EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2010/65/EU
af 20. oktober 2010
om meldeformaliteter for skibe, der ankommer til eller afgår fra havne i medlemsstaterne, og om ophævelse af direktiv 2002/6/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at lette trafikken pålægger Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/6/EF af 18. februar 2002 om meldeformaliteter for skibe, der ankommer til og/eller afgår fra havne i Fællesskabets medlemsstater (4), medlemsstaterne at acceptere visse standardiserede formularer (FAL-formularer), sådan som de er fastlagt ved Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) konvention om lettelse af international samfærdsel ad søvejen (FAL-konventionen) af 9. april 1965 med senere ændringer.
(2)
For at lette søtransporten og reducere den administrative byrde, der pålægges rederierne, er det i videst muligt omfang nødvendigt at forenkle og harmonisere de meldeformaliteter, som EU-retsakter og medlemsstaterne kræver. Dette direktiv bør dog ikke berøre arten og indholdet af de oplysninger, der kræves, og bør ikke indføre yderligere meldekrav for skibe, der ikke allerede er underkastet en sådan forpligtelse i henhold til lovgivningen i medlemsstaterne. Det bør kun beskæftige sig med, hvordan informationsprocedurerne kan forenkles og harmoniseres, og hvordan oplysningerne kan samles mere effektivt.
(3)
De oplysninger, der skal afgives på FAL-formularer, falder sammen med de oplysninger, der kræves forelagt i følgende retsakter for skibe, der ankommer til og/eller afgår fra havne: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/59/EF af 27. november 2000 om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe (5), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF af 27. juni 2002 om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten i Fællesskabet (6), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 725/2004 af 31. marts 2004 om bedre sikring af skibe og havnefaciliteter (7), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF af 23. april 2009 om havnestatskontrol (8), og i givet fald den internationale kode for søtransport af farligt gods, vedtaget i 1965, med senere vedtagne og ikrafttrådte ændringer. Når disse oplysninger svarer til kravene i ovennævnte retsakter, bør det derfor accepteres, at de indgives på FAL-formularer.
(4)
I betragtning af skibsfartens globale dimension er det nødvendigt, at EU-retsakter tager hensyn til kravene fra IMO, hvis der skal ske en forenkling.
(5)
Medlemsstaterne bør uddybe samarbejdet mellem deres kompetente myndigheder, herunder told-, grænsekontrol-, sundheds- og transportmyndigheder, for at fortsætte med at forenkle og harmonisere meldeformaliteterne i Unionen og gøre så effektiv brug som muligt af elektronisk dataoverførsel og informationsudvekslingssystemer med henblik på en i videst muligt omfang samtidig fjernelse af hindringer for søtransporten og etablering af et europæisk søtransportområde uden barrierer.
(6)
Detaljerede statistikker vedrørende søtransport bør være tilgængelige, så effektiviteten af og behovet for politikforanstaltninger rettet mod lettelse af samfærdslen ad søvejen inden for Unionen kan bedømmes under hensyntagen til behovet for ikke at skabe unødvendige yderligere krav med hensyn til medlemsstaternes indsamling af statistikker og for fuldt ud at benytte sig af Eurostat. For gennemførelsen af dette direktiv vil det være vigtigt at indsamle relevante data vedrørende skibstrafik inden for Unionen og/eller skibe, der anløber havne i tredjelande eller frizoner.
(7)
Det bør være lettere for rederier at opnå status som »skibe i fast rutefart« i overensstemmelse med målet i Kommissionens meddelelse og handlingsplan af 21. januar 2009 om etablering af et europæisk søtransportområde uden barrierer.
(8)
For alle meldeformaliteter bør elektronisk dataoverførsel finde generel anvendelse hurtigst muligt og senest den 1. juni 2015 baseret på internationale standarder under FAL-konventionen, når det er muligt. For at strømline og fremskynde overførslen af potentielt meget store informationsmængder bør der bruges elektroniske formater til meldeformaliteter, når det er muligt. Inden for Unionen bør indgivelse af oplysninger på FAL-formularer i papirformat være undtagelsen og kun accepteres for skibe for en begrænset periode. Medlemsstaterne opfordres til at anvende administrative midler, herunder økonomiske incitamenter, til at fremme brugen af elektroniske formater. Af ovennævnte årsager bør udveksling af oplysninger mellem de kompetente myndigheder i medlemsstaterne ske elektronisk. For at fremme en sådan udvikling bør det sikres, at de elektroniske systemer i højere grad bliver teknisk interoperable og så vidt muligt på samme tidspunkt, således at det europæiske søfartsområde uden barrierer kan fungere gnidningsfrit.
(9)
De involverede parter i handel og transport bør være i stand til at afgive standardiserede oplysninger og dokumenter via et enstrenget elektronisk system for at opfylde meldeformaliteterne. Individuelle data bør kun afgives én gang.
(10)
De SafeSeaNet-systemer, der er oprettet i de enkelte lande og på EU-plan, bør lette modtagelsen, udvekslingen og fordelingen af oplysninger mellem medlemsstaternes informationssystemer for søfartsaktiviteter. For at lette søtransporten og reducere de administrative byrder, der pålægges branchen, bør SafeSeaNet-systemet være interoperabelt med andre af Unionens systemer for meldeformaliteter. SafeSeaNet-systemet bør bruges til yderligere informationsudveksling med henblik på at lette søtransporten. Det bør ikke være nødvendigt at lade meldeformaliteter indgå i SafeSeaNet-systemet med henblik på afgivelse af oplysninger til udelukkende nationale formål.
(11)
Når der vedtages nye EU-foranstaltninger, bør det sikres, at medlemsstaterne kan bevare den elektroniske dataoverførsel og ikke er nødt til at anvende papirformater.
(12)
Fuldt udbytte af det elektroniske dataforsendelsessystem kan kun opnås, hvis der er hurtig og effektiv kommunikation mellem SafeSeaNet, e-told og de elektroniske systemer, som anvendes til indsamling og indhentning af data. Med henblik herpå bør der for at begrænse de administrative byrder primært anvendes gældende standarder.
(13)
FAL-formularerne ajourføres jævnligt. Derfor bør der i dette direktiv henvises til den gældende version af disse formularer. Alle oplysninger, som skal afgives i henhold til medlemsstaternes lovgivning, og som ligger ud over kravene i FAL-konventionen, bør meddeles i et format, der udformes på grundlag af FAL-konventionens standarder.
(14)
Dette direktiv bør ikke berøre Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (9), Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (10), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) (11) eller national lovgivning vedrørende grænsekontrol for medlemsstater, der ikke anvender Schengengrænsekodeksen, og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 450/2008 af 23. april 2008 om EF-toldkodeksen (moderniseret toldkodeks) (12).
(15)
For at gøre elektronisk informationsoverførsel til normen og lette søtransporten bør medlemsstaterne udvide brugen af systemer til elektronisk overførsel af data efter en passende tidsplan og bør i samarbejde med Kommissionen drøfte muligheden for at harmonisere brugen af systemer til elektronisk overførsel af data. Med henblik herpå bør der tages hensyn til arbejdet i Styringsgruppen på Højt Plan vedrørende SafeSeaNet-systemet for så vidt angår SafeSeaNet-køreplanen, når den vedtages, og til de konkrete finansieringsbehov og den respektive tildeling af EU-midler til udvikling af elektronisk dataoverførsel.
(16)
Skibe i drift mellem havne i Unionens toldområde bør fritages for pligten til at fremlægge de i FAL-formularerne omhandlede oplysninger, når disse skibe ikke er afsejlet fra, undervejs anløber eller er på vej til en havn uden for dette område eller en frizone af kontroltype I som defineret i toldlovgivningen, med forbehold af gældende EU-retsakter og de oplysninger, som medlemsstaterne måtte anmode om for at beskytte deres indre orden og sikkerhed samt håndhæve deres told-, skatte-, immigrations-, miljø- og sundhedslovgivning.
(17)
Fritagelse fra administrative formaliteter bør også gives på grundlag af skibets last og ikke blot på grundlag af dets destination og/eller den havn, der er afsejlet fra. Dette er nødvendigt for at sikre, at yderligere formaliteter for skibe, der har anløbet en havn i et tredjeland eller en frizone, minimeres. Kommissionen bør undersøge dette spørgsmål inden for rammerne af rapporten til Europa-Parlamentet og Rådet om den praktiske gennemførelse af dette direktiv.
(18)
Der bør indføres en ny foreløbig formular, som harmoniserer oplysningskravene i den sikringserklæring, der skal afgives i henhold til forordning (EF) nr. 725/2004.
(19)
Nationale sprogkrav er ofte en hindring for udvikling af et net af kystnær skibsfart. Medlemsstaterne bør gøre sig alle mulige anstrengelser for at fremme skreven og mundtlig kommunikation inden for skibsfart mellem medlemsstaterne i overensstemmelse med international praksis for at finde frem til fælles kommunikationsformer.
(20)
Kommissionen bør i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter for så vidt angår bilaget til dette direktiv. Det er af særlig betydning, at Kommissionen udfører passende høringer i forbindelse med sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau.
(21)
I de forskellige EU-retsakter, hvori der f.eks. opstilles krav til formaliteter med hensyn til forudgående anmeldelse ved anløb af havne, bl.a. direktiv 2009/16/EF, kan der pålægges forskellige frister for opfyldelsen af disse formaliteter. Kommissionen bør undersøge muligheden for at afkorte og harmonisere disse frister ved at drage fordel af de aktuelle fremskridt inden for elektronisk databehandling inden for rammerne af rapporten til Europa-Parlamentet og Rådet om den praktiske gennemførelse af dette direktiv, der, hvis det er relevant, bør indeholde et forslag til retsakt.
(22)
Inden for rammerne af rapporten til Europa-Parlamentet og Rådet om den praktiske gennemførelse af dette direktiv bør Kommissionen overveje, i hvilken udstrækning målet for dette direktiv, navnlig forenkling af de administrative formaliteter for skibe, der anløber og/eller afsejler fra medlemsstaternes havne, bør udvides til også at omfatte baglandet, navnlig sejlads på indre vandveje, for at sikre hurtigere og glattere afvikling af sejladsen ind i landet og for at opnå en varig løsning på problemet med trængsel i og omkring søhavnene.
(23)
Målene for dette direktiv, nemlig at lette søtransporten på en harmoniseret måde i hele Unionen, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af dets omfang og virkninger bedre nås på EU-plan, Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(24)
I henhold til Den Europæiske Unions Domstols retspraksis er gennemførelsen af et direktiv ikke obligatorisk, hvis den af geografiske grunde er formålsløs. Dette direktivs krav er derfor ikke relevante for medlemsstater, der ikke har nogen havne, som skibe omfattet af dette direktiv normalt kan anløbe.
(25)
Foranstaltningerne i dette direktiv fører frem mod målene for Lissabondagsordenen.
(26)
Adgangen til SafeSeaNet og til andre elektroniske systemer bør reguleres for at beskytte kommercielle og fortrolige informationer og ske med forbehold af gældende ret vedrørende beskyttelse af kommercielle oplysninger og, hvad angår personoplysninger, af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (13) og af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (14). Medlemsstaterne og Unionens institutioner og organer bør være særlig opmærksomme på behovet for at beskytte kommercielle og fortrolige oplysninger gennem passende adgangskontrolsystemer.
(27)
I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (15) opfordres medlemsstaterne til, både i egen og i Unionens interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.
(28)
Af hensyn til klarheden bør direktiv 2002/6/EF erstattes af nærværende direktiv -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Dette direktiv har til formål at forenkle og harmonisere de administrative procedurer i forbindelse med søtransport ved at gøre elektronisk dataoverførsel til normen og ved at rationalisere meldeformaliteterne.
2. Dette direktiv finder anvendelse på meldeformaliteter i forbindelse med søtransport, der skal overholdes af skibe ved ankomst til eller afsejling fra havne beliggende i medlemsstaterne.
3. Dette direktiv finder ikke anvendelse på skibe, der er fritaget for meldeformaliteter.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) »meldeformaliteter«: de oplysninger, jf. bilaget, der i henhold til den gældende lovgivning i en medlemsstat skal afgives med administrative og proceduremæssige formål, når et skib ankommer til eller afsejler fra en havn i den pågældende medlemsstat
b) »FAL-konventionen«: IMO's konvention om lettelse af international samfærdsel ad søvejen af 9. april 1965 med senere ændringer
c) »FAL-formularer«: de standardformularer, der foreskrives i FAL-konventionen
d) »skib«: ethvert søgående fartøj
e) »SafeSeaNet«: Unionens maritime informationsudvekslingssystem som defineret i direktiv 2002/59/EF
f) »elektronisk dataoverførsel«: overførsel af digitalt kodet information i et reviderbart, struktureret format, der kan anvendes direkte til lagring og behandling i computere.
Artikel 3
Harmonisering og koordinering af meldeformaliteter
1. Hver medlemsstat træffer foranstaltninger til at sikre, at der anmodes om meldeformaliteterne på en harmoniseret og koordineret måde i medlemsstaten.
2. Kommissionen udformer i samarbejde med medlemsstaterne ordninger for harmonisering og koordinering af meldeformaliteterne i Unionen.
Artikel 4
Anmeldelse forud for ankomst til havne
Med forbehold af specifikke anmeldelsesbestemmelser, der følger af gældende EU-retsakter eller internationale juridiske instrumenter, der finder anvendelse inden for søtransport, som er bindende for medlemsstaterne, herunder bestemmelser om kontrol af personer og varer, sikrer medlemsstaterne, at skibsføreren eller enhver anden person, som skibets reder har givet bemyndigelse dertil, forud for ankomst til en havn i en medlemsstat afgiver de oplysninger, meldeformaliteterne omfatter, til den kompetente myndighed, som den pågældende medlemsstat har udpeget:
a)
mindst 24 timer inden ankomsten eller
b)
hvis rejsen varer mindre end 24 timer, da senest når skibet afgår fra den foregående havn, eller
c)
hvis anløbshavnen er ukendt eller ændres under rejsen, da så snart denne oplysning foreligger.
Artikel 5
Elektronisk dataoverførsel
1. Medlemsstaterne skal acceptere opfyldelsen af meldeformaliteter i elektronisk format og overførsel heraf via et enstrenget system hurtigst muligt og under ingen omstændigheder senere end den 1. juni 2015.
Dette enstrengede system, der forbinder SafeSeaNet, e-told og andre elektroniske systemer, skal i overensstemmelse med dette direktiv være stedet, hvorigennem alle informationer afgives én gang og stilles til rådighed for forskellige kompetente myndigheder og medlemsstaterne.
2. Med forbehold af det relevante format, der er fastsat i FAL-konventionen, skal det i stk. 1 omhandlede format overholde artikel 6.
3. Når der kræves meldeformaliteter i henhold til EU-retsakter, og i den udstrækning det er nødvendigt for det enstrengede systems funktionsevne, skal de i stk. 1 omhandlede elektroniske systemer kunne fungere sammen, være generelt tilgængelige og være forenelige med SafeSeaNet-systemet, indført i medfør af direktiv 2002/59/EF, og, når det er relevant, med de edb-systemer, der foreskrives i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 70/2008/EF af 15. januar 2008 om papirløse rammer for told og handel (16).
4. Med forbehold af særlige bestemmelser om told og grænsekontrol i forordning (EØF) nr. 2913/92 og forordning (EF) nr. 562/2006 hører medlemsstaterne de erhvervsdrivende og underretter Kommissionen om, hvordan arbejdet skrider frem, som foreskrevet i beslutning nr. 70/2008/EF.
Artikel 6
Dataudveksling
1. Medlemsstaterne sikrer, at de oplysninger, de modtager i overensstemmelse med de meldeformaliteter, der er fastsat i en EU-retsakt, gøres tilgængelige i deres nationale SafeSeaNet-systemer, og stiller relevante dele af disse oplysninger til rådighed for andre medlemsstater via SafeSeaNet-systemet. Medmindre en medlemsstat fastsætter andet, finder dette ikke anvendelse på oplysninger modtaget i henhold til forordning (EØF) nr. 2913/92, forordning (EØF) nr. 2454/93, forordning (EF) nr. 562/2006 og forordning (EF) nr. 450/2008.
2. Medlemsstaterne sikrer, at de oplysninger, de har modtaget i overensstemmelse med stk. 1, på anmodning er tilgængelige for de relevante nationale myndigheder.
3. Det underliggende digitale format af de meddelelser, der skal bruges inden for de nationale SafeSeaNet-systemer i overensstemmelse med stk. 1, fastsættes i overensstemmelse med artikel 22a i direktiv 2002/59/EF.
4. Medlemsstaterne kan fastsætte relevant adgang til oplysningerne i stk. 1 enten via et nationalt enstrenget system for kontakt til administrationen gennem et elektronisk dataudvekslingssystem eller via de nationale SafeSeaNet-systemer.
Artikel 7
Oplysninger i FAL-formularer
Medlemsstaterne skal acceptere FAL-formularer til opfyldelse af meldeformaliteter. Medlemsstaterne må kun frem til den 1. juni 2015 acceptere, at oplysninger, der skal gives i henhold til en EU-retsakt, gives i papirformat.
Artikel 8
Fortrolighed
1. Medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med gældende EU-retsakter eller national lovgivning de nødvendige foranstaltninger til at sikre fortroligheden af de kommercielle og andre fortrolige oplysninger, der udveksles i overensstemmelse med dette direktiv.
2. Medlemsstaterne sørger især for at beskytte kommercielle oplysninger, der er indsamlet i henhold til dette direktiv. I forbindelse med personoplysninger sikrer medlemsstaterne, at de overholder direktiv 95/46/EF. Unionens institutioner og organer sikrer, at de overholder forordning (EF) nr. 45/2001.
Artikel 9
Fritagelse
Medlemsstaterne sikrer, at skibe, der henhører under anvendelsesområdet for direktiv 2002/59/EF, og som er i drift mellem havne beliggende i Unionens toldområde og ikke er afsejlet fra, undervejs anløber eller er på vej til en havn uden for dette område eller en frizone af kontroltype I som defineret i toldlovgivningen, fritages for pligten til at fremlægge de i FAL-formularerne omhandlede oplysninger, med forbehold af gældende EU-retsakter og den mulighed, at medlemsstaterne kan anmode om oplysninger, der optræder i FAL-formularerne, jf. punkt 1-6 i del B i bilaget til nærværende direktiv, og som er nødvendige for at beskytte deres indre orden og sikkerhed samt håndhæve deres told-, skatte-, immigrations-, miljø- og sundhedslovgivning.
Artikel 10
Ændringsprocedure
1. Kommissionen kan vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde i forbindelse med bilaget til dette direktiv for at sikre, at der tages hensyn til eventuelle relevante ændringer foretaget af IMO i FAL-formularer. Disse ændringer må dog ikke bevirke, at dette direktivs anvendelsesområde udvides.
2. For de i denne artikel omhandlede delegerede retsakter gælder de i artikel 11, 12 og 13 fastsatte procedurer.
Artikel 11
Udøvelse af delegationen
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 10, i en periode på fem år fra den 18. november 2010. Kommissionen aflægger rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder delegationen i henhold til artikel 12.
2. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter med forbehold af betingelserne i artikel 12 og 13.
Artikel 12
Tilbagekaldelse af delegationen
1. Den i artikel 10 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Den institution, der har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om delegationen af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelige afgørelse træffes, og angiver samtidig, hvilke delegerede beføjelser der kunne være genstand for tilbagekaldelse, samt den mulige begrundelse herfor.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 13
Indsigelser mod delegerede retsakter
1. Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på to måneder fra meddelelsen.
Denne frist forlænges med to måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af den oprindelige frist på to måneder eller, i givet fald, den forlængede frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden udløbet af den oprindelige frist på to måneder eller, i givet fald, den forlængede frist, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, anfører begrundelsen herfor.
Artikel 14
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 19. maj 2012 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser.
De anvender disse lov og administrative bestemmelser fra den 19. maj 2012.
Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 15
Rapport
Senest den 19. november 2013 aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om den praktiske gennemførelse af dette direktiv, herunder om:
a)
muligheden for at udvide de med dette direktiv indførte forenklinger til også at omfatte transport ad indre vandveje
b)
flodinformationstjenesters (RIS) kompatibilitet med den i dette direktiv omhandlede elektroniske dataoverførselsproces
c)
fremskridt hen mod den harmonisering og koordinering af meldeformaliteterne, der er blevet opnået i henhold til artikel 3
d)
mulighederne for at undgå eller forenkle formaliteter for skibe, der har anløbet en havn i et tredjeland eller en frizone
e)
tilgængelige data vedrørende skibstrafik/skibsbevægelser inden for Unionen og/eller skibe, der anløber havne i tredjelande eller frizoner.
Rapporten ledsages, hvis det er relevant, af et forslag til retsakt.
Artikel 16
Ophævelse af direktiv 2002/6/EF
Direktiv 2002/6/EF ophæves med virkning fra den 19. maj 2012. Henvisninger til det ophævede direktiv betragtes som henvisninger til nærværende direktiv.
Artikel 17
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 20. oktober 2010.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2010/65/EU,
annettu 20 päivänä lokakuuta 2010,
jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista ja direktiivin 2002/6/EY kumoamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Yhteisön jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista 18 päivänä helmikuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/6/EY (4) velvoittaa jäsenvaltiot hyväksymään liikenteen helpottamiseksi tiettyjä standardoituja lomakkeita, jäljempänä ’FAL-lomakkeet’, jotka on määritelty Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) 9 päivänä huhtikuuta 1965 tehdyssä kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevassa yleissopimuksessa, jäljempänä ’FAL-yleissopimus’, sellaisena kuin se on muutettuna.
(2)
Unionin säädöksissä edellytettyjä ja jäsenvaltioiden edellyttämiä ilmoitusvelvollisuuksia on yksinkertaistettava ja yhdenmukaistettava mahdollisimman suuressa määrin meriliikenteen helpottamiseksi ja meriliikenteen harjoittajien hallinnollisten rasitteiden keventämiseksi. Tämä direktiivi ei saisi kuitenkaan vaikuttaa vaadittujen tietojen luonteeseen ja sisältöön, eikä siinä saisi ottaa käyttöön uusia ilmoitusvaatimuksia sellaisia aluksia varten, joita kyseinen velvoite ei jo koske jäsenvaltioissa sovellettavan lainsäädännön mukaisesti. Siinä olisi käsiteltävä yksinomaan tapaa, jolla ilmoitusmenettelyjä voidaan yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa ja jolla tietoja voidaan kerätä tehokkaammin.
(3)
Aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27 päivänä marraskuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/59/EY (5), alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/59/EY (6), alusten ja satamarakenteiden turvatoimien parantamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 725/2004 (7), satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/16/EY (uudelleenlaadittu) (8) ja tarpeen mukaan vuonna 1965 hyväksytyssä vaarallisten aineiden kansainvälisessä merenkulkualan kuljetussäännöstössä ja sen hyväksytyissä ja voimaan tulleissa tarkistuksissa vaadittujen tietojen antaminen satamaan saavuttaessa ja/tai satamasta lähdettäessä vastaa FAL-lomakkeilla vaadittujen tietojen antamista. Tämän vuoksi olisi hyväksyttävä näiden tietojen antaminen FAL-lomakkeella, mikäli ne vastaavat edellä mainituissa säädöksissä vaadittuja tietoja.
(4)
Meriliikenteen maailmanlaajuisen ulottuvuuden vuoksi unionin säädöksissä on yksinkertaistamisen varmistamiseksi otettava huomioon IMOn vaatimukset.
(5)
Jäsenvaltioiden olisi syvennettävä tulli-, rajavalvonta-, kansanterveys- ja liikenneviranomaistensa ja muiden toimivaltaisten viranomaistensa välistä yhteistyötä, jotta unionissa voitaisiin jatkaa ilmoitusmuodollisuuksien yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista sekä käyttää mahdollisimman tehokkaasti sähköisiä tiedonsiirto- ja tiedonvaihtojärjestelmiä meriliikenteen esteiden poistamiseksi ja eurooppalaisen esteettömän meriliikennealueen luomiseksi mahdollisimman samanaikaisesti.
(6)
Unionin meriliikenteen helpottamiseen tähtäävien toimien tehokkuuden ja tarpeen arvioimiseksi olisi oltava käytettävissä yksityiskohtaisia meriliikennetilastoja ja olisi huolehdittava siitä, että tilastojen keruu ei aiheuta tarpeettomia lisävaatimuksia jäsenvaltioille ja että Eurostatia käytetään kaikin tavoin hyväksi. Tämän direktiivin soveltamiseksi olisi tärkeää kerätä tietoja unionin laivaliikenteestä ja/tai kolmansien maiden tai vapaa-alueiden satamissa käyvistä aluksista.
(7)
Meriliikenteen harjoittajien olisi voitava aiempaa helpommin hyödyntää ”hyväksytyn säännöllisen liikenteen” harjoittajan asemaa esteettömän eurooppalaisen meriliikennealueen luomisesta 21 päivänä tammikuuta 2009 annetussa komission tiedonannossa ja toimintasuunnitelmassa asetetun tavoitteen mukaisesti.
(8)
Sähköisiä tiedonsiirtovälineitä olisi ryhdyttävä käyttämään yleisesti mahdollisimman pian ja viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2015 kaikkien ilmoitusmuodollisuuksien täyttämisessä hyödyntäen soveltuvin osin FAL-yleissopimuksen mukaisia kansainvälisiä standardeja. Mahdollisesti hyvinkin suurten tietomäärien siirron sujuvoittamiseksi ja nopeuttamiseksi ilmoitusmuodollisuudet olisi täytettävä mahdollisuuksien mukaan sähköisesti. Tietojen toimittamisen paperimuodossa FAL-lomakkeilla olisi oltava unionissa poikkeus, joka on hyväksyttävissä ainoastaan rajoitetun ajan. Jäsenvaltioita kehotetaan hyödyntämään taloudellisia kannustimia ja muita hallinnollisia keinoja sähköisen tiedonsiirron käytön edistämiseksi. Edellä mainituista syistä myös jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisen tiedonvaihdon olisi tapahduttava sähköisesti. Tämän kehityksen edistämiseksi sähköisten järjestelmien on oltava teknisesti yhteentoimivia aiempaa laajemmin ja mahdollisuuksien mukaan samassa määräajassa, jotta varmistettaisiin esteettömän eurooppalaisen meriliikennealueen moitteeton toiminta.
(9)
Kaupan ja liikenteen osapuolten olisi voitava toimittaa tiedot ja asiakirjat vakiomuotoisina keskitetyn sähköisen palvelupisteen kautta täyttääkseen ilmoittamismuodollisuudet. Yksittäiset tiedot olisi toimitettava ainoastaan kerran.
(10)
Kansallisella tasolla ja unionissa käyttöön otettavien SafeSeaNet-järjestelmien olisi helpotettava tietojen vastaanottamista, vaihtoa ja jakelua jäsenvaltioiden meriliikenteen tietojärjestelmien välillä. Jotta meriliikennettä voitaisiin edistää ja sen hallinnollisia rasitteita keventää, SafeSeaNet-järjestelmän olisi oltava yhteentoimiva unionin muiden ilmoitusmuodollisuuksia koskevien järjestelmien kanssa. SafeSeaNet-järjestelmää olisi käytettävä tiedonvaihdon lisäämiseen meriliikenteen helpottamiseksi. Pelkästään kansallista tarkoitusta varten annettavia tietoja koskeviin ilmoitusmuodollisuuksiin ei olisi oltava tarpeen käyttää SafeSeaNet-järjestelmää.
(11)
Uusia unionin toimenpiteitä hyväksyttäessä olisi varmistettava, että jäsenvaltiot voivat säilyttää sähköisen tiedonsiirron ja että niiltä ei vaadita paperimuodon käyttöä.
(12)
Täyden hyödyn saaminen sähköisestä tiedonsiirrosta edellyttää, että SafeSeaNet-järjestelmän, sähköisen tullijärjestelmän ja tietojen syöttämiseen ja hakemiseen tarkoitettujen sähköisten järjestelmien välinen yhteydenpito on sujuvaa ja tehokasta. Tätä varten olisi käytettävä ensisijaisesti tällä hetkellä sovellettavia standardeja hallinnollisten rasitteiden lisääntymisen välttämiseksi.
(13)
FAL-lomakkeet saatetaan säännöllisesti ajan tasalle. Tässä direktiivissä olisi siksi viitattava lomakkeiden voimassa oleviin versioihin. Sellaisista jäsenvaltioiden lainsäädännössä edellytetyistä tiedoista, jotka menevät FAL-yleissopimuksen vaatimuksia pidemmälle, olisi ilmoitettava FAL-yleissopimuksen standardien pohjalta kehitettävässä muodossa.
(14)
Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 2913/92 (9), tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annettuun komission asetukseen (ETY) N:o 2454/93 (10), henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15 päivänä maaliskuuta 2006 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 562/2006 (11), Schengenin rajasäännöstöä soveltamattomien jäsenvaltioiden rajavalvonnan alan kansallisen lainsäädännön eikä yhteisön tullikoodeksista (uudistettu tullikoodeksi) 23 päivänä huhtikuuta 2008 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 450/2008 (12).
(15)
Sähköisen tiedonsiirron standardoimiseksi ja meriliikenteen helpottamiseksi jäsenvaltioiden olisi laajennettava sähköisen tiedonsiirron menetelmien käyttöä tarkoituksenmukaisen aikataulun mukaisesti, ja niiden olisi pohdittava yhteistyössä komission kanssa mahdollisuuksia yhdenmukaistaa sähköisten tiedonsiirtomenetelmien käyttöä. Tässä tarkoituksessa olisi otettava huomioon SafeSeaNet-järjestelmän korkean tason työryhmän SafeSeaNet-etenemissunnitelmaa koskeva työ sitten, kun suunnitelma on hyväksytty, ja tarkasteltava sähköisen tiedonsiirron kehittämisen käytännön rahoitustarpeita sekä niihin osoitettavia unionin varoja.
(16)
Unionin tullialueella sijaitsevien satamien välillä liikennöivät alukset olisi vapautettava FAL-lomakkeissa tarkoitettujen tietojen toimittamisvelvollisuudesta, kun alusten lähtö- tai määräpaikkana tai välisatamana ei ole kyseisen alueen tai tullilainsäädännössä tarkoitetun valvontatyypin I mukaisen vapaa-alueen ulkopuolella sijaitseva satama, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asiaan sovellettavia unionin säädöksiä ja jäsenvaltioiden mahdollisuutta pyytää tietoja sisäisen järjestyksen turvaamiseksi ja turvallisuuden varmistamiseksi sekä tulli-, vero-, maahanmuutto- ympäristö- ja terveyslainsäädännön täytäntöön panemiseksi.
(17)
Hallinnollisista muodollisuuksista vapauttamisen olisi oltava sallittua myös aluksen lastin perusteella eikä ainoastaan aluksen lähtö- ja/tai määräpaikan perusteella. Tämä on tarpeen, jotta kolmannen maan tai vapaa-alueen satamassa käyneitä aluksia koskevat lisämuodollisuudet minimoidaan. Komission olisi tarkasteltava tätä seikkaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin toimivuudesta annettavan kertomuksen yhteydessä.
(18)
Olisi otettava käyttöön uusi väliaikainen lomake asetuksen (EY) N:o 725/2004 mukaisessa ennakkoon annettavassa turvailmoituksessa vaadittujen tietojen yhdenmukaistamiseksi.
(19)
Kansalliset kielivaatimukset ovat usein esteenä rannikkoliikenteen verkoston kehittämiselle. Jäsenvaltioiden olisi kaikin mahdollisin tavoin pyrittävä helpottamaan kirjallista ja suullista yhteydenpitoa jäsenvaltioiden välisessä meriliikenteessä kansainvälisten käytäntöjen mukaisesti, jotta löydettäisiin yhteiset yhteydenpitotavat.
(20)
Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä tämän direktiivin liitteeseen liittyviä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla.
(21)
On mahdollista, että erilaisissa unionin säädöksissä, joissa esimerkiksi vaaditaan ennakkoilmoitusta satamaan saavuttaessa, kuten direktiivissä 2009/16/EY, säädetään eri määräaikoja näiden ennakkoilmoitusmuodollisuuksien täyttämiseksi. Komission olisi Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin toimivuudesta annettavan kertomuksen yhteydessä tarkasteltava mahdollisuuksia lyhentää ja yhdenmukaistaa näitä määräaikoja hyödyntämällä sähköisen tietojenkäsittelyn edistymistä ja liitettävä kertomukseen tarvittaessa lainsäädäntöehdotus.
(22)
Komission olisi Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin toimivuudesta annettavan kertomuksen yhteydessä tutkittava, missä määrin tämän direktiivin tavoitteen eli jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevien hallinnollisten muodollisuuksien yksinkertaistamisen olisi koskettava myös näihin satamiin liittyvää sisämaata ja erityisesti jokiliikennettä meriliikenteeseen kytkevän sisämaaliikenteen nopeuttamiseksi ja sujuvoittamiseksi sekä merisatamien ja niitä ympäröivien alueiden ruuhkien purkamiseksi pysyvästi.
(23)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita, ja niistä erityisesti meriliikenteen helpottamista yhdenmukaisella tavalla koko unionissa, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
(24)
Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ei ole pakollista silloin, kun se maantieteellisten syiden vuoksi on hyödytöntä. Sen vuoksi tämän direktiivin vaatimukset eivät koske jäsenvaltioita, joilla ei ole satamia, joissa tämän direktiivin soveltamisalan piiriin kuuluvat alukset voivat tavallisesti käydä.
(25)
Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet auttavat saavuttamaan Lissabonin toimintaohjelman tavoitteet.
(26)
SafeSeaNet-järjestelmän ja muiden sähköisten välineiden käyttöoikeutta olisi säänneltävä kaupallisten ja luottamuksellisten tietojen suojaamiseksi rajoittamatta kaupallisten tietojen suojaamista koskevan lainsäädännön soveltamista sekä henkilötietojen osalta yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (13) ja yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (14) soveltamista. Jäsenvaltioiden sekä unionin toimielinten ja elinten olisi erityisesti kiinnitettävä huomiota tarpeeseen suojata kaupalliset ja luottamukselliset tiedot asianmukaisilla käyttöoikeuksien valvontajärjestelmillä.
(27)
Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (15) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan itseään varten ja unionin edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja sen kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen edellyttämien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne.
(28)
Selkeyden vuoksi direktiivi 2002/6/EY olisi korvattava tällä direktiivillä,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tämän direktiivin tarkoituksena on yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa hallinnollisia menettelyjä, joita sovelletaan meriliikenteeseen tekemällä sähköisestä tiedonsiirrosta vakiomenettely ja järkeistämällä ilmoitusmuodollisuudet.
2. Tätä direktiiviä sovelletaan meriliikenteen ilmoitusmuodollisuuksiin, jotka koskevat jäsenvaltioiden satamiin saapuvia tai niistä lähteviä aluksia.
3. Tätä direktiiviä ei sovelleta ilmoitusmuodollisuuksista vapautettuihin aluksiin.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a)
’ilmoitusmuodollisuuksilla’ liitteessä esitettyjä tietoja, jotka on jäsenvaltiossa sovellettavaa lainsäädäntöä noudattaen toimitettava hallinnollisiin ja menettelyjä koskeviin tarkoituksiin aluksen saapuessa jäsenvaltion satamaan tai lähtiessä sen satamasta;
b)
’FAL-yleissopimuksella’9 päivänä huhtikuuta 1965 tehtyä kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevaa IMOn yleissopimusta sellaisena kuin se on muutettuna;
c)
’FAL-lomakkeilla’ FAL-yleissopimuksen mukaisia standardoituja lomakkeita;
d)
’aluksella’ kaikkia merialuksia;
e)
’SafeSeaNet-järjestelmällä’ direktiivissä 2002/59/EY määriteltyä unionin merenkulun tiedonvaihtojärjestelmää;
f)
’tietojen toimittamisella sähköisesti’ digitaalisesti koodattujen tietojen siirtoprosessia, jossa käytetään muunneltavaa rakenteista muotoa, joka soveltuu suoraan tietokoneella tallennettavaksi ja käsiteltäväksi.
3 artikla
Ilmoitusmuodollisuuksien yhdenmukaistaminen ja yhteensovittaminen
1. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava toimenpiteitä varmistaakseen, että kyseisessä jäsenvaltiossa vaaditaan ilmoitusmuodollisuuksia yhdenmukaisella ja yhteensovitetulla tavalla.
2. Komissio kehittää yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa mekanismeja ilmoitusmuodollisuuksien yhdenmukaistamiseksi ja yhteensovittamiseksi unionissa.
4 artikla
Ennakkoilmoitus saapumisesta satamiin
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että päällikkö tai muu liikennöitsijän asianmukaisesti valtuuttama henkilö ilmoittaa ennen jäsenvaltiossa sijaitsevaan satamaan saapumista jäsenvaltion nimeämälle toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitusmuodollisuuksissa vaaditut tiedot, jollei sovellettavista unionin säädösten tai meriliikennettä koskevien, jäsenvaltioita sitovien kansainvälisten oikeudellisten välineiden ilmoittamista koskevista erityisistä säädöksistä, mukaan lukien henkilöiden ja tavaroiden tarkastusta koskevat säännökset, muuta johdu,
a)
vähintään 24 tuntia etukäteen; tai
b)
viimeistään silloin, kun alus lähtee edellisestä satamasta, jos matkan kesto on alle 24 tuntia; tai
c)
jos seuraavaa satamaa ei tiedetä tai se on muuttunut matkan aikana, heti kun tieto on saatavilla.
5 artikla
Tietojen toimittaminen sähköisesti
1. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ilmoitusmuodollisuuksien täyttäminen sähköisesti ja tietojen toimittaminen keskitetyn palvelupisteen kautta mahdollisimman pian ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2015.
Palvelupiste yhdistää SafeSeaNet-järjestelmän, sähköisen tullijärjestelmän ja muut sähköiset järjestelmät, ja sen kautta on voitava tämän direktiivin mukaisesti ilmoittaa kaikki tarvittavat tiedot siten, että niitä ei tarvitse ilmoittaa kuin kerran ja ne ovat eri toimivaltaisten viranomaisten ja jäsenvaltioiden saatavilla.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun muodon on oltava 6 artiklan mukainen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta FAL-yleissopimuksessa määrättyä asianmukaista muotoa.
3. Kun unionin säädöksissä edellytetään ilmoitusmuodollisuuksia ja siinä määrin kuin 1 kohdan mukaisesti perustetun keskitetyn palvelupisteen toimivuuden kannalta on tarpeen, 1 kohdassa tarkoitettujen sähköisten menetelmien on oltava yhteentoimivia, yleisesti saatavilla ja yhteensopivia direktiivin 2002/59/EY mukaisesti käyttöön otetun SafeSeaNet-järjestelmän sekä tarvittaessa paperittomasta tullin ja kaupan toimintaympäristöstä 15 päivänä tammikuuta 2008 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 70/2008/EY (16) mukaisten tietojärjestelmien kanssa.
4. Jäsenvaltioiden on kuultava talouden toimijoita ja ilmoitettava komissiolle asian etenemisestä päätöksessä N:o 70/2008/EY säädettyjen menettelyjen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (ETY) N:o 2913/92 ja asetuksen (EY) N:o 562/2006 tullia ja rajavalvontaa koskevien erityissäännösten soveltamista.
6 artikla
Tiedonvaihto
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että unionin säädöksessä säädettyjen ilmoitusmuodollisuuksien mukaisesti saadut tiedot ovat saatavilla niiden kansallisissa SafeSeaNet-järjestelmissä, ja asetettava tiedot asiaankuuluvilta osiltaan muiden jäsenvaltioiden saataville SafeSeaNet-järjestelmän välityksellä. Tätä ei sovelleta asetuksen (ETY) N:o 2913/92, asetuksen (ETY) N:o 2454/93, asetuksen (EY) N:o 562/2006 ja asetuksen (EY) N:o 450/2008 nojalla saatuihin tietoihin, jollei jäsenvaltio toisin säädä.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdan mukaisesti saadut tiedot ovat pyynnöstä asiaankuuluvien kansallisten viranomaisten saatavilla.
3. Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti kansallisissa SafeSeaNet-järjestelmissä käytettävien viestien sähköinen muoto määritellään direktiivin 2002/59/EY 22 a artiklan mukaisesti.
4. Jäsenvaltiot voivat mahdollistaa pääsyn 1 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin joko kansallisen keskitetyn palvelupisteen kautta sähköisellä tiedonvaihtojärjestelmällä tai kansallisen SafeSeaNet-järjestelmän kautta.
7 artikla
Tietojen toimittaminen FAL-lomakkeilla
Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä FAL-lomakkeet ilmoitusmuodollisuuksien täyttämiseksi. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä unionin säädöksen mukaisesti edellytettävien tietojen toimittamisen paperimuodossa enintään 1 päivään kesäkuuta 2015 saakka.
8 artikla
Luottamuksellisuus
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava sovellettavien unionin säädösten tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin mukaisesti vaihdettavat kaupalliset ja muut luottamukselliset tiedot käsitellään luottamuksellisina.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava erityisesti tämän direktiivin nojalla kerättyjen kaupallisten tietojen suojaamisesta. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ne noudattavat direktiiviä 95/46/EY. Unionin toimielinten ja elinten on varmistettava, että ne noudattavat asetusta (EY) N:o 45/2001.
9 artikla
Poikkeukset
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin 2002/59/EY soveltamisalaan kuuluvat alukset, jotka liikennöivät unionin tullialueella sijaitsevien satamien välillä ja joiden lähtö- tai määräpaikkana tai välisatamana ei ole mainitun alueen tai tullilainsäädännön mukaisen valvontatyypin I mukaisen vapaa-alueen ulkopuolella sijaitseva satama, vapautetaan FAL-lomakkeisiin sisältyvien tietojen toimittamisvelvollisuudesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asiaan sovellettavien unionin säädösten soveltamista ja jäsenvaltioiden mahdollisuutta pyytää tämän direktiivin liitteessä olevan B osan 1-6 kohdassa tarkoitettujen FAL-lomakkeiden sisältämiä tietoja, jotka ovat tarpeen sisäisen järjestyksen turvaamiseksi ja turvallisuuden varmistamiseksi sekä tulli-, vero-, maahanmuutto- ympäristö- ja terveyslainsäädännön täytäntöön panemiseksi.
10 artikla
Muutosmenettely
1. Komissio voi antaa tämän direktiivin liitteen osalta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä varmistaakseen, että IMOn FAL-lomakkeisiin mahdollisesti tekemät muutokset otetaan huomioon. Näillä muutoksilla ei laajenneta tämän direktiivin soveltamisalaa.
2. Tässä artiklassa tarkoitettuihin delegoituihin säädöksiin sovelletaan 11, 12 ja 13 artiklassa säädettyjä menettelyjä.
11 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle viiden vuoden ajaksi 18 päivästä marraskuuta 2010 lukien valta antaa 10 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä. Komissio esittää siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään kuusi kuukautta ennen viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto peruuta siirtoa 12 artiklan mukaisesti.
2. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
3. Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan 12 ja 13 artiklassa säädettyjä ehtoja.
12 artikla
Säädösvallan siirron peruuttaminen
1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi peruuttaa 10 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron milloin tahansa.
2. Toimielin, joka on aloittanut sisäisen menettelyn päättääkseen, peruuttaako se säädösvallan siirron, pyrkii ilmoittamaan asiasta toiselle toimielimelle ja komissiolle kohtuullisessa ajassa ennen lopullisen päätöksen tekemistä sekä ilmoittaa samalla, mitä siirrettyä säädösvaltaa mahdollinen peruuttaminen koskee, ja mainitsee peruuttamisen syyt.
3. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan joko välittömästi tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
13 artikla
Delegoitujen säädösten vastustaminen
1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi vastustaa delegoitua säädöstä kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi.
Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa pidennetään kahdella kuukaudella.
2. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole alkuperäisen kahden kuukauden määräajan tai, tilanteen mukaan, pidennetyn määräajan päättyessä vastustanut delegoitua säädöstä, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se tulee voimaan siinä mainittuna päivänä.
Delegoitu säädös voidaan julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja se voi tulla voimaan ennen alkuperäisen kahden kuukauden määräajan tai, tilanteen mukaan, pidennetyn määräajan umpeutumista, jos Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat molemmat ilmoittaneet komissiolle aikeestaan olla vastustamatta säädöstä.
3. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa delegoitua säädöstä, se ei tule voimaan. Säädöstä vastustava toimielin esittää syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä.
14 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava viimeistään 19 päivänä toukokuuta 2012 tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säädökset kirjallisina komissiolle.
Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 19 päivästä toukokuuta 2012.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
15 artikla
Kertomus
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 19 päivänä marraskuuta 2013 kertomuksen tämän direktiivin toimivuudesta ja tarkastelee siinä muun muassa
a)
mahdollisuutta ulottaa tällä direktiivillä toteutettu yksinkertaistaminen koskemaan myös sisävesiliikennettä;
b)
jokiliikenteen tietopalvelun yhteensopivuutta tässä direktiivissä tarkoitetun sähköisen tiedonsiirtomenettelyn kanssa;
c)
edellä 3 artiklassa tarkoitettua edistymistä ilmoitusmuodollisuuksien yhdenmukaistamisessa ja yhteensovittamisessa;
d)
mahdollisuuksia välttää tai yksinkertaistaa kolmannen maan tai vapaa-alueen satamassa käyneitä aluksia koskevia muodollisuuksia;
e)
unionin alusliikennettä/alusten liikkeitä ja/tai kolmansien maiden tai vapaa-alueiden satamissa käyviä aluksia koskevien tietojen saatavuutta.
Kertomukseen liitetään tarvittaessa lainsäädäntöehdotus.
16 artikla
Direktiivin 2002/6/EY kumoaminen
Kumotaan direktiivi 2002/6/EY 19 päivästä toukokuuta 2012. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin.
17 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 20 päivänä lokakuuta 2010.