RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 13/2012
af 6. januar 2012
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1292/2007 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 4, og artikel 11, stk. 3, 5 og 6,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Tidligere undersøgelser og gældende antidumpingforanstaltninger
(1)
Ved forordning (EF) nr. 1676/2001 (2) indførte Rådet i august 2001 en endelig antidumpingtold på importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i bl.a. Indien. Foranstaltningerne bestod i en antidumpingtold i form af en værditold på mellem 0 % og 62,6 % på importen af varer fra individuelt nævnte eksporterende producenter og en resttold på 53,3 % på importen af varer fra alle andre virksomheder.
(2)
Ved afgørelse 2001/645/EF (3) godtog Kommissionen i august 2001 pristilsagn afgivet af fem indiske producenter. Godtagelsen af tilsagnene blev efterfølgende trukket tilbage (4) i marts 2006.
(3)
Ved forordning (EF) nr. 366/2006 (5) ændrede Rådet i marts 2006 de foranstaltninger, som blev indført ved forordning (EF) nr. 1676/2001. Den indførte antidumpingtold var på mellem 0 % og 18 % under hensyntagen til resultaterne af udløbsundersøgelsen af den endelige udligningstold, som er uddybet i Rådets forordning (EF) nr. 367/2006 (6).
(4)
Ved forordning (EF) nr. 1424/2006 (7) ændrede Rådet i september 2006 efter en anmodning om behandling som en ny eksporterende producent forordning (EF) nr. 1676/2001, for så vidt angår en indisk eksportør. I den ændrede forordning blev der fastsat en dumpingmargen på 15,5 % for samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgår i stikprøven, og en antidumpingtold på 3,5 % for den pågældende virksomhed under hensyntagen til virksomhedens eksportsubsidiemargen, som blev fastslået i den antisubsidieundersøgelse, der førte til vedtagelsen af forordning (EF) nr. 367/2006. Eftersom virksomheden ikke var omfattet af en individuel udligningstold, anvendtes den told, som er fastsat for alle andre virksomheder.
(5)
Ved forordning (EF) nr. 1292/2007 (8) indførte Rådet i november 2007 efter en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, en endelig antidumpingtold på importen af PET-folie med oprindelse i Indien. Ved samme forordning blev en delvis interimsundersøgelse, der var begrænset til undersøgelsen af dumpingaspektet for så vidt angår en indisk eksporterende producent, bragt til ophør i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3.
(6)
Udvidelsen af foranstaltningerne til Brasilien og Israel blev desuden opretholdt ved forordning (EF) nr. 1292/2007, dog blev enkelte virksomheder undtaget. Den seneste ændring af forordning (EF) nr. 1292/2007 i den henseende blev foretaget ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 806/2010 (9).
(7)
Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 15/2009 (10) i januar 2009 efter en delvis interimsundersøgelse vedrørende subsidiering af fem indiske PET-folieproducenter, som Kommissionen indledte på eget initiativ, den endelige antidumpingtold, der blev pålagt disse virksomheder ved forordning (EF) nr. 1292/2007, og den endelige udligningstold, der blev pålagt disse virksomheder ved forordning (EF) nr. 367/2006.
(8)
Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 469/2011 (11) ændrede Rådet i maj 2011 forordning (EF) nr. 1292/2007 og justerede således antidumpingtolden på baggrund af udløbet den 9. marts 2011 (12) af den udligningstold, der indførtes ved forordning (EF) nr. 367/2006.
(9)
Ansøgeren i denne fornyede undersøgelse - Ester Industries Limited - er for øjeblikket pålagt en endelig antidumpingtold på 29,3 %.
2. Anmodning om en delvis interimsundersøgelse
(10)
I juli 2010 modtog Kommissionen en anmodning om en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3. Anmodningen, som var begrænset til dumpingaspektet, blev indgivet af Ester Industries Limited, som er en eksporterende producent fra Indien (»Ester« eller »ansøgeren«). Ansøgeren hævdede i sin anmodning, at de omstændigheder, som lå til grund for foranstaltningerne, har ændret sig, og at disse ændringer er af varig karakter. Ansøgeren fremlagde umiddelbare beviser for, at det ikke længere er nødvendigt at fastholde foranstaltningen på sit nuværende niveau for at modvirke den skadevoldende dumping.
3. Indledning af undersøgelsen
(11)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en delvis interimsundersøgelse, og offentliggjorde den 29. oktober 2010 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (13) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en delvis interimsundersøgelse i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3, begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet for så vidt angår ansøgeren.
(12)
Det fremgår af indledningsmeddelelsen, at der i den delvise interimsundersøgelse også ville indgå en vurdering af behovet for, afhængigt af konklusionerne af undersøgelsen, at ændre den toldsats, der i øjeblikket finder anvendelse på importen af den pågældende vare fra eksporterende producenter i det pågældende land, som ikke er udtrykkeligt nævnt i artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1292/2007, dvs. den antidumpingtold, som gælder for »alle andre virksomheder« i Indien.
4. Undersøgelse
(13)
Undersøgelsen af dumpingens omfang omfattede perioden fra den 1. oktober 2009 til den 30. september 2010 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«).
(14)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, repræsentanterne for eksportlandet og EU-erhvervsgrenen om indledningen af den delvise interimsundersøgelse. Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte deres synspunkter skriftligt og til at blive hørt.
(15)
For at indhente de oplysninger, som den anså for nødvendige til sin undersøgelse, sendte Kommissionen et spørgeskema til ansøgeren og modtog en besvarelse inden for den fastsatte frist.
(16)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, den fandt nødvendige med henblik på at undersøge, om der havde fundet dumping sted. Der blev aflagt et kontrolbesøg hos ansøgeren.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(17)
Den pågældende vare i denne undersøgelse er samme vare som i den forordning, hvorved de gældende foranstaltninger blev indført (forordning (EF) nr. 1292/2007 som ændret), dvs. polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien, og som i øjeblikket er henhørende under KN-kode ex 3920 62 19 og ex 3920 62 90.
2. Samme vare
(18)
Som i de foregående undersøgelser har også denne undersøgelse vist, at PET-folie fremstillet i Indien og eksporteret til Unionen og PET-folie fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i Indien har de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og samme grundlæggende anvendelsesformål som PET-folie fremstillet og solgt af EU-erhvervsgrenen i Unionen.
(19)
Disse varer anses således for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. DUMPING
a) Normal værdi
(20)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først, om ansøgerens hjemmemarkedssalg af samme vare til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om dette salg udgjorde mindst 5 % af det tilsvarende samlede eksportsalg til Unionen.
(21)
Kommissionen fastlagde derefter, hvilke typer af samme vare, som virksomheden solgte på hjemmemarkedet, der var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes til eksport til Unionen.
(22)
Det blev derefter undersøgt, om hjemmemarkedssalget for ansøgeren var repræsentativt for hver varetype, dvs. om hjemmemarkedssalget af hver varetype udgjorde mindst 5 % af salget af samme varetype til Unionen. For de varetyper, der blev solgt i repræsentative mængder, undersøgtes det så, om der havde fundet et tilstrækkeligt salg sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4.
(23)
Spørgsmålet om, hvorvidt hjemmemarkedssalget for hver varetype, der var solgt på hjemmemarkedet i repræsentative mængder, kunne anses for at have fundet sted i normal handel, blev undersøgt ved at fastsætte andelen af rentable salgstransaktioner til uafhængige kunder af den pågældende varetype. I alle de tilfælde, hvor salget på hjemmemarkedet af den bestemte varetype skete i tilstrækkelig mængde og i normal handel, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris beregnet som et vejet gennemsnit af det samlede hjemmemarkedssalg af den varetype i NUP.
(24)
For de resterende varetyper, hvis hjemmemarkedssalg ikke var repræsentativt eller ikke fandt sted i normal handel, blev den normale værdi beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3. Den normale værdi blev beregnet som produktionsomkostningerne for de eksporterede typer (om nødvendigt justeret) plus en rimelig margen til dækning af salgs-, administrations- og generalomkostninger samt en rimelig fortjeneste, baseret på faktiske tal for den af undersøgelsen omfattede eksporterende producents produktion og salg af samme vare i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, første punktum.
b) Eksportpris
(25)
I den foregående interimsundersøgelse, der førte til vedtagelsen af forordning (EF) nr. 366/2006, blev det fastslået, at pristilsagn påvirkede de tidligere eksportpriser og gjorde dem upålidelige til beregning af fremtidig eksportadfærd. I denne interimsundersøgelse blev det, eftersom Ester solgte den pågældende vare i betydelige mængder på verdensmarkedet, besluttet at fastlægge eksportprisen på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales ved salg til alle tredjelande.
(26)
Det skal erindres, at godtagelsen af pristilsagn blev trukket tilbage i marts 2006, dvs. mere end tre år før den nuværende NUP. Esters eksportpriser ved salg til Unionen i den nuværende undersøgelsesperiode blev derfor ikke påvirket af nogen pristilsagn. Det kan således konkluderes, at de kan betragtes som pålidelige til fastsættelse af fremtidig eksportadfærd.
(27)
Eftersom hele ansøgerens eksportsalg til Unionen skete direkte til uafhængige kunder, blev eksportprisen fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
c) Sammenligning
(28)
Sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris blev foretaget på grundlag af prisen ab fabrik og i samme handelsled. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvirkede priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Således blev der indrømmet justeringer for forskelle i transport- og forsikringsomkostninger, håndtering, lastning og dermed forbundne omkostninger, provisioner, finansielle omkostninger, pakningsomkostninger, som ansøgeren skulle betale, når dette var relevant og velbegrundet.
(29)
Ansøgeren hævdede, at set i forhold til den foregående interimsundersøgelse kan han tilbyde sine kunder en bredere vifte af kemiske overfladebehandlinger, og dette aspekt bør tages i betragtning ved klassificering af den pågældende vare i forskellige varetyper. Virksomheden dokumenterede imidlertid ikke, at de forskellige typer kemiske overfladebehandlinger påvirkede prissammenligneligheden, og navnlig at kunderne konsekvent betalte forskellige priser på hjemmemarkedet og på eksportmarkedet i Unionen alt afhængigt af typen af kemisk overfladebehandling. Den vareklassifikation, der er blevet anvendt i de tidligere undersøgelser, bør derfor opretholdes, og påstanden må afvises.
(30)
Ansøgeren krævede også en justering af eksportprisen baseret på de fordele, der er opnået ved eksport i henhold til DEPB-ordningen (Duty Entitlement Passbook Scheme - toldgodtgørelsesordning) på efter-eksportbasis. Det blev konstateret, at i henhold til denne ordning kan de kreditter, der modtages ved eksport af den pågældende vare, benyttes til at udligne told ved import af andre varer, eller de kan sælges frit til andre virksomheder. De importerede varer skal desuden ikke udelukkende benyttes i produktionen af den pågældende vare til eksport. Ester påviste ikke, at fordelen i henhold til DEPB-ordningen påvirkede prissammenligneligheden, og navnlig at kunderne konsekvent betalte forskellige priser på hjemmemarkedet på grund af DEPB-fordelene. Påstanden blev derfor afvist.
(31)
Ansøgeren krævede også en justering af eksportprisen baseret på de fordele, der er opnået i henhold til EPCG-ordningen (Export Promotion Capital Goods Scheme - eksportfremmeordning for kapitalgoder) og under eksportkreditordningen. I den forbindelse skal det bemærkes, at i lighed med de øvrige ovennævnte ordninger er der ikke noget krav om, at de varer, der importeres under EPCG-ordningen udelukkende skal benyttes i produktionen af den pågældende eksporterede vare. For det andet forelagde ansøgeren ikke bevis for en udtrykkelig forbindelse mellem prisfastsættelsen for de eksporterede varer og de fordele, der er opnået under EPCG-ordningen og eksportkreditordningen. Sluttelig påviste ansøgeren ikke, at fordelene under disse to ordninger påvirkede prissammenligneligheden, og navnlig at kunderne konsekvent betalte forskellige priser på hjemmemarkedet på grund af fordelene under EPCG-ordningen og eksportkreditordningen. Kravet må derfor afvises.
d) Dumpingmargen
(32)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare. Under hensyntagen til de i betragtning 44 og 45 omhandlede bemærkninger til fremlæggelsen er dumpingmargenen, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, fastsat til 8,3 %.
D. DE ÆNDREDE OMSTÆNDIGHEDERS VARIGE KARAKTER
(33)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3, blev det også undersøgt, om ændringerne i omstændighederne med rimelighed kunne anses for at være af varig karakter.
(34)
I så henseende viste undersøgelsen, at Ester faktisk har truffet en række foranstaltninger for at sænke omkostningerne og opnå effektivitetsforbedringer. Virksomheden har navnlig moderniseret og opbygget en ny produktionslinje. Som følge af en betydelig stigning i produktionen er de faste omkostninger desuden faldet betragteligt. Virksomheden begyndte også at købe sine råmaterialer mere effektivt (fra en leverandør tættere på) og opnåede således betydeligt lavere fragtomkostninger. Denne reduktion af omkostningerne har en direkte indvirkning på dumpingmargenen. Denne ændring i omstændighederne kan derfor betragtes som værende af varig karakter.
(35)
For så vidt angår eksportprisen, viste undersøgelsen en vis stabilitet i Esters prispolitik over en lang periode, dvs. mellem 2006 (det år, hvor tilsagnet blev ophævet) og 2010 (dvs. næsten indtil udløbet af NUP). På baggrund af ændringerne i metoden til fastsættelse af Esters eksportpris ved salg til Unionen, jf. betragtning 24 og 25, og ovennævnte prisstabilitet, er det sandsynligt, at den dumpingmargen, der er blevet beregnet for nylig, er af varig karakter.
(36)
Det ansås derfor, at de omstændigheder, der førte til indledningen af denne interimsundersøgelse, sandsynligvis ikke vil ændre sig i den nærmeste fremtid på en måde, der kunne påvirke resultaterne af interimsundersøgelsen. Derfor konkluderes det, at de ændrede omstændigheder er af varig karakter, og at bibeholdelse af foranstaltningen på det nuværende niveau ikke længere er berettiget.
E. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(37)
En eksporterende producent hævdede, at den gennemsnitlige dumpingmargen for stikprøven, bør genberegnes, hvis den nuværende interimsundersøgelse resulterer i en lavere dumpingmargen for Ester (som var en af virksomhederne i stikprøven) end tidligere fastslået. Det bør erindres, at den aktuelle delvise interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, udtrykkeligt er begrænset til revision af dumpingmargenen for ansøgeren, en individuel eksportør, nemlig Ester. Derfor var undersøgelsen begrænset til ansøgerens særlige omstændigheder under hensyntagen til al relevant og behørigt dokumenteret bevismateriale (14). De konklusioner, der er draget på dette grundlag, er ikke relevante for de andre virksomheder i stikprøven eller nogen anden eksporterende producent i det pågældende land.
(38)
Det konkluderes, at fastsættelsen af en ny gennemsnitlig dumpingmargen for stikprøven i henhold til grundforordningens artikel 9, stk. 6, under sådanne omstændigheder hverken er retlig mulig eller økonomisk hensigtsmæssig af følgende årsager. Det bør rent faktisk erindres, at beregning af den gennemsnitlige dumpingmargen for en stikprøve, kun vil blive anvendt, når det i forbindelse med en bestemt undersøgelse konkluderes, at antallet af eksportører er så stort, at en individuel undersøgelse af alle de samarbejdsvillige eksportører ville indebære urimelige byrder for institutionerne og bringe afslutningen af undersøgelsen inden for den obligatoriske frist i grundforordningen i fare. Det antages således, at beregningen af en vejet gennemsnitlig margen på grundlag af dumpingmargenerne for eksportørerne i stikprøven er repræsentativ for dumpingmargenen for de samarbejdsvillige eksportører, der ikke indgår i stikprøven. Dette kan kun være tilfældet, hvis en sådan beregning foretages på grundlag af dumpingmargener, der vedrører samme periode. Ingen af ovennævnte betingelser er opfyldt i forbindelse med en delvis interimsundersøgelse, som er begrænset til en virksomhed, der oprindeligt indgik i stikprøven, som det er tilfældet i forbindelse med den aktuelle undersøgelse. Følgelig konkluderes det, at de faktiske omstændigheder i den nuværende delvise interimsundersøgelse er af en sådan karakter, at bestemmelserne i artikel 9, stk. 6, tydeligvis ikke finder anvendelse.
(39)
Det skal erindres, at erklæringen i indledningsmeddelelsen, hvoraf det fremgår, at »hvis det besluttes, at de gældende foranstaltninger bør ophæves eller ændres for ansøgeren, kan det blive nødvendigt at ændre den told, der i øjeblikket er gældende for importen af den pågældende vare fra andre virksomheder i Indien« indebærer, at resttolden som følge af revisionen kan blive forhøjet for at forhindre omgåelse (15). Eftersom ansøgerens told er blevet nedjusteret, er ovennævnte bestemmelse i indledningsmeddelelsen ikke relevant.
(40)
På baggrund af de i betragtning 37 til 39 omhandlede årsager må påstanden om, at den gennemsnitlige dumpingmargen for stikprøven bør genberegnes, afvises.
(41)
De interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen havde til hensigt at foreslå en ændring af antidumpingtolden for ansøgeren, og de fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger.
(42)
Ansøgeren gentog de i betragtning 29 omhandlede påstande samt sine påstande vedrørende toldgodtgørelse på grundlag af eksportprisen som følge af de fordele vedrørende DEPB, EPCG og eksportkreditter, der er beskrevet i betragtning 30 og 31. Da der ikke er blevet forelagt nye oplysninger, som kan ændre Kommissionens konklusioner, måtte påstandene dog afvises.
(43)
Ansøgeren satte endvidere spørgsmålstegn ved metoden til beregning af cif-værdien af disse transaktioner, som er blevet beregnet på grundlag af prisen fob. Ved beregningen af cif-værdien pr. enhed satte Kommissionen virksomhedens samlede fragtomkostninger i forhold til alle eksporttransaktioner, herunder fob-transaktioner. Virksomheden hævdede, at de samlede fragtomkostninger udelukkende burde have været sat i forhold til cif-transaktionerne. Denne påstand er blevet godtaget.
(44)
Ansøgeren hævdede sluttelig, at ikke alt salg af vareprøver var blevet udelukket ved fastsættelsen af dumpingmargenen. Denne påstand er også blevet godtaget.
(45)
Efter den fornyede undersøgelse fastsættes den foreslåede ændrede dumpingmargen og den antidumpingtold, som skal gælde for den pågældende vare fremstillet af Ester Industries Limited, til 8,3 % -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Oplysningerne om Ester Industries Limited i tabellen i artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1292/2007 affattes således:
»Ester Industries Limited, DLF City, Phase II, Sector 25, Gurgaon, Haryana - 122022, Indien
8,3
A026«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. januar 2012.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 13/2012,
annettu 6 päivänä tammikuuta 2012,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 1292/2007 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan ja 11 artiklan 3, 5 ja 6 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission, jäljempänä ’komissio’, ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Aiemmat tutkimukset ja voimassa olevat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet
(1)
Elokuussa 2001 neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 1676/2001 (2) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin muun muassa Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon eli PET-kalvon tuonnissa. Toimenpiteinä olivat arvoon perustuva 0-62,6 prosentin polkumyyntitulli, jota sovellettiin tietyiltä nimeltä mainituilta vientiä harjoittavilta tuottajilta peräisin olevaan tuontiin, sekä kaikilta muilta yrityksiltä peräisin olevaan tuontiin sovellettava 53,3 prosentin jäännöstulli.
(2)
Elokuussa 2011 komissio hyväksyi päätöksellä 2001/645/EY (3) viiden intialaisen tuottajan tarjoamat hintasitoumukset. Sitoumuksille annettu hyväksyntä peruutettiin (4) maaliskuussa 2006.
(3)
Maaliskuussa 2006 neuvosto muutti asetuksella (EY) N:o 366/2006 (5) toimenpiteitä, jotka oli otettu käyttöön asetuksella (EY) N:o 1676/2001. Käyttöön otettiin polkumyyntitulli 0-18 prosentin suuruisena ottaen huomioon lopullisten tasoitustullien voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun tulokset, jotka esitetään neuvoston asetuksessa (EY) N:o 367/2006 (6).
(4)
Syyskuussa 2006 neuvosto muutti uutta vientiä harjoittavaa tuottajaa koskevan pyynnön jälkeen asetuksella (EY) N:o 1424/2006 (7) asetusta (EY) N:o 1676/2001 yhden intialaisen viejän osalta. Muutetussa asetuksessa vahvistettiin 15,5 prosentin polkumyyntimarginaali yhteistyössä toimineille mutta otokseen kuulumattomille yrityksille ja 3,5 prosentin polkumyyntitulli asianomaiselle yritykselle ottaen huomioon kyseisen yrityksen vientitukimarginaali, joka varmistui asetuksen (EY) N:o 367/2006 antamiseen johtaneessa tukien vastaisessa tutkimuksessa. Koska yritykselle ei ollut määritelty yksilöllistä tasoitustullia, siihen sovellettiin kaikille muille yrityksille vahvistettua tullia.
(5)
Marraskuussa 2007 neuvosto otti perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen asetuksella (EY) N:o 1292/2007 (8) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Intiasta peräisin olevan PET-kalvon tuonnissa. Samalla asetuksella päätettiin perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukainen osittainen välivaiheen tarkastelu, joka oli rajattu koskemaan polkumyyntiä yhden intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta.
(6)
Asetukseen (EY) N:o 1292/2007 sisältyi myös toimenpiteiden laajentaminen koskemaan Brasiliaa ja Israelia tiettyjä yrityksiä lukuun ottamatta. Tältä osin viimeinen muutos asetukseen (EY) N:o 1292/2007 tehtiin neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 806/2010 (9).
(7)
Tammikuussa 2009 neuvosto muutti asetuksella (EY) N:o 15/2009 (10) komission omasta aloitteestaan vireillepaneman, viiden intialaisen PET-kalvon tuottajan saamaa tukea koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen kyseisille yrityksille asetuksella (EY) N:o 1292/2007 määrättyä lopullista polkumyyntitullia ja kyseisille yrityksille asetuksella (EY) N:o 367/2006 määrättyä lopullista tasoitustullia.
(8)
Toukokuussa 2011 neuvosto muutti täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 469/2011 (11) asetusta (EY) N:o 1292/2007 ja oikaisi näin polkumyyntitulleja asetuksella (EY) N:o 367/2006 käyttöön otetun tasoitustullin voimassaolon päättymistä (12)9 päivänä maaliskuuta 2011 silmällä pitäen.
(9)
Tätä välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön esittäjään - Ester Industries Limited -sovelletaan nykyisin 29,3 prosentin suuruista lopullista polkumyyntitullia.
2. Osittaista välivaiheen tarkastelua koskeva pyyntö
(10)
Komissio sai heinäkuussa 2010 perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön. Pyynnön esitti intialainen vientiä harjoittava tuottaja Ester Industries Limited, jäljempänä ’Ester’ tai ’pyynnön esittäjä’, ja pyyntö rajoittui polkumyynnin tarkasteluun. Pyynnön esittäjä väitti pyynnössään, että olosuhteet, joiden perusteella toimenpiteet oli otettu käyttöön, olivat muuttuneet ja että muutokset olivat luonteeltaan pysyviä. Pyynnön esittäjä toimitti alustavaa näyttöä siitä, että vahingollisen polkumyynnin vaikutusten korjaaminen ei enää edellytä nykytasoisen toimenpiteen soveltamista.
3. Tarkastelun vireillepano
(11)
Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanoa varten oli olemassa riittävä näyttö, mistä syystä se ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä29 päivänä lokakuuta 2010 julkaistussa ilmoituksessa (13), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, panevansa perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan nojalla vireille osittaisen välivaiheen tarkastelun, joka rajoitettiin koskemaan polkumyynnin tarkastelua pyynnön esittäjän osalta.
(12)
Vireillepanoilmoituksessa mainittiin, että osittaisessa välivaiheen tarkastelussa arvioitaisiin myös, onko tarkastelun tulosten perusteella tarpeen muuttaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin sovellettavaa tullia niiden asianomaisen maan vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joita ei mainita erikseen neuvoston asetuksen (EY) N:o 1292/2007 2 artiklan 2 kohdassa, eli ”kaikkiin muihin yrityksiin” Intiassa sovellettavaa tullia.
4. Tutkimus
(13)
Polkumyynnin tasoa koskenut tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2009 ja 30 päivän syyskuuta 2010 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’.
(14)
Komissio ilmoitti virallisesti osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanosta pyynnön esittäjälle, viejämaan viranomaisille ja unionin tuotannonalalle. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja tulla kuulluiksi.
(15)
Saadakseen tutkimuksen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot komissio lähetti pyynnön esittäjälle kyselylomakkeen ja sai vastauksen asetetussa määräajassa.
(16)
Komissio hankki ja tarkisti kaikki polkumyynnin määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Pyynnön esittäjän tiloihin tehtiin tarkastuskäynti.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(17)
Tässä tarkastelussa tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin voimassa olevien toimenpiteiden käyttöönotosta annetussa asetuksessa (EY) N:o 1292/2007, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, määritelty tuote eli Intiasta peräisin oleva polyeteenitereftalaattikalvo (PET-kalvo), joka nykyisin luokitellaan CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90.
2. Samankaltainen tuote
(18)
Aiempien tutkimusten tapaan tässä tutkimuksessa todettiin, että Intiassa tuotetuilla ja unioniin viedyillä PET-kalvoilla sekä Intian kotimarkkinoilla tuotetuilla ja myydyillä PET-kalvoilla samoin kuin unionin tuottajien EU:ssa tuottamilla ja myymillä PET-kalvoilla on samat fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset.
(19)
Tämän vuoksi näiden tuotteiden katsotaan olevan perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita.
C. POLKUMYYNTI
a) Normaaliarvo
(20)
Komissio tutki aluksi perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti, oliko pyynnön esittäjä myynyt samankaltaista tuotetta kotimarkkinoillaan riippumattomille asiakkaille edustavassa määrin eli oliko kyseisen myynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia vastaavasta vientimyynnistä unioniin.
(21)
Komissio yksilöi tämän jälkeen yrityksen kotimarkkinoilla myymät samankaltaisen tuotteen lajit, jotka olivat samanlaisia kuin unioniin viedyt lajit tai suoraan niihin verrattavissa.
(22)
Tämän jälkeen tutkittiin, oliko pyynnön esittäjän kotimarkkinamyynti ollut edustavaa kunkin tuotelajin osalta eli oliko kunkin tuotelajin kotimarkkinamyynti ollut vähintään 5 prosenttia saman tuotelajin unioniin suuntautuneen myynnin määrästä. Näiden edustavassa määrin myytyjen tuotelajien osalta tutkittiin sitten, oliko kyseinen myynti tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(23)
Se, voitiinko kunkin edustavassa määrin kotimarkkinoilla myydyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä, selvitettiin määrittämällä, kuinka suuri osuus asianomaisen tuotelajin riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa. Kaikissa tapauksissa, joissa tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynti tapahtui riittävässä määrin ja tavanomaisessa kaupankäynnissä, normaaliarvo perustui tosiasialliseen kotimarkkinahintaan, joka laskettiin kyseisen tuotelajin tutkimusajanjaksolla tapahtuneen koko kotimarkkinamyynnin painotettuna keskiarvona.
(24)
Niille tuotelajeille, joiden kotimarkkinamyynti ei ollut edustavaa tai ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti laskennallisesti. Normaaliarvo muodostettiin lisäämällä vietyjen tuotelajien tuotantokustannuksiin, joita oikaistiin tarvittaessa, kohtuullinen prosenttiosuus myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali, joiden määrittämisessä käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti tosiasiallisia tietoja, jotka pohjautuivat tutkimuksen kohteena olevan vientiä harjoittavan tuottajan samankaltaisen tuotteen valmistukseen ja myyntiin tavanomaisessa kaupankäynnissä.
b) Vientihinta
(25)
Asetuksen (EY) N:o 366/2006 antamiseen johtaneessa edellisessä välivaiheen tarkastelussa todettiin, että hintasitoumukset vaikuttivat aiempiin vientihintoihin siten, ettei niitä voitu käyttää perustana määritettäessä tulevaa vientikäyttäytymistä. Koska Ester myi maailmanmarkkinoilla huomattavia määriä tarkasteltavana olevaa tuotetta, vientihinta päätettiin kyseisessä välivaiheen tarkastelussa määritellä kaikissa kolmansissa maissa tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella.
(26)
On muistettava, että hintasitoumusten hyväksyntä peruutettiin maaliskuussa 2006 eli yli kolme vuotta ennen nykyistä tutkimusajanjaksoa. Esterin unioniin suuntautuvan viennin hintoihin ei näin ollen nykyisellä tutkimusajanjaksolla vaikuttanut mikään hintasitoumus. Voidaan siis päätellä, että kyseisiä hintoja voidaan pitää luotettavina määritettäessä tulevaa vientikäyttäytymistä.
(27)
Koska pyynnön esittäjän koko vientimyynti unioniin suuntautui suoraan riippumattomille asiakkaille, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
c) Vertailu
(28)
Normaaliarvon painotetun keskiarvon ja vientihinnan painotetun keskiarvon vertailu tehtiin noudettuna lähettäjältä -hinnoin samassa kaupan portaassa. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu olisi tasapuolinen, siinä otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti huomioon erot niissä tekijöissä, jotka vaikuttivat hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen. Tästä syystä otettiin oikaisujen muodossa asianmukaisesti huomioon erot pyynnön esittäjän maksamissa kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannuksissa, palkkioissa, rahoituskuluissa ja pakkauskuluissa, kun se oli aiheellista ja perusteltua.
(29)
Pyynnön esittäjä väitti, että se tarjoaa asiakkailleen nyt laajemman valikoiman kemiallisia pinnoitteita kuin edellisen osittaisen välivaiheen tarkastelua koskevan tutkimuksen aikana, mikä olisi otettava huomioon, kun tarkasteltavana olevaa tuotetta luokitellaan eri tuotelajeihin. Yritys ei kuitenkaan osoittanut, että eri tyyppiset kemialliset pinnoitteet olisivat vaikuttaneet hintojen vertailukelpoisuuteen eikä varsinkaan sitä, että asiakkaat olisivat johdonmukaisesti maksaneet eri hintoja kotimarkkinoilla ja EU:n vientimarkkinoilla kemiallisen pinnoitteen tyypin mukaan. Siksi edellisessä tutkimuksessa käytetty tuoteluokitus pidetään voimassa, ja tämä väite on hylättävä.
(30)
Pyynnön esittäjä pyysi myös vientihinnan oikaisua viennin jälkeisen tuontitullien hyvitysjärjestelmän (DEPB) alaisesta viennistä saatujen etujen määrän perusteella. Tältä osin todettiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä kyseisen järjestelmän mukaisesti saadut hyvitykset voitiin käyttää tuontitullien kuittaamiseen minkä tahansa tavaran tuonnin yhteydessä tai ne voitiin myydä vapaasti muille yrityksille. Järjestelmässä ei myöskään ole velvoitetta käyttää tuotuja tavaroita ainoastaan tarkasteltavana olevan vientituotteen tuotannossa. Ester ei osoittanut, että tuontitullien hyvitysjärjestelmässä saatu etu olisi vaikuttanut hintojen vertailukelpoisuuteen eikä varsinkaan sitä, että asiakkaat olisivat johdonmukaisesti maksaneet eri hintoja kotimarkkinoilla tuontitullien hyvitysjärjestelmässä myönnettyjen etujen vuoksi. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(31)
Pyynnön esittäjä myös pyysi vientihinnan oikaisua tuotantohyödykkeiden tuontia etuustullein koskevan järjestelmän (EPCG) ja vientiluottojärjestelmän perusteella. Tältä osin on huomattava, ettei EPCG-järjestelmässä, kuten ei muissakaan edellä mainituissa järjestelmissä, ole olemassa rajoitusta, että EPCG-järjestelmän mukaisesti tuotuja tavaroita saisi käyttää ainoastaan tarkasteltavana olevan vientituotteen tuotannossa. Pyynnön esittäjä ei esittänyt näyttöä selkeästä yhteydestä vientituotteiden hinnoittelun ja EPCG-järjestelmästä ja vientiluottojärjestelmästä saatujen etujen välillä. Pyynnön esittäjä ei myöskään osoittanut, että näistä kahdesta järjestelmästä saadut edut olisivat vaikuttaneet hintojen vertailukelpoisuuteen eikä varsinkaan sitä, että asiakkaat olisivat johdonmukaisesti maksaneet eri hintoja kotimarkkinoilla EPCG-järjestelmässä ja vientiluottojärjestelmässä myönnettyjen etujen vuoksi. Tämän vuoksi väite on hylättävä.
d) Polkumyyntimarginaali
(32)
Tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin vastaavan tuotelajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan, kuten perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdassa säädetään. Jäljempänä johdanto-osan 44 ja 45 kappaleessa olevien, lopullisten päätelmien ilmoittamista koskevien huomautusten johdosta polkumyyntimarginaali, ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana, on 8,3 prosenttia.
D. MUUTTUNEIDEN OLOSUHTEIDEN PYSYVYYS
(33)
Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti tutkittiin myös, voidaanko muuttuneita olosuhteita pitää perustellusti pysyvinä.
(34)
Tältä osin tutkimuksessa kävi ilmi, että Ester on todellakin ryhtynyt useisiin toimenpiteisiin kustannusten alentamiseksi ja tehokkuuden parantamiseksi. Yritys muun muassa uudenaikaisti ja rakensi uuden tuotantolinjan. Lisäksi tuotannon merkittävän kasvun tuloksena yleiskustannukset supistuivat selvästi. Yritys alkoi myös hankkia raaka-aineitaan järkiperäisemmin (lähempää kuin aikaisemmin) ja pystyi näin vähentämään kuljetuskustannuksiaan merkittävästi. Tällä kustannusten alenemisella on välitön vaikutus polkumyyntimarginaaliin. Kyseisen olosuhteiden muutoksen voidaan sen vuoksi katsoa olevan luonteeltaan pysyvä.
(35)
Vientihinnan osalta tutkimuksessa havaittiin tiettyä vakautta Esterin hinnoittelussa pitkällä aikavälillä eli vuoden 2006 (sitoumuksen perumisvuosi) ja vuoden 2010 (tutkimusajanjakson loppuvaihe) välillä. Kun otetaan huomioon edellä johdanto-osan 24 ja 25 kappaleessa kuvattu muutos Esterin unioniin suuntautuvan viennin hinnan määrittämismenetelmässä ja edellä mainittu hintojen vakaus, laskettu uusi polkumyyntimarginaali on todennäköisesti luonteeltaan pysyvä.
(36)
Sen vuoksi katsotaan, että tämän välivaiheen tarkastelun käynnistämiseen johtaneet olosuhteet eivät todennäköisesti muutu lähitulevaisuudessa tavalla, joka vaikuttaisi välivaiheen tarkastelun päätelmiin. Sen vuoksi päätelmänä oli, että muuttuneet olosuhteet ovat luonteeltaan pysyviä ja että toimenpiteen soveltaminen nykyisellä tasolla ei ole enää perusteltua.
E. POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
(37)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että otoksen keskimääräinen polkumyyntimarginaali olisi laskettava uudelleen, jos nykyinen välivaiheen tarkastelu johtaisi Esterin osalta (joka oli yksi otokseen kuuluvista yrityksistä) aikaisemmin vahvistettua pienempään polkumyyntimarginaaliin. On muistettava, että perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukainen nykyinen osittainen välivaiheen tarkastelu rajoittuu nimenomaisesti pyynnön esittäjän, joka on yksittäinen viejä eli Ester, polkumyyntimarginaalin tarkasteluun. Siksi tutkimus rajattiin pyynnön esittäjän erityisolosuhteisiin, ja siinä otettiin huomioon kaikki olennaiset ja asiakirjoilla osoitetut todisteet (14). Tältä pohjalta tehdyt päätelmät eivät koske muita otokseen kuuluvia yrityksiä tai muita asianomaisen maan vientiä harjoittavia tuottajia.
(38)
Katsotaan, että otoksen uuden keskimääräisen polkumyyntimarginaalin määrittäminen perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan nojalla ei olisi näissä olosuhteissa laillisesti mahdollista eikä taloudellisesti asianmukaista seuraavassa selostetuista syistä. On muistettava, että otoksen keskimääräisen polkumyyntimarginaalin laskemiseen turvaudutaan ainoastaan silloin, kun yhden tietyn tutkimuksen puitteissa katsotaan, että viejien lukumäärä on niin suuri, että jokaisen yhteistyössä toimivan viejän tutkiminen yksitellen olisi kohtuuton taakka toimielimille ja vaarantaisi tutkimuksen valmistumisen perusasetuksessa säädetyssä sitovassa määräajassa. Sitten oletetaan, että painotetun keskimääräisen marginaalin laskeminen otokseen kuuluvien viejien polkumyyntimarginaalien perusteella edustaa myös otokseen kuulumattomien yhteistyössä toimivien viejien polkumyyntimarginaalia. Näin voi olla vain, jos laskelma tehdään samaan ajanjakson polkumyyntimarginaalien perusteella. Mikään edellisistä olosuhteista ei toteudu osittaisessa välivaiheen tarkastelussa, joka rajoittuu yhteen otokseen alun perin kuuluneeseen yritykseen, kuten nykyisen tutkimuksen osalta on. Näin ollen päätellään, että nykyisen osittaisen välivaiheen tarkastelun tosiasialliset olosuhteet ovat sellaiset, että 9 artiklan 6 kohdan säännöksiä ei selvästikään voida soveltaa.
(39)
On muistettava, että vireillepanoilmoituksessa mainitaan, että ”jos todetaan, että pyynnön esittäjää koskevia toimenpiteitä olisi kumottava tai muutettava, saattaa olla tarpeen muuttaa tullia, jota tällä hetkellä sovelletaan muihin intialaisiin yrityksiin tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa”, mikä tarkoittaa sitä, että tarkastelun tuloksena jäännöstulli voi nousta toimenpiteiden kiertämisen välttämiseksi (15). Koska pyynnön esittäjän tullia tarkistetaan alaspäin, edellä mainittu vireillepanoilmoituksen maininta ei ole merkityksellinen.
(40)
Edellä johdanto-osan 37-39 kappaleessa kuvatuista syistä on hylättävä väite, että otoksen keskimääräinen polkumyyntimarginaali olisi laskettava uudelleen.
(41)
Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin ehdottaa pyynnön esittäjään sovellettavan tullin muuttamista, ja niille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa.
(42)
Pyynnön esittäjä toisti johdanto-osan 29 kappaleessa mainitun tuoteluokitusta koskevan väitteensä ja johdanto-osan 30 ja 31 kappaleessa kuvatun väitteensä, joka koski DEPB-, EPCG- ja vientiluottojärjestelmästä johtuvaa tullinpalautusta koskevaa oikaisua. Koska ei kuitenkaan esitetty uusia näkökohtia, jotka olisivat saattaneet muuttaa komission päätelmiä, väitteet oli hylättävä.
(43)
Pyynnön esittäjä myös asetti kyseenalaiseksi menetelmän, jossa FOB-pohjalta tehdyille toimille laskettiin CIF-arvo. Määrittäessään CIF-yksikköarvoa komissio liitti yrityksen maksaman kokonaisrahtikustannuksen kaikkiin vientitapahtumiin, myös FOB-tapahtumiin. Yritys väitti, että kokonaisrahtikustannus olisi pitänyt liittää ainoastaan CIF-tapahtumiin. Tämä väite on hyväksytty.
(44)
Pyynnön esittäjä väitti lopuksi, ettei otoksen kaikkea myyntiä ei ole jätetty polkumyyntimarginaalin määrittämisen ulkopuolelle. Myös tämä väite on hyväksytty.
(45)
Tarkastelun tuloksena ehdotettu tarkistettu polkumyyntimarginaali ja polkumyynnin vastainen tulli, jota sovellettaisiin Ester Industries Limited -yrityksen tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin, on 8,3 prosenttia,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1292/2007 2 artiklan 2 kohdassa olevan taulukon Ester Industries Limited -yritystä koskeva kohta seuraavasti:
”Ester Industries Limited, DLF City, Phase II, Sector 25, Gurgaon, Haryana - 122022, Intia
8,3
A026”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 6 päivänä tammikuuta 2012.