KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 977/2011
af 3. oktober 2011
om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009 om en fællesskabskodeks for visa (visumkodeks)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009 af 13. juli 2009 om en fællesskabskodeks for visa (visumkodeks) (1), særlig artikel 50, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I overensstemmelse med artikel 48 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 af 9. juli 2008 om visuminformationssystemet (VIS) og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om visa til kortvarigt ophold (VIS-forordningen) (2) sættes VIS gradvist i drift i de enkelte regioner i den rækkefølge, som fastsættes af Kommissionen i afgørelser vedtaget efter udvalgsproceduren.
(2)
I overensstemmelse med artikel 48, stk. 1 og 3, i forordning (EF) nr. 767/2008 fastsætter Kommissionen datoen for, hvornår VIS iværksættes i den første region, og datoen for, hvornår det i hver enkelt af de efterfølgende regioner bliver pligtigt at fremsende alle oplysninger til VIS: alfanumeriske oplysninger, fotografier og fingeraftryk. Allerede inden der i en region er indført pligt til at overføre alle oplysninger, kan medlemsstaterne uanset sted indsamle og fremsende alfanumeriske oplysninger og fotografier til VIS og eventuelt også fingeraftryk, når de har meddelt Kommissionen, at de har truffet de nødvendige tekniske og juridiske foranstaltninger med henblik herpå. Hvad angår registreringen i VIS, kan tre situationer således gøre sig gældende samtidig:
(3)
For de regioner, hvor det ifølge Kommissionens afgørelse er pligtigt at indsamle og fremsende visumoplysninger til VIS, vil alle de i artikel 5, stk. 1, i VIS-forordningen omhandlede oplysninger, herunder fingeraftryk for hver enkelt ansøger, blive registreret i VIS med undtagelse af de tilfælde, hvor ansøgeren i henhold til artikel 13, stk. 7, i visumkodeksen er fritaget fra kravet om at afgive fingeraftryk. På steder, hvor det endnu ikke er pligtigt at bruge VIS, kan medlemsstaterne på lignende vis beslutte at indsamle og VIS-registrere alle de oplysninger, der nævnes i artikel 5, stk. 1, i VIS-forordningen, inkl. fingeraftryk, for samtlige visumansøgere.
(4)
På sådanne steder, hvor det endnu ikke er blevet pligtigt at anvende VIS, registrerer en eller flere medlemsstater måske endnu ikke visumansøgninger i VIS; andre medlemsstater registrerer måske udelukkende visumansøgernes alfanumeriske oplysninger og fotografier.
(5)
I overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, litra aa), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengen-grænsekodeks) (3) bør den indgående indrejsekontrol med virkning fra den tyvende dag efter idriftsættelsen af VIS i den første region omfatte verifikation af visumindehaverens identitet og visummets ægthed ved hjælp af søgning i VIS. I overensstemmelse med artikel 18 i VIS-forordningen foretages søgninger ved hjælp af visummærkatens nummer kombineret med verifikation af visumindehaverens fingeraftryk. I en periode på højst tre år efter at VIS er sat i drift i den første region, kan søgningen i VIS imidlertid foretages udelukkende ved hjælp af visummærkatens nummer. Når denne periode er udløbet, bør søgninger i VIS altid foretages ved hjælp af visummærkatens nummer kombineret med fingeraftryk, dog med undtagelse af visumindehavere, hvis fingeraftryk ikke kan bruges. Herudover kan søgninger i en periode på yderligere højst tre år undtagelsesvist foretages ved hjælp af visummærkatens nummer i et begrænset antal tilfælde, som er nærmere defineret i artikel 7, stk. 3, litra ab), i Schengen-grænsekodeksen.
(6)
For at lette kontrollen ved de ydre grænser bør der tilføjes en særlig kode på visummærkaten for at gøre opmærksom på, at visumindehaveren er registreret i VIS. At en sådan kode ikke er angivet er uden betydning for medlemsstaternes forpligtelse til ved indrejse ved Schengen-områdets ydre grænser at foretage søgninger i VIS vedrørende alle visumindehavere, jf. artikel 7, stk. 3, i Schengen-grænsekodeksen. I tilfælde, hvor der ikke er registreret nogen oplysninger, og hvor grænsemyndighederne følgelig får et negativt svar fra VIS, vil grænsemyndighederne kunne bruge det faktum, at der ikke er angivet nogen kode på visummærkaten, til at konkludere, at det negative svar ikke skyldes en teknisk fejl (falsk negativ identifikation) eller svig.
(7)
Der bør også angives en særlig kode på visummærkaten i situationer, hvor visumindehaveren er registreret i VIS, dog uden at der er afgivet fingeraftryk, eftersom dette endnu ikke var pligtigt i den pågældende region. At der er angivet en sådan kode bør ikke have nogen betydning for forpligtelsen til at foretage søgninger i VIS ved hjælp af visummærkatens nummer kombineret med verifikation af fingeraftrykkene tre år efter idriftsættelsen i den første region.
(8)
Bilag VII til forordning (EF) nr. 810/2009 bør ændres for at sikre en ensartet anvendelse i medlemsstaterne af de koder, der vedrører registrering af visumindehavere og deres fingeraftryk i VIS.
(9)
Eftersom forordning (EF) nr. 810/2009 bygger på Schengenreglerne har Danmark i overensstemmelse med artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling, som er vedlagt traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og artikel 4 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, som er vedlagt traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, meddelt, at disse regler er gennemført i Danmarks nationale lovgivning. Danmark er derfor i henhold til folkeretten forpligtet til at gennemføre denne forordning.
(10)
Denne forordning er en videreudvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (4). Forordningen er derfor ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(11)
Denne forordning er en videreudvikling af Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (5). Forordningen er derfor ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Irland.
(12)
For så vidt angår Island og Norge, er denne forordning en videreudvikling af bestemmelserne i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (6), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (7).
(13)
For så vidt angår Schweiz, er denne forordning en videreudvikling af bestemmelserne i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (8), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (9).
(14)
For så vidt angår Liechtenstein, er denne forordning en videreudvikling af bestemmelserne i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B), i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (10).
(15)
For så vidt angår Cypern, udgør denne forordning bestemmelser, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003.
(16)
Denne forordning udgør en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005.
(17)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra visumudvalget -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I punkt 9, litra a), i bilag VII til forordning (EF) nr. 810/2009 indsættes følgende led:
»-
Hvis alle de oplysninger, der henvises til i artikel 5, stk. 1, i VIS-forordningen, er registreret i visuminformationssystemet angives følgende: »VIS«.
-
Hvis der i visuminformationssystemet kun er registreret oplysninger, der vedrører litra a) og b) i artikel 5, stk. 1, i VIS-forordningen, men der ikke er registreret oplysninger vedrørende litra c) i samme stykke, fordi afgivelse af fingeraftryk ikke var pligtig i den pågældende region, angives følgende: »VIS 0«.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse fra det tidspunkt, der er angivet i artikel 48, stk. 1, i forordning (EF) nr. 767/2008.
Den udløber på det tidspunkt, hvor det bliver pligtigt at indsamle og fremsende de oplysninger, der er angivet i artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 767/2008, for alle ansøgninger i den sidste af de regioner, hvor VIS gennemføres, jf. den afgørelse, som Kommissionen træffer i henhold til artikel 48, stk. 3, i VIS-forordningen.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. oktober 2011.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 977/2011,
annettu 3 päivänä lokakuuta 2011,
yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta (viisumisäännöstö) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009 muuttamisesta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009 (viisumisäännöstö) (1) ja erityisesti sen 50 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Viisumitietojärjestelmästä (VIS) ja lyhytaikaista oleskelua varten myönnettäviä viisumeja koskevasta jäsenvaltioiden välisestä tietojenvaihdosta 9 päivänä heinäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 767/2008 (VIS-asetus) (2) 48 artiklan mukaisesti viisumitietojärjestelmä otetaan käyttöön asteittain alue kerrallaan järjestyksessä, jonka komissio määrittelee komitologiamenettelyn mukaisesti tehdyissä päätöksissä.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 767/2008 48 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaan komissio määrää päivän, jona viisumitietojärjestelmä otetaan käyttöön ensimmäisellä alueella, ja päivän, jona kaikkien aakkosnumeeristen tietojen, valokuvien ja sormenjälkien kerääminen ja siirtäminen viisumitietojärjestelmään tulee pakolliseksi muilla alueilla. Jo ennen kuin kaikkien tietojen siirtäminen on tullut pakolliseksi alueella, jäsenvaltiot voivat alkaa kerätä ja siirtää viisumitietojärjestelmään aakkosnumeerisia tietoja, valokuvia ja vaihtoehtoisesti myös sormenjälkiä kaikkialla ilmoitettuaan ensin komissiolle, että ne ovat toteuttaneet tarvittavat tekniset ja oikeudelliset järjestelyt. Näin ollen viisumitietojärjestelmään rekisteröinnin osalta voi samanaikaisesti esiintyä kolmenlaisia tilanteita.
(3)
Alueilla, joilla viisumitietojen kerääminen ja siirtäminen viisumitietojärjestelmään on tullut komission päätöksellä pakolliseksi, kaikki VIS-asetuksen 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, mukaan lukien kunkin hakijan sormenjäljet, rekisteröidään viisumitietojärjestelmään. Poikkeuksena tästä ovat tapaukset, joissa hakijaan ei sovelleta sormenjälkiä koskevia vaatimuksia viisumisäännöstön 13 artiklan 7 kohdan nojalla. Alueella, joilla viisumitietojärjestelmän käyttö ei vielä ole pakollista, jäsenvaltiot voivat vastaavasti päättää kerätä ja rekisteröidä kultakin viisuminhakijalta kaikki VIS-asetuksen 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, mukaan lukien sormenjäljet.
(4)
Kuitenkin näillä alueilla, joilla viisumitietojärjestelmän käyttö ei vielä ole tullut pakolliseksi, on mahdollista, että jokin tai useampi jäsenvaltio ei vielä rekisteröi hakijoita viisumitietojärjestelmään, kun taas toisissa jäsenvaltioissa rekisteröidään ainoastaan aakkosnumeerisia tietoja ja valokuvia viisuminhakijoista.
(5)
Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 (3) 7 artiklan 3 kohdan aa alakohdan mukaisesti kahdentenakymmenentenä päivänä siitä, kun viisumitietojärjestelmä on otettu käyttöön ensimmäisellä alueella, perusteelliseen maahantulotarkastukseen kuuluu myös viisuminhaltijan henkilöllisyyden ja viisumin aitouden tarkistaminen tutustumalla viisumitietojärjestelmässä (VIS) oleviin tietoihin. VIS-asetuksen 18 artiklan mukaisesti hakuja on tehtävä käyttäen viisumitarran numeroa sekä tarkistamalla viisuminhaltijan sormenjäljet. Kuitenkin enintään kolmen vuoden ajan siitä, kun viisumitietojärjestelmä on otettu käyttöön ensimmäisellä alueella, haku viisumitietojärjestelmästä voidaan suorittaa käyttämällä vain viisumitarran numeroa. Tämän määräajan päätyttyä haku viisumitietojärjestelmästä on aina tehtävä käyttämällä sekä viisumitarran numeroa että sormenjälkiä, poikkeuksena ainoastaan sellaiset viisuminhaltijat, joiden sormenjälkiä ei voida käyttää. Käytössä on myös korkeintaan kolmen vuoden täydentävä lisäaika, jolloin hakuja voidaan tehdä ainoastaan viisumitarran numeron perusteella tietyissä tarkkaan rajatuissa olosuhteissa, jotka määritellään Schengenin rajasäännöstön 7 artiklan 3 kohdan ab alakohdassa.
(6)
Tarkastusten helpottamiseksi ulkorajoilla viisumitarraan olisi lisättävä erityinen koodi ilmaisemaan, että viisuminhaltija on rekisteröity viisumitietojärjestelmään. Tällaisen koodin puuttuminen ei saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuteen tehdä Schengen-alueen ulkorajoilla maahantulon yhteydessä kaikkia viisuminhaltijoita koskevia hakuja viisumitietojärjestelmästä Schengenin rajasäännöstön 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Kun rajaviranomaiset saavat kieltävän vastauksen viisumitietojärjestelmästä siksi, että hakijan tietoja ei ole rekisteröity, se, ettei viisumitarrassa ole koodia, vahvistaa rajaviranomaisille, että kielteinen vastaus ei johdu teknisestä häiriöstä (virheellinen kielteinen tunnistaminen) tai petoksesta.
(7)
Viisumitarraan olisi myös lisättävä erityinen koodi osoittamaan sitä, että viisuminhaltija on rekisteröity viisumitietojärjestelmään, mutta hänen sormenjälkiään ei ole otettu, koska sormenjälkien kerääminen ei vielä ollut pakollista kyseisellä alueella. Tällaisen koodin olemassaolo ei saisi vaikuttaa velvollisuuteen, joka alkaa kolmen vuoden kuluttua siitä, kun järjestelmä on otettu käyttöön ensimmäisellä alueella ja jonka mukaan hakuja on tehtävä viisumitietojärjestelmästä käyttäen viisumitarran numeroa sekä tarkistamalla viisumin haltijan sormenjäljet.
(8)
Asetuksen (EY) N:o 810/2009 liitettä VII olisi tarkistettava sen varmistamiseksi, että jäsenvaltiot soveltavat yhdenmukaisesti säännöstöä, joka koskee viisuminhaltijoiden ja heidän sormenjälkiensä rekisteröimistä viisumitietojärjestelmään.
(9)
Koska asetuksella (EY) N:o 810/2009 kehitetään Schengenin säännöstöä Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 5 artiklan sekä Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan N:o 22 4 artiklan mukaisesti, Tanska ilmoitti saattavansa tämän osan yhteisön säännöstöä osaksi kansallista lainsäädäntöään. Sen vuoksi Tanskan on kansainväliseen oikeuteen perustuvien velvoitteiden nojalla pantava tämä asetus täytäntöön.
(10)
Tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstön niitä määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY (4) mukaisesti. Tämän vuoksi asetus ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä asetusta sovelleta siihen.
(11)
Tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstön niitä määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY (5) mukaisesti. Tämän vuoksi asetus ei sido Irlantia eikä asetusta sovelleta siihen.
(12)
Islannin ja Norjan osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (6) ja jotka kuuluvat tietyistä mainitun sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY (7) 1 artiklan B kohdassa tarkoitettuun alaan.
(13)
Sveitsin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (8) ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan B kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY (9) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(14)
Liechtensteinin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä allekirjoitetussa pöytäkirjassa, joka koskee Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymistä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehtyyn sopimukseen, ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan B kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2011/350/EU (10) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(15)
Kyproksen osalta tämä asetus on vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös.
(16)
Tämä asetus on vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös,
(17)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viisumikomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Lisätään asetuksen (EY) N:o 810/2009 liitteessä VII olevaan 9 kohdan a alakohtaan seuraavat luetelmakohdat:
”-
jos kaikki VIS-asetuksen 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on rekisteröity viisumitietojärjestelmään, lisätään seuraava merkintä: ”VIS”.
-
jos ainoastaan VIS-asetuksen 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut tiedot on rekisteröity viisumitietojärjestelmään, mutta saman kohdan c alakohdassa tarkoitettuja tietoja ei ole kerätty, koska sormenjälkien kerääminen ei ollut pakollista asianomaisella alueella, lisätään seuraava merkintä: ”VIS 0”,”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan asetuksen (EY) N:o 767/2008 48 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivästä.
Sen voimassaolo päättyy päivänä, jona asetuksen (EY) N:o 767/2008 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen kerääminen ja siirtäminen tulee kaikkien viisumihakemusten osalta pakolliseksi viimeisellä viisumitietojärjestelmän käyttöönottavalla alueella VIS-asetuksen 48 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun komission päätöksen mukaisesti.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Brysselissä 3 päivänä lokakuuta 2011.