RÅDETS AFGØRELSE
af 9. juni 2011
om godkendelse på Den Europæiske Unions vegne af Haagerkonventionen af 23. november 2007 om international inddrivelse af børnebidrag og andre former for underholdsbidrag
(2011/432/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 81, stk. 3, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra b), og artikel 218, stk. 8, andet afsnit, første punktum,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen ønsker at skabe et fælles retsområde baseret på princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser.
(2)
Haagerkonventionen af 23. november 2007 om international inddrivelse af børnebidrag og andre former for underholdsbidrag (»konventionen«) er et godt grundlag for et verdensomspændende administrativt samarbejde og for anerkendelse og fuldbyrdelse af afgørelser og aftaler om underholdspligt, idet den indfører gratis retshjælp i næsten alle sager om børnebidrag og en strømlinet procedure for anerkendelse og fuldbyrdelse.
(3)
Konventionens artikel 59 giver organisationer for regional økonomisk integration såsom Unionen mulighed for at undertegne, acceptere, godkende eller tiltræde konventionen.
(4)
De anliggender, der reguleres af konventionen, indgår også i Rådets forordning (EF) nr. 4/2009 af 18. december 2008 om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser og samarbejde vedrørende underholdspligt (2). Som aftalt i forbindelse med vedtagelsen af Rådets afgørelse 2011/220/EU (3) om undertegnelse af konventionen bør Unionen indgå konventionen alene og udøve sin kompetence på alle de af konventionen regulerede områder. Medlemsstaterne bør derfor være bundet af konventionen i kraft af Unionens godkendelse heraf.
(5)
Når Unionen godkender konventionen, bør den derfor afgive den erklæring om kompetence, der er omhandlet i artikel 59, stk. 3, i konventionen.
(6)
Unionen bør desuden på tidspunktet for godkendelse af konventionen tage alle de forbehold og afgive alle de erklæringer, der er tilladt i henhold til henholdsvis artikel 62 og 63 i konventionen, som den finder nødvendige.
(7)
Unionen bør i den forbindelse erklære i henhold til konventionens artikel 2, stk. 3, at den vil udvide anvendelsesområdet for konventionens kapitel II og III til underholdspligt mellem ægtefæller og tidligere ægtefæller. Unionen bør samtidig afgive en ensidig erklæring, hvorved den forpligter sig til på et senere tidspunkt at undersøge muligheden for en mere vidtgående udvidelse af anvendelsesområdet.
(8)
Unionen bør tage de i konventionens artikel 44, stk. 3, nævnte forbehold vedrørende de sprog, der accepteres i forbindelse med meddelelser mellem de centrale myndigheder. De medlemsstater, der ønsker, at Unionen tager nævnte forbehold for deres vedkommende, bør meddele Kommissionen dette i forvejen samt angive indholdet af det forbehold, der skal tages.
(9)
Unionen bør afgive de erklæringer, der er nævnt i konventionens artikel 11, stk. 1, litra g), og artikel 44, stk. 1 og 2. De medlemsstater, der ønsker, at Unionen afgiver sådanne erklæringer for deres vedkommende, bør meddele Kommissionen dette i forvejen samt angive indholdet af de erklæringer, der skal afgives.
(10)
En medlemsstat, der har behov for på et senere tidspunkt at tilbagekalde det forbehold, der vedrører den, jf. bilag II, eller at ændre eller tilbagekalde de erklæringer, der vedrører den, jf. bilag III, eller at tilføje en erklæring, der vedrører den, jf. bilag III, bør underrette Rådet og Kommissionen herom. På dette grundlag bør Unionen behørigt underrette depositaren.
(11)
Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen om udpegelsen af centrale myndigheder i overensstemmelse med konventionens artikel 4, stk. 3, og meddele den de oplysninger om love, procedurer og tjenester, der er nævnt i konventionens artikel 57. Kommissionen bør fremlægge nævnte oplysninger for Det Permanente Kontor for Haagerkonferencen om International Privatret (i det følgende benævnt »Det Permanente Kontor«), når Unionen deponerer sit instrument om godkendelse, jf. konventionen.
(12)
Når medlemsstaterne fremsender oplysninger om deres centrale myndigheder og deres love, procedurer og tjenester til Kommissionen, bør de anvende den landeprofilformular, som Haagerkonferencen om International Privatret har anbefalet og offentliggjort, om muligt i elektronisk form.
(13)
En medlemsstat, der har behov for på et senere tidspunkt at ændre oplysningerne om sin centrale myndighed eller sine love, procedurer og tjenester, bør underrette det permanente kontor direkte herom og samtidig underrette Kommissionen om ændringen.
(14)
I medfør af artikel 3 i protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Det Forenede Kongerige og Irland i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.
(15)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Haagerkonventionen af 23. november 2007 om international inddrivelse af børnebidrag og andre former for underholdsbidrag (»konventionen«) godkendes herved på Den Europæiske Unions vegne.
Teksten til konventionen er knyttet til denne afgørelse.
Artikel 2
Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til på Unionens vegne at deponere det instrument, der er omhandlet i konventionens artikel 58, stk. 2.
Artikel 3
Ved deponering af det instrument, der er omhandlet i konventionens artikel 58, stk. 2, afgiver Unionen en erklæring om kompetence i henhold artikel 59, stk. 3.
Teksten til denne erklæring findes i bilag I, afsnit A, til denne afgørelse.
Artikel 4
1. Ved deponering af det instrument, der er omhandlet i konventionens artikel 58, stk. 2, erklærer Unionen i henhold til konventionens artikel 2, stk. 3, at den vil udvide anvendelsesområdet for konventionens kapitel II og III til underholdspligt mellem ægtefæller og tidligere ægtefæller.
Teksten til denne erklæring findes i bilag I, afsnit B, til denne afgørelse.
2. Ved deponering af det instrument, der er omhandlet i konventionens artikel 58, stk. 2, afgiver Unionen en ensidig erklæring, hvortil teksten er knyttet som bilag IV til denne afgørelse.
Artikel 5
Ved deponering af det instrument, der er omhandlet i konventionens artikel 58, stk. 2, tager Unionen det i konventionens artikel 44, stk. 3, nævnte forbehold vedrørende de medlemsstater, der modsætter sig brugen af enten fransk eller engelsk i meddelelser mellem de centrale myndigheder.
Teksten til dette forbehold findes i bilag II til denne afgørelse.
Artikel 6
Ved deponering af det instrument, der er omhandlet i konventionens artikel 58, stk. 2, afgiver Unionen de erklæringer, der er nævnt i konventionens artikel 11, stk. 1, litra g), vedrørende de oplysninger eller dokumenter, som medlemsstaterne kræver fremlagt, og i konventionens artikel 44, stk. 1, vedrørende de sprog, der godkendes af medlemsstaterne ud over deres egne officielle sprog, samt den erklæring, der er nævnt i konventionens artikel 44, stk. 2.
Teksten til disse erklæringer findes i bilag III til denne afgørelse.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne giver senest den 10. december 2012 Kommissionen meddelelse om:
a)
kontaktoplysninger for de udpegede centrale myndigheder i overensstemmelse med konventionens artikel 4, stk. 3, og
b)
oplysninger om love, procedurer og tjenester som omhandlet i konventionens artikel 57.
2. I forbindelse med fremsendelsen af de i stk. 1 nævnte oplysninger til Kommissionen anvender medlemsstaterne landeprofilformularen, som Haagerkonferencen om International Privatret har anbefalet og offentliggjort, om muligt i elektronisk form.
3. Kommissionen fremsender de enkelte landeprofilformularer, som medlemsstaterne har udfyldt, til Det Permanente Kontor for Haagerkonferencen om International Privatret (»Det Permanente Kontor«), når Unionen deponerer det instrument, der er omhandlet i konventionens artikel 58, stk. 2.
Artikel 8
En medlemsstat, der ønsker at tilbagekalde et forbehold, der vedrører den, jf. bilag II, eller at ændre eller tilbagekalde en erklæring, der vedrører den, jf. bilag III, eller at tilføje en erklæring, der vedrører den, jf. bilag III, underretter Rådet og Kommissionen om den ønskede tilbagekaldelse eller tilføjelse.
Unionen underretter derefter depositaren herom i overensstemmelse med konventionens artikel 63, stk. 2.
Artikel 9
En medlemsstat, der efter Kommissionens første fremsendelse af landeprofilformularen for den pågældende medlemsstat ønsker at ændre oplysningerne i nævnte formular, underretter direkte Det Permanente Kontor eller foretager direkte den nødvendige ændring, hvis den anvender den elektroniske udgave af landeprofilformularen. Medlemsstaten underretter samtidig Kommissionen.
Artikel 10
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Luxembourg, den 9. juni 2011.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
annettu 9 päivänä kesäkuuta 2011,
lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä 23 päivänä marraskuuta 2007 tehdyn Haagin yleissopimuksen hyväksymisestä Euroopan unionin puolesta
(2011/432/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 81 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan b alakohdan ja 218 artiklan 8 kohdan toisen alakohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Unioni on ryhtynyt luomaan yhteistä oikeusaluetta, jonka perustana on päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaate.
(2)
Lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä 23 päivänä marraskuuta 2007 tehty Haagin yleissopimus, jäljempänä ’yleissopimus’, on hyvä lähtökohta maailmanlaajuiselle hallinnollisen yhteistyön järjestelmälle ja elatusapua koskevien päätösten ja sopimusten tunnustamiselle ja täytäntöönpanolle, koska siinä edellytetään maksutonta oikeusapua käytännössä kaikissa lasten elatusapua koskevissa tapauksissa ja yksinkertaistettua tunnustamis- ja täytäntöönpanomenettelyä.
(3)
Yleissopimuksen 59 artiklan mukaan alueelliset taloudellisen yhdentymisen järjestöt, kuten unioni, voivat allekirjoittaa tai hyväksyä yleissopimuksen tai liittyä siihen.
(4)
Yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvista asioista säädetään myös toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä elatusvelvoitteita koskevissa asioissa 18 päivänä joulukuuta 2008 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 4/2009 (2). Kuten yleissopimuksen allekirjoittamista koskevaa neuvoston päätöstä 2011/220/EU (3) annettaessa sovittiin, unionin olisi hyväksyttävä yleissopimus yksin ja käytettävä toimivaltaa kaikissa yleissopimuksen piiriin kuuluvissa asioissa. Tämän seurauksena yleissopimuksen olisi sidottava jäsenvaltioita unionin hyväksynnän perusteella.
(5)
Unionin olisi näin ollen yleissopimuksen hyväksymisen yhteydessä annettava toimivaltaa koskeva selitys yleissopimuksen 59 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(6)
Lisäksi unionin olisi yleissopimuksen hyväksymisen yhteydessä tehtävä kaikki yleissopimuksen 62 artiklan nojalla sallitut tarpeellisiksi katsomansa varaumat ja annettava kaikki yleissopimuksen 63 artiklan nojalla sallitut tarpeellisiksi katsomansa selitykset.
(7)
Euroopan unionin olisi tähän liittyen yleissopimuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti annettava selitys, jonka mukaan se aikoo ulottaa yleissopimuksen II ja III luvun soveltamisen puolisoiden tai entisten puolisoiden välisiin elatusvelvoitteisiin. Sen olisi samalla annettava yksipuolinen julistus, jonka mukaan se sitoutuu myöhemmässä vaiheessa tarkastelemaan mahdollisuutta laajentaa soveltamisalaa enemmän.
(8)
Unionin olisi tehtävä yleissopimuksen 44 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu varauma, joka koskee keskusviranomaisten välisissä tiedonannoissa hyväksyttyjä kieliä. Jäsenvaltioiden, jotka haluavat, että unioni tekee niitä koskevan varauman, olisi ilmoitettava tästä ja halutusta varauman sisällöstä etukäteen komissiolle.
(9)
Unionin olisi annettava yleissopimuksen 11 artiklan 1 kohdan g alakohdassa ja 44 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut selitykset. Jäsenvaltioiden, jotka haluavat, että unioni antaa tällaiset niitä koskevat selitykset, olisi ilmoitettava tästä ja halutusta selitysten sisällöstä etukäteen komissiolle.
(10)
Jäsenvaltion, joka myöhemmin haluaa peruuttaa osaltaan liitteessä II olevan varauman tai muuttaa tai peruuttaa osaltaan liitteessä III olevan selityksen taikka lisätä osaltaan selityksen liitteeseen III, olisi ilmoitettava tästä neuvostolle ja komissiolle. Unionin olisi sen mukaisesti ilmoitettava muutoksesta, peruutuksesta tai lisäyksestä tallettajalle.
(11)
Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle yleissopimuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti nimeämänsä keskusviranomaiset sekä yleissopimuksen 57 artiklassa tarkoitetut lainsäädäntöä, menettelyjä ja palveluja koskevat tiedot. Komission olisi välitettävä nämä tiedot Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin pysyvälle toimistolle, jäljempänä ’pysyvä toimisto’, unionin tallettaessa yleissopimuksen hyväksymiskirjan, kuten yleissopimuksessa edellytetään.
(12)
Toimittaessaan komissiolle tiedot keskusviranomaisistaan, lainsäädännöstään, menettelyistään ja palveluistaan jäsenvaltioiden olisi käytettävä Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin suosittelemaa ja julkaisemaa maaprofiililomaketta, mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa.
(13)
Jäsenvaltion, joka haluaa myöhemmin tehdä muutoksia keskusviranomaistaan tai lainsäädäntöään, menettelyjään ja palvelujaan koskeviin tietoihin, olisi ilmoitettava niistä suoraan pysyvälle toimistolle ja samanaikaisesti komissiolle.
(14)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan (N:o 21) 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti osallistuvat tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.
(15)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan (N:o 22) 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, se ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään Euroopan unionin puolesta lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä 23 päivänä marraskuuta 2007 tehty Haagin yleissopimus, jäljempänä ’yleissopimus’.
Yleissopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.
2 artikla
Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus tallettaa unionin puolesta yleissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu asiakirja.
3 artikla
Unioni antaa yleissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun asiakirjan tallettamisen yhteydessä yleissopimuksen 59 artiklan 3 kohdan mukaisen toimivaltaa koskevan selityksen.
Selityksen teksti on tämän päätöksen liitteessä I olevassa A kohdassa.
4 artikla
1. Unioni antaa yleissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun asiakirjan tallettamisen yhteydessä yleissopimuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti selityksen, jonka mukaan se aikoo laajentaa yleissopimuksen II ja III luvun soveltamisen koskemaan puolisoiden tai entisten puolisoiden välisiä elatusvelvoitteita.
Selityksen teksti on tämän päätöksen liitteessä I olevassa B kohdassa.
2. Tallettaessaan yleissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun asiakirjan unioni antaa yksipuolisen julistuksen, jonka teksti on tämän päätökseen liitteessä IV.
5 artikla
Unioni tekee yleissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun asiakirjan tallettamisen yhteydessä yleissopimuksen 44 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun varauman, joka koskee niitä jäsenvaltioita, jotka vastustavat joko ranskan tai englannin kielen käyttämistä keskusviranomaisten välisissä tiedonannoissa.
Varauman teksti on tämän päätöksen liitteessä II.
6 artikla
Unioni antaa yleissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun asiakirjan tallettamisen yhteydessä yleissopimuksen 11 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukaisen selityksen jäsenvaltioiden vaatimista tiedoista tai asiakirjoista ja yleissopimuksen 44 artiklan 1 kohdan mukaisen selityksen kielistä, jotka jäsenvaltiot hyväksyvät virallisten kieltensä lisäksi, sekä yleissopimuksen 44 artiklan 2 kohdan mukaisen selityksen.
Selitysten teksti on tämän päätöksen liitteessä III.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 10 päivään joulukuuta 2012 mennessä:
a)
yleissopimuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti nimeämiensä keskusviranomaisten yhteystiedot; ja
b)
yleissopimuksen 57 artiklassa tarkoitetut lainsäädäntöä, menettelyjä ja palveluja koskevat tiedot.
2. Toimittaessaan 1 kohdassa mainitut tiedot komissiolle jäsenvaltioiden on käytettävä Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin suosittelemaa ja julkaisemaa maaprofiililomaketta, mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa.
3. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden täyttämät maaprofiililomakkeet Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin pysyvälle toimistolle, jäljempänä ’pysyvä toimisto’, unionin tallettaessa yleissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun asiakirjan.
8 artikla
Jäsenvaltion, joka haluaa osaltaan peruuttaa liitteessä II olevan varauman tai osaltaan muuttaa tai peruuttaa liitteessä III olevan selityksen taikka lisätä osaltaan selityksen liitteeseen III, on ilmoitettava haluamastaan muutoksesta, peruutuksesta tai lisäyksestä neuvostolle ja komissiolle.
Tämän jälkeen unioni ilmoittaa muutoksesta, peruutuksesta tai lisäyksestä tallettajalle yleissopimuksen 63 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
9 artikla
Jäsenvaltion, joka haluaa muuttaa itseään koskevan maaprofiililomakkeen sisältämiä tietoja sen jälkeen, kun komissio on välittänyt kyseisen lomakkeen eteenpäin, on ilmoitettava asiasta suoraan pysyvälle toimistolle tai, jos käytetään sähköisessä muodossa olevaa maaprofiililomaketta, tehtävä tarvittavat muutokset suoraan. Sen on ilmoitettava niistä samanaikaisesti komissiolle.
10 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
Tehty Luxemburgissa 9 päivänä kesäkuuta 2011.