KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 225/2012
af 15. marts 2012
om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 183/2005 for så vidt angår godkendelse af virksomheder, der til foderbrug markedsfører produkter fremstillet af vegetabilske olier og blandede fedtstoffer og for så vidt angår de særlige krav vedrørende fremstilling, opbevaring, transport og dioxintestning af olier, fedtstoffer og produkter afledt heraf
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 183/2005 af 12. januar 2005 om krav til foderstofhygiejne (1), særlig artikel 27, litra b) og f), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EF) nr. 183/2005 er der fastsat generelle bestemmelser om foderstofhygiejne og betingelser og ordninger, der skal sikre, at de forarbejdningsbetingelser, der skal minimere og imødegå potentielle farer, overholdes. Foderstofvirksomheder skal registreres hos eller godkendes af den kompetente myndighed. Desuden har foderstofvirksomhedsledere længere nede i foderstofkæden pligt til at kun at tilvejebringe foder fra virksomheder, der er registreret eller godkendt.
(2)
I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2009 af 13. juli 2009 om markedsføring og anvendelse af foder (2) skal foder, der markedsføres, være sikkert og være mærket udtrykkeligt med den pågældende fodertype. Kommissionens forordning (EU) nr. 575/2011 af 16. juni 2011 om fortegnelsen over fodermidler (3) indeholder endvidere en liste med nærmere beskrivelser af specifikke fodermidler, som skal anvendes i mærkningsøjemed.
(3)
Samspillet mellem disse bestemmelser forventes at sikre sporbarhed og et højt forbrugerbeskyttelsesniveau i hele foderstof- og fødevarekæden.
(4)
Offentlig kontrol og kontrol foretaget af foderstofvirksomhedsledere har vist, at visse olier og fedtstoffer og produkter afledt heraf, som ikke er bestemt til foderbrug, er blevet anvendt som fodermidler, hvilket har medført, at der har været foder med et større indhold af dioxin end tilladt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF af 7. maj 2002 om uønskede stoffer i foderstoffer (4). Fødevarer afledt af dyr, der har fået forurenet foder, kan derfor udgøre en folkesundhedsrisiko. Dertil kommer, at der kan forekomme økonomiske tab som følge af tilbagetrækning af forurenede foderstoffer og fødevarer fra markedet.
(5)
For at styrke foderhygiejnen, uden at medlemsstaternes beføjelser i medfør af artikel 10, nr. 2), i forordning (EF) nr. 183/2005 derved indskrænkes, bør virksomheder, som videreforarbejder rå vegetabilske olier, som fremstiller produkter afledt af vegetabilske olier, og som blander fedtstoffer, være omfattet af et krav om godkendelse i henhold til nævnte forordning, hvis de pågældende produkter er bestemt til brug i foder.
(6)
Der bør derfor fastsættes særlige krav vedrørende fremstilling, mærkning, opbevaring og transport af sådanne fodermidler for at tage hensyn til erfaringerne fra anvendelsen af HACCP-baserede systemer (HACCP = Hazard analysis and critical control points).
(7)
En styrket dioxinovervågning ville gøre det lettere at opdage manglende overholdelse af foderstoflovgivningen og at håndhæve den. Det er nødvendigt at gøre det til en forpligtelse for foderstofvirksomhedslederne at teste fedtstoffer, olier og produkter afledt heraf for dioxin og dioxinlignende PCB'er for at mindske risikoen for, at forurenede produkter kommer ind i fødevarekæden, og for at understøtte strategien om at mindske EU-borgernes eksponering for dioxin. Overvågningsplanen bør udarbejdes på grundlag af risikoen for dioxinforurening. Det er foderstofvirksomhedslederne, der har ansvaret for at markedsføre sikre foderstoffer. Alle udgifter til analyser bør derfor påhvile dem. Nærmere bestemmelser om prøveudtagning og analyse, som ikke er fastsat i denne forordning, bør fortsat høre under medlemsstaternes kompetence. Medlemsstaterne opfordres endvidere til at fokusere på kontrol af foderstofvirksomhedsledere, som ikke er omfattet af dioxinovervågningen, men som tilvejebringer de nævnte produkter.
(8)
Det obligatoriske risikobaserede overvågningssystem må ikke berøre foderstofvirksomhedslederens pligt til at overholde bestemmelserne i EU-lovgivningen om foderstofhygiejne. Det bør integreres i god hygiejnepraksis og det HACCP-baserede system. Dette bør verificeres af den kompetente myndighed som led i godkendelsen af foderstofvirksomhedslederen. Ved virksomhedslederens jævnlige gennemgang af egen risikovurdering bør resultaterne fra dioxinovervågningen tages i betragtning.
(9)
Laboratorier, der foretager dioxinanalyser, bør være forpligtet til at indberette resultater, der overskrider de tilladte maksimalgrænseværdier fastsat i direktiv 2002/32/EF, ikke blot til foderstofvirksomhedslederen, men også til den kompetente myndighed, for at øge gennemsigtigheden; denne forpligtelse fritager dog ikke foderstofvirksomhedslederen fra pligten til at orientere den kompetente myndighed.
(10)
For at efterprøve effektiviteten af bestemmelserne om den obligatoriske dioxinovervågning og integrationen af den i foderstofvirksomhedsledernes HACCP-system bør bestemmelserne tages op til revision efter to år.
(11)
De kompetente myndigheder og foderstofvirksomhedslederne bør have tilstrækkelig tid til, at de har mulighed for at tilpasse sig til denne forordnings bestemmelser.
(12)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag II til forordning (EF) nr. 183/2005 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 16. september 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. marts 2012.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 225/2012,
annettu 15 päivänä maaliskuuta 2012,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 183/2005 liitteen II muuttamisesta siltä osin kuin on kyse sellaisten laitosten hyväksymisestä, jotka saattavat markkinoille rehukäyttöön kasviöljyistä ja sekoiterasvoista saatuja tuotteita, sekä öljyjen, rasvojen ja niistä saatujen tuotteiden tuotantoa, varastointia, kuljetusta ja dioksiinitutkimuksia koskevista erityisvaatimuksista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon rehuhygieniaa koskevista vaatimuksista 12 päivänä tammikuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 183/2005 (1) ja erityisesti sen 27 artiklan b ja f alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EY) N:o 183/2005 vahvistetaan rehuhygieniaa koskevat yleissäännöt sekä edellytykset ja yksityiskohtaiset säännöt sen varmistamiseksi, että noudatetaan sellaisia prosessointia koskevia edellytyksiä, joilla minimoidaan ja hallitaan mahdollisia vaaroja. Rehualan laitokset on rekisteröitävä toimivaltaiselle viranomaiselle tai tämän on hyväksyttävä ne. Lisäksi jäljempänä rehuketjussa olevien rehualan toimijoiden on hankittava rehu vain rekisteröidyistä tai hyväksytyistä laitoksista.
(2)
Rehun markkinoille saattamisesta ja käytöstä 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 767/2009 (2) edellytetään, että markkinoille saatettu rehu on turvallista ja sen merkinnöissä on nimenomaisesti ilmoitettu rehun tyyppi. Rehuaineluettelosta 16 päivänä kesäkuuta 2011 annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 575/2011 (3) luetellaan lisäksi yksityiskohtaiset kuvaukset tiettyjen rehuaineiden merkinnöistä.
(3)
Näiden vaatimusten olisi yhdessä varmistettava jäljitettävyys ja kuluttajien suojelun korkea taso kautta koko rehu- ja elintarvikeketjun.
(4)
Virallinen valvonta ja rehualan toimijoiden suorittama valvonta ovat osoittaneet, että tiettyjä öljyjä ja rasvoja ja niistä saatuja tuotteita, joita ei ole tarkoitettu rehuksi, on käytetty rehuaineina, minkä seurauksena haitallisista aineista eläinten rehuissa 7 päivänä toukokuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/32/EY (4) vahvistetut dioksiinin enimmäispitoisuudet ovat ylittyneet rehuissa. Saastuneella rehulla ruokituista eläimistä saadut elintarvikkeet voivat tämän vuoksi aiheuttaa kansanterveysriskin. Saastuneiden rehujen ja elintarvikkeiden vetämisestä pois markkinoilta voi lisäksi aiheutua taloudellisia tappioita.
(5)
Rehuhygienian parantamiseksi ja rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 183/2005 10 artiklan 2 kohdassa säädettyä jäsenvaltioiden toimivaltaa, laitosten, jotka jatkojalostavat raakakasviöljyjä, valmistavat kasvialkuperää olevista öljyistä saatuja tuotteita ja sekoittavat rasvoja, olisi saatava hyväksyntä kyseisen asetuksen mukaisesti, jos kyseisiä tuotteita on tarkoitus käyttää rehuissa.
(6)
Kyseisten rehuaineiden tuotantoa, merkitsemistä, varastointia ja kuljetusta koskevista erityisvaatimuksista olisi säädettävä, ottaen huomioon vaara-analyysiin ja kriittisiin valvontapisteisiin perustuvien järjestelmien (HACCP-järjestelmät) soveltamisesta saatu kokemus.
(7)
Tehostettu dioksiiniseuranta helpottaisi sääntöjenvastaisuuksien toteamista ja rehulainsäädännön täytäntöönpanon valvontaa. On tarpeen säätää rehualan toimijoiden velvollisuudesta tutkia rasvat, öljyt ja niistä saadut tuotteet dioksiinin ja dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden varalta, jotta vähennetään riskiä, että saastuneita tuotteita pääsisi elintarvikeketjuun, ja jotta tuettaisiin strategiaa, jolla pyritään vähentämään EU-kansalaisten altistumista dioksiinille. Seurantasuunnitelman laadinnan olisi perustuttava dioksiinin aiheuttaman kontaminaation riskille. Rehualan toimijat ovat vastuussa turvallisen rehun saattamisesta markkinoille. Tämän vuoksi niiden olisi maksettava kaikki analyyseistä aiheutuvat kustannukset. Tähän asetukseen sisältymättömien, näytteenottoa ja analyysejä koskevien yksityiskohtaisten säännösten olisi edelleen kuuluttava jäsenvaltioiden toimivaltaan. Jäsenvaltioita kannustetaan lisäksi keskittymään sellaisten rehualan toimijoiden valvontaan, jotka eivät kuulu dioksiiniseurannan piiriin mutta jotka hankkivat edellä mainittuja tuotteita.
(8)
Pakollinen riskipohjainen seurantajärjestelmä ei saa vaikuttaa rehualan toimijan velvollisuuteen noudattaa rehuhygieniasta annetun unionin lainsäädännön vaatimuksia. Se olisi otettava osaksi hyviä hygieniakäytäntöjä ja HACCP-pohjaista järjestelmää. Toimivaltaisen viranomaisen olisi tarkistettava tämä rehualan toimijan hyväksymisen yhteydessä. Toimijan olisi oman riskinarviointinsa säännöllisessä tarkastelussa otettava huomioon dioksiiniseurannan tulokset.
(9)
Dioksiinianalyysejä suorittavien laboratorioiden olisi raportoitava direktiivissä 2002/32/EY säädetyt sallitut enimmäispitoisuudet ylittävät tulokset rehualan toimijan lisäksi toimivaltaiselle viranomaiselle avoimuuden parantamiseksi. Tämä velvoite ei vapauta rehualan toimijaa tämän velvollisuudesta tiedottaa toimivaltaiselle viranomaiselle.
(10)
Jotta voidaan tarkistaa pakollista dioksiiniseurantaa koskevien säännösten toimivuus ja tämän seurannan sisältyminen rehualan toimijoiden HACCP-järjestelmään, olisi säädettävä kahden vuoden jälkeen tehtävästä uudelleentarkastelusta.
(11)
Olisi varattava riittävästi aikaa, jotta toimivaltaiset viranomaiset ja rehualan toimijat pystyvät mukautumaan tämän asetuksen säännöksiin.
(12)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, eivätkä Euroopan parlamentti ja neuvosto ole vastustaneet niitä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 183/2005 liite II tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 16 päivästä syyskuuta 2012.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 15 päivänä maaliskuuta 2012.