivänä joulukuuta 2006 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1881/2006 (2) vahvistetaan vierasaineiden enimmäismäärät monissa elintarvikkeissa.
(2)
Kun otetaan huomioon erilaiset tulkinnat siitä, mikä osuus ravusta olisi analysoitava kadmiumin enimmäismäärän vertailua varten, olisi tehtävä selväksi, että asetuksen (EY) N:o 1881/2006 liitteessä asetettuja äyriäisiä koskevia kadmiumin enimmäisrajoja sovelletaan raajojen (jalkojen ja saksien) ja vatsapuolen lihaan. Rapujen ja ravun kaltaisten äyriäisten osalta enimmäismäärää sovelletaan vain raajoihin. Määritelmällä jätetään muut äyriäisten osat, kuten rapujen eturuumis (cephalothorax) ja syömäkelvottomat osat (kuori, pyrstöevä). Eturuumis sisältää ruuansulatusrauhasen (hepatopankreas), jonka kadmiumpitoisuuden tiedetään olevan korkea. Koska joissakin jäsenvaltioissa kuluttajat saattavat syödä osia eturuumiista säännöllisesti, saattaa olla aiheellista antaa jäsenvaltiokohtaista kuluttajaneuvontaa, jolla pyritään rajoittamaan näiden osien syömistä ja alentamaan altistumista kadmiumille. Tästä aiheesta on julkaistu tiedote Euroopan komission terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston verkkosivulla (3).
(3)
Johdonmukaisuuden vuoksi sitä osuutta äyriäisistä, johon enimmäismääriä sovelletaan, olisi muutettava myös muiden vierasaineiden (lyijyn, elohopean, dioksiinien ja PCB:iden sekä polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen) osalta vastaavasti.
(4)
Simpukkoihin, kuten vihersimpukkoihin ja ostereihin, kertyy kadmiumia samalla tavalla kuin merilevään. Koska vihersimpukkajauhetta ja osterijauhetta samoin kuin kuivattua merilevää myydään ravintolisinä, kuivattujen simpukkojen kadmiumpitoisuuden enimmäismäärän olisi oltava sama kuin tällä hetkellä kuivatulle merilevälle ja merilevästä saaduille tuotteille vahvistettu enimmäismäärä.
(5)
Lehtikaalia koskevat säännökset olisi yhdenmukaistettava muita lehtivihanneksia koskevien säännösten kanssa. Lehtikaaliin ei pitäisi näin ollen soveltaa 3.2.15 kohdan ”vihanneksia ja hedelmiä” koskevaa kadmiumin oletusenimmäismäärää vaan se olisi sisällytettävä 3.2.17 kohtaan.
(6)
Hedelmissä ja vihanneksissa esiintyvän lyijyn ja kadmiumin oletusenimmäismäärät eivät ole realistisia merilevän osalta, koska siinä voi esiintyä luonnollisesti korkeita pitoisuuksia. Merilevään ei pitäisi tämän vuoksi soveltaa hedelmissä ja vihanneksissa esiintyvän lyijyn ja kadmiumin oletusenimmäismäärää (3.1.10 ja 3.2.15 kohta). Esiintymistietoja olisi kerättävä enemmän, jotta voidaan päättää, onko merilevässä esiintyvälle lyijylle ja kadmiumille tarpeen asettaa realistisemmat enimmäispitoisuudet.
(7)
Asetuksessa (EY) N:o 1881/2006 olevien elintarvikkeiden/tuoteryhmien nimissä sekä torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta 23 päivänä helmikuuta 2005 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) 396/2005 (4) olevien elintarvikkeiden/tuoteryhmien nimissä on joitakin epäjohdonmukaisuuksia. Koska asetuksessa (EY) N:o 1881/2006 viitataan asetuksessa (EY) N:o 396/2005 lueteltuihin tuoteryhmiin, nimet olisi saatettava yhdenmukaisiksi kyseisen asetuksen kanssa.
(8)
On aiheellista päivittää seurantaa ja raportointia koskevia säännöksiä ottaen huomioon tuoreet seurantasuositukset, jotka koskevat etyylikarbamaattia (5), perfluorattuja alkyloituja yhdisteitä (6) ja akryyliamidia (7). Koska komission päätös 2006/504/EY (8) on kumottu ja korvattu komission asetuksella (EY) N:o 1152/2009 (9), viittaus päätökseen 2006/504/EY olisi korvattava viittauksella asetukseen (EY) N:o 1152/2009. Lisäksi olisi tehtävä selväksi, mitkä tiedot on ilmoitettava komissiolle ja mitkä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle.
(9)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, eivätkä Euroopan parlamentti tai neuvosto ole vastustaneet niitä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1881/2006 seuraavasti:
1)
Muutetaan 9 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 2 ja 3 kohta seuraavasti:
”2. Jäsenvaltioiden ja asiaan liittyvien tahojen on ilmoitettava vuosittain komissiolle toteuttamiensa tutkimusten tulokset ja tiedot edistymisestä sellaisten ehkäisevien toimenpiteiden soveltamisessa, joilla pyritään estämään okratoksiini A:n, deoksinivalenolin, zearalenonin, fumonisiinien B1 ja B2 sekä T-2- ja HT-2-toksiinien esiintyminen. Komissio toimittaa kyseiset tulokset jäsenvaltioille. Niihin liittyvät esiintymistiedot on ilmoitettava Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle aflatoksiiniin liittyvistä tuloksista, jotka on saatu komission asetuksen (EY) N:o 1152/2009 (10) mukaisesti. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle furaaniin, etyylikarbamaattiin, perfluorattuihin alkyloituihin yhdisteisiin ja akryyliamidiin liittyvistä tuloksista, jotka on saatu komission suositusten 2007/196/EY (11), 2010/133/EU (12), 2010/161/EU (13) ja 2010/307/EU (14) mukaisesti.
b)
Lisätään 4 kohta seuraavasti:
”4. Myös jäsenvaltioiden keräämät vierasaineita koskevat esiintymistiedot, jos sellaisia on, olisi ilmoitettava Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle.”
2)
Muutetaan liite tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 29 päivänä huhtikuuta 2011.