KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 7. december 2011
om udbetalinger som kompensation fra det græske landbrugsforsikringsorgan (ELGA) i årene 2008 og 2009
(meddelt under nummer K(2011) 7260)
(Kun den græske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2012/157/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til om aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med artikel 108, stk. 2, første afsnit, i traktaten (1), og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
I fortsættelse af en række oplysninger, som Kommissionen fik via pressen om de kompensationsudbetalinger i størrelsesordenen 425 mio. EUR, som det græske landbrugsforsikringsorgan (herefter ELGA) havde planlagt, fordi et stort antal græske landbrugsproducenter i januar 2009 protesterede over det indtægtstab, de havde lidt i 2008 på grund af ugunstige vejrforhold i Grækenland, blev der afholdt et bilateralt møde med de græske myndigheder den 4. februar 2009. Efter dette møde fremsendte Grækenlands faste repræsentation ved Den Europæiske Union et brev af 9. februar 2009 med oplysninger om denne foranstaltning.
(2)
Ved brev af 23. februar 2009 udbad Kommissionen sig yderligere oplysninger. Ved brev af 20. marts 2009 svarede de græske myndigheder Kommissionen, at ELGA havde optaget et lån til de omhandlede kompensationsudbetalinger på 425 mio. EUR og et andet lån på 444 mio. EUR, hvoraf en stor del var afsat til udbetaling af erstatning for skader på afgrøder og besætninger i 2008, hvis årsager også var dækket af ELGA.
(3)
Kommissionens tjenestegrene anmodede om yderligere oplysninger ved brev af 4. maj 2009. De græske myndigheder svarede ved brev af 16. juni 2009. Ved brev af 13. juli 2009 oplyste Kommissionens tjenestegrene de græske myndigheder om, at kompensationsforanstaltningen på 425 mio. EUR for 2009 var blevet registreret som et formodet tilfælde (cas présumé) under nr. CP 196/2009, og at kompensationsforanstaltningen på 444 mio. EUR, der var blevet udbetalt i 2008 - for den dels vedkommende, der gjaldt erstatning for tab af årsager, der var dækket af ELGA - ansås for ulovlig støtte i henhold til artikel 1, litra f), i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens (2) artikel 93 (3) og var blevet registreret som sådan under nr. NN 39/09.
(4)
I fortsættelse af de græske myndigheders svarbrev af 18. august 2009 anmodede Kommissionens tjenestegrene om yderligere oplysninger ved brev af 14. september 2009. Kommissionen informerede i øvrigt ved førnævnte brev de græske myndigheder om, at den efter modtagelsen af deres oplysninger om udbetalingen i 2009 af 425 mio. EUR til de berørte producenter også havde registreret de omhandlede erstatningsudbetalinger som ulovlig støtte i henhold til artikel 1, litra f), i forordning (EF) nr. 659/1999, ligeledes under nr. NN 39/09.
(5)
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (4). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger vedrørende de omhandlede foranstaltninger. Kommissionen modtog bemærkninger fra tredjeparter og videresendte dem til de græske myndigheder den 6. maj 2010. De græske myndigheder sendte deres kommentarer til de interesserede parters bemærkninger den 21. juli 2010.
(6)
De græske myndigheder sendte yderligere oplysninger om den omhandlede støtte den 4. juni 2010, den 10. september 2010 og den 14. september 2010. Kommissionen anmodede endnu en gang om flere oplysninger ved brev af 17. november 2010. De græske myndigheder svarede ved brev af 9. marts 2011.
(7)
På de græske myndigheders anmodning blev der afholdt et bilateralt møde med Kommissionens tjenestegrene den 31. marts 2011. Efter dette møde fremsendte de græske myndigheder yderligere oplysninger den 11. maj 2011 og den 12. juli 2011. På de græske myndigheders anmodning blev der herefter afholdt endnu et bilateralt møde med Kommissionens tjenestegrene den 11. november 2011.
II. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN
(8)
I medfør af den græske lov 1790/1988 om det græske landbrugsforsikringsorgans organisering og funktionsmåde og andre bestemmelser (5) (herefter »lov 1790/1988«) er der oprettet et almennyttigt organ under betegnelsen »det græske landbrugsforsikringsorgan (ELGA)«. ELGA er en privatretlig juridisk person, der er 100 % statsejet. Det er underlagt landbrugsministerens kontrol i overensstemmelse med artikel 12 i førnævnte lov. ELGA forvalter de poster, der er opført på organets budget i overensstemmelse med bestyrelsens beslutninger. Bestyrelsesmedlemmerne udpeges af landbrugsministeren. ELGA har bl.a. til formål at forsikre landbrugsbedrifters produktion og værdier i form af jord, afgrøder og besætninger mod naturskabte risici.
(9)
Ifølge artikel 3a (6) i lov 1790/1988 er det lovpligtigt at forsikre sig hos ELGA, som dækker naturskabte risici, herunder oversvømmelse, storm, frost og usædvanlig hård kulde, sne, hagl, høje temperaturer og solstråler, usædvanligt store regnmængder eller regn uden for sæsonen, tørke, entomologiske og plantepatologiske sygdomme i afgrøder, epidemiske dyresygdomme, brand som følge af lynnedslag, jordskælv, havskabte risici, skader på afgrøder forårsaget af vilde dyr samt en række sygdomme hos kvæg, får og geder.
(10)
Ifølge artikel 5a (7) i lov 1790/1988 pålægges landbrugsproducenterne et særligt forsikringsbidrag til ELGA for deltagelsen i forsikringsordningen, der er beskrevet i betragtning 9. Dette bidrag har karakter af en statsligt pålagt afgift, som rammer salg og køb af nationale landbrugsprodukter, og som skal finansiere ELGA's forpligtelse til at forebygge og erstatte skader på landbrugsbedrifter som følge af naturskabte risici.
(11)
Ifølge artikel 5a i lov 1790/1988 er det særlige forsikringsbidrag fastsat til 3 % af de vegetabilske produkter og 0,5 % af de animalske produkter (8). Disse bidragssatser fastlægges af de kompetente ministre på baggrund af ELGA's forslag til landbrugsministeren. ELGA's indtægter fra det særlige forsikringsbidrag, der opkræves af bidragsforvaltningen, indgår i statens budget som statslige indtægter og posteres under en bestemt indtægtsrubrik. Disse indtægter udbetales til ELGA over landbrugsministeriets budget i form af en årlig kredit på et tilsvarende beløb, som ELGA foreslår dette ministerium, nu kaldet ministeriet for udvikling af landdistrikter og fødevarer. ELGA har ikke anden indflydelse på bidragsbeløbet eller skadeserstatningsbeløbet.
(12)
ELGA-forsikringen er obligatorisk for fysiske eller juridiske personer, som ejer eller driver landbrugsvirksomhed, husdyravl, fjerkræavl, biavl, fiskeri, dambrug eller tilsvarende virksomhed. ELGA's indtægter stammer især fra det særlige forsikringsbidrag. I medfør af lov 3147/2003 hører det desuden under ELGA's ansvarsområde at udbetale støtte i henhold til planlægningsprogrammerne for yderste nødstilfælde vedrørende kompensation for skader på afgrøder og jord som følge af naturkatastrofer, usædvanlige hændelser og ugunstige vejrforhold. Denne støtte finansieres over statens budget eller ved hjælp af lån. Disse programmer omhandler statsstøtte, som er godkendt ved Kommissionens afgørelser.
(13)
Ved økonomiministeriets og landbrugsministeriets bekendtgørelse nr. 262037 af 30. januar 2009 (herefter »tværministeriel bekendtgørelse«) blev der fastsat ekstraordinære kompensationsforanstaltninger i størrelsesordenen 425 mio. EUR til dækning af skader, der var opstået i 2008. I overensstemmelse med den tværministerielle bekendtgørelse skulle de pågældende kompensationsbeløb udbetales af ELGA for det fald i udbyttet af visse nærmere angivne planteafgrøder, der indtraf i høståret 2008 på grund af ugunstige vejrforhold som tørke, høje temperaturer, regn og entomologiske og plantepatologiske sygdomme i de pågældende afgrøder. Skaderne vedrører høsten af mandler, kirsebær, abrikoser, visse ferskensorter, blommer, pærer og æbler, asparges, orientalsk tobak, kartofler, bomuld, oliven og korn.
(14)
Ifølge de græske myndigheders oplysninger blev der ud over selve produktionstabet også taget hensyn til forringet kvalitet af produktionen ved fastsættelsen af skadestærsklen for visse afgrøder (korn og bomuld). Det omhandlede tab eller kvalitetsforringelsen af produktionen skyldtes en kombination af meteorologiske fænomener og plantesygdomme på grund af ugunstige vejrforhold, der ramte de pågældende afgrøder i løbet af det pågældende høstår.
(15)
For at betale de omhandlede skadeserstatninger optog ELGA et lån hos en bank på 425 000 000 EUR. Lånet skal afdrages over 10 år (fra 2010 til 2019). De tre første år (2010-2012) løber der renter på lånet sammen med afgifter til den græske stat på i alt 28 513 250 EUR årligt og de syv følgende år (2013-2019) renter, afdrag og afgifter til den græske stat på 89 227 536 EUR i 2013, 85 087 786 EUR i 2014, 81 025 536 EUR i 2015, 76 963 286 EUR i 2016, 72 901 036 EUR i 2017, 68 838 786 EUR i 2018 og 64 776 536 EUR i 2019. Lånet er optaget, mod at den græske stat garanterer for ELGA.
(16)
Ifølge de græske myndigheders oplysninger androg skadeserstatningerne, som ELGA udbetalte i 2008 for årsager, der dækkes af forsikringen, 386 986 648 EUR. Dette beløb hidrørte dels fra forsikringsbidrag, nemlig 88 353 000 EUR, dels fra provenuet af et lån på 444 mio. EUR.
(17)
ELGA optog lånet på 444 000 000 EUR i en bank på grundlag af artikel 13 i den græske lov 3074/2002 og artikel 28, stk. 17, i den græske lov 3147/2003. Lånet skal afdrages over 10 år (2009-2018). De tre første år (2009-2011) løber der renter på lånet sammen med afgifter til den græske stat på i alt 23 709 600 EUR årligt og de syv følgende år (2012-2018) renter, afdrag og afgifter til den græske stat på 87 138 171 EUR i 2012, 83 789 143 EUR i 2013, 80 395 714 EUR i 2014, 77 002 286 EUR i 2015, 73 608 857 EUR i 2016, 70 215 429 EUR i 2017 og 66 822 000 EUR i 2018. Lånet er optaget, mod at den græske stat garanterer for ELGA.
(18)
Lånets anden del på 145 366 352 EUR var i henhold til planlægningsprogrammerne for yderste nødstilfælde vedrørende brandene i 2006 og 2007 afsat til udbetaling af statsstøtte, som var godkendt ved Kommissionens afgørelser. Denne del af ELGA's indtægter berøres ikke af denne afgørelse.
III. TVIVL REJST AF KOMMISSIONEN I FORBINDELSE MED INDLEDNINGEN AF UNDERSØGELSESPROCEDUREN
1. Hvorvidt der er tale om statsstøtte i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 1
(19)
Foranstaltninger ydet ved hjælp af statsmidler: Kommissionen har vurderet, at denne betingelse var opfyldt i det foreliggende tilfælde, idet det klart formuleres i den omhandlede nationale lov (se betragtning 11), at ELGA's ydelser finansieres ved hjælp af statsmidler, og at disse kan tilskrives staten.
(20)
I forbindelse med de yderligere oplysninger, der blev fremsendt før indledningen af proceduren, angav de græske myndigheder, at de agtede at forhøje procentsatsen for det særlige forsikringsbidrag for at øge ELGA's indtægter. Imidlertid var oplysningerne om forhøjelsen af ELGA's indtægter ikke tilstrækkeligt præcise til, at det på det stadium i proceduren kunne konkluderes, at en sådan forhøjelse ville være tilstrækkelig til at tilbagebetale de pågældende lån og til at yde erstatning til producenterne i de pågældende år. Det kunne derfor ikke udelukkes, at de pågældende foranstaltninger ligeledes ville blive finansieret ved hjælp af andre statsmidler, som ELGA havde adgang til.
(21)
Foranstaltninger, der påvirker samhandelen og forvrider eller truer med at forvride konkurrencen: De skadeserstatninger, som ELGA udbetalte i 2008 i henhold til den lovpligtige forsikringsordning, vedrørte flere vegetabilske og animalske græske landbrugsprodukter og i 2009 flere planteafgrøder (se betragtning 13). Kommissionen konstaterede derfor ved indledningen af proceduren, at de pågældende erstatninger gav de lokale producenter en fordel i forhold til andre producenter i Unionen, som ikke modtager samme støtte. Landbrugssektoren er åben for konkurrence på EU-plan og derfor følsom over for enhver foranstaltning til fordel for produktionen i andre medlemsstater. De pågældende skadeserstatninger risikerer således at forvride konkurrencen i det indre marked og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.
(22)
Foranstaltninger, der begunstiger visse virksomheder eller visse produktioner: For så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt ELGA's udbetalinger i forbindelse med den lovpligtige forsikring mod naturskabte risici gav en selektiv fordel, vurderede Kommissionen, at foranstaltningens selektivitet var givet på forhånd, fordi ELGA's skadeserstatninger var begrænset til bestemte landbrugsproduktioner.
Kommissionen mente, at det kunne hævdes, at landbrugssektorens særtræk og navnlig dens afhængighed af bestemte vejrforhold og sårbarhed over for naturskabte risici i Grækenland gør det nødvendigt at indføre en statslig ordning, der garanterer et minimumsniveau af kompensation baseret på et solidarisk princip. For så vidt som de erstatninger, som ELGA har udbetalt inden for rammerne af den lovpligtige forsikringsordning, finansieres via indtægter fra det særlige forsikringsbidrag, mente Kommissionen, at disse eventuelt ikke skulle anses for at give modtagerne en uretmæssig fordel.
Imidlertid kunne denne begrundelse baseret på indretningen og arten af forsikringsordningen ikke også begrunde den græske stats supplerende finansielle indgriben i den pågældende ordning (ud over finansieringen af de lovpligtige bidrag). Kommissionen havde dog ikke ved indledningen af undersøgelsesproceduren adgang til beviser, der var tilstrækkelige til at konkludere, at det var tilfældet. Kommissionen havde især sine tvivl om, hvorvidt de pågældende foranstaltninger var finansieret uden supplerende medvirken fra statens side.
(23)
Af disse grunde konkluderede Kommissionen ved indledningen af proceduren, at den ikke kunne udelukke, at skadeserstatningerne udbetalt af ELGA i 2008 og 2009 i henhold til den lovpligtige forsikringsordning falder ind under EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, og dermed udgør statsstøtte.
2. Kvalificering af foranstaltningerne som ulovlig støtte
(24)
Kommissionen mente, at da støtten var blevet tildelt og udbetalt uden foregående anmeldelse, er der tale om ulovlig støtte i henhold til artikel 1, litra f), i forordning (EF) nr. 659/1999.
3. Foreløbig vurdering af støttens forenelighed
(25)
Eftersom de græske myndigheder hævdede, at de omhandlede foranstaltninger ikke udgør statsstøtte, havde Kommissionen ikke ved indledningen af proceduren de fornødne oplysninger til at kunne vurdere støttens forenelighed med bestemmelserne i de retsakter, der var gældende på ydelsestidspunktet, nemlig i 2008 og 2009. I det foreliggende tilfælde drejer det sig om EF-rammebestemmelser for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 (9) (herefter »rammebestemmelserne«), navnlig kapitel V.B om støtte til kompensation for skader på landbrugsproduktionen eller produktionsmidlerne i landbruget.
(26)
På baggrund af de fremsendte oplysninger så det således ud til, at de kompensationer, der var planlagt for størstedelen af de berørte afgrøder, skulle dække skader, som nåede op på en minimumsskadestærskel på 30 % ved hensyntagen til udbyttetab eller kvalitetsforringelse af visse produktioner opstået i løbet af det pågældende år som følge af en kombination af mindst to ugunstige vejrforhold og for visse afgrøders vedkommende plantesygdomme tillige. De græske myndigheders oplysninger indeholdt ikke nærmere oplysninger om beregningsmetoden for de pågældende kompensationer.
(27)
Kommissionen havde derfor sine tvivl om, hvorvidt denne støtte kunne anses som forenelig med rammebestemmelsernes kapitel V.B.
IV. BEMÆRKNINGER FRA TREDJEPARTER
(28)
De interesserede parter, som fremsatte deres bemærkninger, er CELCAA (Det Europæiske Forbindelsesudvalg for Handel med Levnedsmidler), COCERAL (Udvalget for Handel med Korn og Foderstoffer i EF) samt en tredje interesseret part, som har bedt om hemmeligholdelse af sin identitet.
(29)
De selvstændige handlende (den tredje interesserede part) og CELCAA og COCERAL, som har til formål at beskytte de selvstændige handlendes interesser, mener, at den omhandlede støtte, der oprindelig blev ydet til landbrugere, i virkeligheden endte hos landbrugskooperativer og disses foreninger, som har eneret på håndteringen af landbrugsprodukterne og derfor ligger i konkurrence med de selvstændige handlende.
(30)
Ifølge de interesserede parter har Grækenland ikke leveret bevis for, at de omhandlede skadeserstatninger blev ydet for tab som følge af ugunstige vejrforhold. De græske myndigheder har ikke forelagt en analytisk beskrivelse af arten af de pågældende vejrforhold til underbygning af relevant meteorologisk information i overensstemmelse med rammebestemmelserne.
(31)
Ifølge de interesserede parter angav de græske myndigheder hverken den anvendte beregningsmetode for de omhandlede erstatninger eller minimumstærsklen for det lidte tab. I øvrigt var de omhandlede erstatninger begrænset til bestemte landbrugsprodukter, selv om producenterne af andre produkter, som var udelukket fra den pågældende erstatning, også havde lidt tab i deres respektive produktioner.
(32)
De interesserede parter havde desuden den holdning, at tilkendelsen af den omhandlede skadeserstatning påvirkede prisdannelsen på slutprodukterne på grund af prisfaldet på de produkter, der var omfattet af skadeserstatningen. Således har den omhandlede støtte skaffet de berørte producenter en økonomisk fordel ved at gøre det muligt for dem på konkurrenceforvridende vilkår at sælge de partier af deres produktion, som ikke var berørt af de ugunstige vejrforhold. Og de private forhandlere (f.eks. handlende, melmøller, fodermøller, fjerkræavlere og svineavlere) var på deres side tvunget til at følge en prissætningspolitik, der blev pålagt af landbrugskooperativerne og deres foreninger, hvilket gav kooperativerne en monopolstilling.
(33)
I øvrigt skulle den dækning, som ELGA tilbyder af risici, som landbrugssektoren er udsat for, overholde principperne om proportionalitet og lighed. Efter de interesserede parters mening er det ikke acceptabelt, at ELGA's udbetalinger af skadeserstatning i 2008 og 2009 androg beløb, som oversteg de samlede indbetalte forsikringsbidrag i disse to år henholdsvis tre og fire gange.
(34)
Ifølge de interesserede parter har ELGA med det nye lån, det optog for 2009, i overdreven grad »pantsat« sine indtægter de næste 10 år, idet ELGA allerede var belastet af tilbagebetalingen af det lån, det havde optaget for 2008, og hvortil det på forhånd havde »pantsat« de følgende års forsikringsbidrag. De interesserede parter anfører endvidere, at ELGA har optaget yderligere to lån i 2009, nemlig et lån på 350 mio. EUR hos Piraeus Bank og et lån på 112 mio. EUR hos Grækenlands landbrugsbank og den græske centralbank.
(35)
De interesserede parter mente også, at lånene på 444 mio. EUR og 415 mio. EUR udgør et indtægtssupplement til indtægterne fra forsikringsbidragene, som er lovpligtige, i form af lån optaget med græsk statsgaranti. Disse lån burde derfor anses for at være statsmidler.
V. BEMÆRKNINGER FRA DEN GRÆSKE REGERING
1. Generelle bemærkninger om kompensationen, der blev ydet i 2008 og 2009
(36)
Ifølge de græske myndigheder er den kompensation, der blev udbetalt af ELGA i årene 2008 og 2009, ikke statsstøtte.
Den omhandlede forsikringsordning finansieres ved det særlige forsikringsbidrag, som landbrugerne indbetaler. Eftersom forsikringsordningen bygger på solidaritetsprincippet, skal satserne for bidragene til finansiering af forsikringsordningen ikke systematisk være proportionale med den forsikrede risiko, og størrelsen af de udbetalte ydelser skal ikke nødvendigvis være proportional med den forsikredes indkomst (10). Derfor mener de græske myndigheder, at der i det foreliggende tilfælde er tale om reelle kompensationer, som udbetales til erstatning for skader opstået på landbrugsproduktion som følge af ugunstige vejrforhold, i overensstemmelse med græsk lovgivning om landbrugsforsikringer udbetalt af ELGA.
I øvrigt er ELGA ifølge de græske myndigheder i stand til at betale sine finansielle forpligtelser til tiden inden for rammerne af det lovpligtige forsikringssystem. ELGA's kapacitet på dette punkt understøttes af gennemførelsen af den nye lov 3877/2010 om beskyttelse og forsikring af landbrugsaktiviteter, hvorved der indføres supplerende finansieringskilder til fordel for ELGA. Således forhøjer nævnte lov i de fleste tilfælde det særlige forsikringsbidrag (for skader på afgrøder fra 3 % til 4 % og for skader på besætning fra 0,50 % til 0,75 %). Desuden indføres der en frivillig forsikringsordning for tab, som ikke dækkes af den lovpligtige forsikring, og en generel forsikring, som varetages af ELGA, og hvortil bidraget skal betales af fysiske personer, der har et andet hovederhverv end landbrug, og af juridiske personer, hvis aktier ikke for størstedelens vedkommende ejes af landbrugere med landbrug som hovederhverv.
(37)
Alligevel mener de græske myndigheder, at kompensationen - selv om den måtte anses for statsstøtte - er forenelig med EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og rammebestemmelserne. De græske myndigheder har til Kommissionens tjenestegrene fremsendt detaljerede oplysninger om hver støttebevilling, der er tildelt af ELGA i 2008 og 2009, med angivelse af navn og skatteydernummer på den pågældende landbruger, amtet, hvor hans mark er beliggende, afgrødens art, måleenhed for afgrøden og antal anvendte enheder, støttebeløbet og datoen for tildelingen af støtte, beskrivelse af skaden og dens størrelse i forhold til den normale produktion.
(38)
Vedrørende kompensationen i 2008 og 2009 for skader, der ødelagde over 30 % af den normale planteproduktion, mener de græske myndigheder, at alle de betingelser, der er nævnt i punkt 124-130 i rammebestemmelserne og artikel 11 i Kommissionens undtagelsesforordning (EF) nr. 1857/2006 af 15. december 2006 om anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion af landbrugsprodukter (11) (herefter »undtagelsesforordningen«), er til stede.
(39)
Ifølge de græske myndigheder skete udbetalingen af den omhandlede støtte til de berørte landbrugere eller til producentorganisationer, som landbrugerne tilhørte, i overensstemmelse med rammebestemmelserne og førnævnte undtagelsesforordning. De græske myndigheder har navnlig bekræftet:
a)
at støttebeløbet i intet tilfælde oversteg de reelle tab, som producenterne havde lidt
b)
at de betingelser, for så vidt angår støtteintensiteten, der er fastsat i bestemmelserne i artikel 11 i undtagelsesforordningen, er blevet overholdt, idet ELGA ikke har udbetalt kompensation, der har oversteget 74,8 % af den nedgang i indkomst ved salg af produktet, der skyldes de ugunstige vejrforhold
c)
at maksimumsbeløbet for de støtteberettigede tab er blevet nedsat med ethvert beløb, der er udbetalt i henhold til en forsikringsordning, og udgifter, der ikke har skullet afholdes som følge af ugunstige vejrforhold
d)
at tabene er beregnet for den enkelte bedrift
e)
at beslutningen om ydelse af den omhandlede støtte og udbetalingen heraf er truffet i løbet af de foreskrevne tre henholdsvis fire år efter tabet i overensstemmelse med artikel 11, stk. 10, i undtagelsesforordningen, og
f)
at den omhandlede støtte ikke blev kumuleret med anden statsstøtte eller med finansielle bidrag tildelt af medlemsstaterne eller EU vedrørende samme støtteberettigede udgifter. De berørte landbrugere havde ikke modtaget den omhandlede støtte til erstatning for det samme tab på grundlag af mere end én retsakt, hvorfor denne støtte enten var blevet tildelt i medfør af rammebestemmelserne eller undtagelsesforordningen eller Kommissionens forordning (EF) nr. 1535/2007 af 20. december 2007 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte til produktion af landbrugsprodukter (12) (herefter »de minimis-forordningen«) eller meddelelsen af 22. januar 2009 om midlertidige EF-rammebestemmelser for statsstøtte, der ydes for at lette adgangen til finansiering under den nuværende finansielle og økonomiske krise (13) (herefter »meddelelsen om de midlertidige EF-rammebestemmelser«).
(40)
For så vidt angår metoden til beregning af normal produktion, fremsendte de græske myndigheder oplysninger om den anvendte metode og har bekræftet, at betingelserne i punkt 128 i rammebestemmelserne, ifølge hvilke en eventuel alternativ metode skal være repræsentativ og ikke baseret på unormalt høje udbytter, er blevet overholdt. F.eks. beregnes tabene som følge af ugunstige vejrforhold for hver enkelt bedrift af agronomer på basis af en bedømmelse på stedet, sådan som det er bestemt i forordningen om ELGA's forsikringsordning. Ved kontrollen på stedet måler agronomen, der skal vurdere skaden, markens størrelse med passende hjælpemidler (bånd, identitetskort for markerne, GPS-udstyr osv.), og ved træafgrøder tæller han antallet af træer. Derefter vurderer agronomen det forventede udbytte af marken under hensyntagen til de anvendte driftsmetoder (f.eks. beplantningstæthed, beskæringssystem inden for frugtavl, tidlige afgrøder ved hjælp af plastoverdækning og vandingssystem), variationen i de dyrkede sorter, den foregående afgrøde i tilfælde af etårige afgrøder, udbyttefremmende foranstaltninger (især gødning og bekæmpelse af skadedyr), jordbundsproduktiviteten og eventuelle særlige træk ved produktionsåret (f.eks. tørke eller problemer med kernesætning). Endelig vurderes graden af skade på det forventede udbytte af marken. For at fastslå skadesgraden skal der tages prøver på forskellige steder på marken under hensyntagen til det mængdemæssige tab af det forventede udbytte, forringelsen af kvaliteten som følge af skaden og de udbyttefremmende foranstaltninger, der er truffet efter skadens opståen (som ekstra plantebeskyttelse, ekstra lugning og fjernelse af ødelagte frugter).
2. Specifikke bemærkninger om kompensationen, der blev ydet i 2008
(41)
Af den støtte, som ELGA ydede i 2008 for i alt 386 986 648 EUR, blev der udbetalt 373 257 465,71 EUR til landbrugerne i erstatning for tab af afgrøder som følge af ugunstige vejrforhold. Til denne støtte anvendte ELGA artikel 6 i forordningen om forsikring af afgrøder vedrørende kompensation til producenter af landbrugsprodukter som erstatning for skader som følge af ugunstige vejrforhold i overensstemmelse med den nationale lov 1790/1988 om indførelse af ELGA-forsikringsordningen.
(42)
For så vidt angår den omhandlede støtte, har Grækenland fremsendt meteorologiske oplysninger om de ugunstige vejrforhold i høståret 2007-2008. De pågældende ugunstige vejrforhold blev formelt anerkendt af de offentlige myndigheder. Det drejer sig bl.a. om hedebølgen i slutningen af juni og juli 2007 i hele landet, de store nedbørsmængder i flere områder af landet i oktober 2007 og de tørre og varme faldvinde samme måned på Kreta, storm og haglbyger i begyndelsen af august 2008 i visse amter på det nordvestlige og centrale græske fastland samt stormene i slutningen af august 2008 i regionerne Magnesia, Viotia og det østlige Attika og over øerne Eubøa og Kreta.
Navnlig blev de omhandlede kompensationer ydet for skader, der oversteg følgende skadesgrader i forhold til den normale produktion (14):
Minimumsskadesgrad i forhold til normal produktion
Samlet kompensation
(EUR)
Antal marker berørt af skader
% af det samlede kompensationsbeløb
20 % - 29 %
26 063 999,19
101 162
6,98 %
30 % - 100 %
347 193 466,52
565 244
93,02 %
I alt
373 257 465,71
666 406
100,00 %
Desuden ydede ELGA supplerende kompensation i størrelsesordenen 2 472 785,97 EUR til landbrugere, som i det samme høstår 2007-2008 havde lidt flere på hinanden følgende tab af samme afgrøde som følge af ugunstige vejrforhold. For 6,98 % af det samlede kompensationsbeløb gjaldt, at skadesomfanget havde nået 20-30 % af den normale produktion, og for 93,02 % af det samlede kompensationsbeløb gjaldt, at skaden havde ødelagt over 30 % af den normale produktion.
(43)
Blandt de støttebeløb, som ELGA udbetalte til landbrugerne i 2008, blev der i øvrigt også ydet følgende støtte:
a)
støtte for i alt 7 338 119,74 EUR for tab i besætninger. Blandt disse tab angik et beløb på 1 860 279,67 EUR besætningstab som følge af ugunstige vejrforhold, 3 188 825,78 EUR gik til dækning af tab som følge af sygdomme eller lidelser hos dyrene, og 2 289 014,29 EUR dækkede tab som følge af andre skader (f.eks. angreb fra vilde dyr, bjørne, ulve eller vildfarne hunde). Denne støtte anses af de græske myndigheder som reelle erstatninger i forbindelse med den lovpligtige forsikringsordning og ikke som statsstøtte ifølge EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
b)
støtte for i alt 114 374,86 EUR for tab af afgrøder som følge af bjørne. Denne støtte ydes i forbindelse med EU's LIFE-program til beskyttelse af den brune bjørn i Grækenland. Støtteintensiteten lå på 100 %, og
c)
støtte for i alt 3 803 901,72 EUR til korrigerende foranstaltninger som følge af utilsigtede fejl i evalueringsrapporterne om tab af afgrøder og besætninger. Disse fejl, som er blevet konstateret efter udbetalingen af støtten til landbrugerne, udgjorde gæld for ELGA til de berørte modtagere.
3. Specifikke bemærkninger om kompensationen, der blev ydet i 2009
(44)
Med hensyn til de kompensationer, der blev udbetalt i løbet af 2009 på baggrund af den tværministerielle beslutning af 30. januar 2009, på i alt 425 019 452 EUR vises i tabellen nedenfor de berørte produkter, de vejrforhold, der udløste skaderne, og beskrivelsen af skaderne.
Landbrugsprodukt
Samlet kompensation
(EUR)
Ugunstige vejrforhold
Beskrivelse af skaden
1.
Mandler
Kirsebær
Abrikoser (sorten Bebekou)
Æbler
Blommer
Pærer
56 580 555
(for alle produkter)
Høje temperaturer og hedebølge
Varm og tør vinter
Langvarig tørke
Pludselige temperaturudsving
De høje temperaturer og hedebølgen i sommeren 2007 fik negativ indflydelse på produktionen af disse produkter og især på knopskydningen på frugttræerne. Den langvarige tørke i 2007 og de pludselige temperaturudsving nedbragte udbyttet. Desuden afkortede den varme og tørre vinter dvaleperioden for flere træafgrøder.
2.
Ferskner
10 970 348
Samme vejrforhold som pkt. 1
Samme skade som pkt. 1
3.
Asparges
6 751 747
Varm og tør vinter
Lave temperaturer
Den varme og tørre vinter i 2007-2008 bidrog til en forhøjet grad af nedbrydning i aspargesen og udløste tab af næringsstoffer. Disse forhold resulterede i en pludselig reduktion af den fremtidige produktion af asparges. Den allerede nedsatte produktion var også påvirket af de lave temperaturer i februar 2008, som forsinkede væksten. Det gav sig udslag i endnu et fald i aspargeshøsten i 2008 i Grækenland.
4.
Orientalsk tobak
13 817 834
Høje temperaturer og hedebølge
Tørke
De høje temperaturer og hedebølgen i sommeren 2007 kombineret med tørken gjorde det vanskeligt at behandle insekt- og virusangreb fra thrips og førte til et fald i produktionen af tobak i hele landet.
5.
Kartofler
7 220 996
Høje temperaturer
De høje temperaturer i sommeren 2006 og 2008 gjorde det vanskeligt at behandling entomologiske og plantepatologiske angreb på sommerkartoffelafgrøderne i flere amter i Grækenland.
6.
Bomuld
109 564 462
Langvarig tørke
Varm sommer
Koldt efterår
Regn
Den langvarige tørke reducerede vandbeholdningen. Den varme sommer efterfulgt af et koldt efterår kombineret med usædvanligt store regnmængder i slutningen af september 2008 udløste et fald i og en kvalitetsforringelse af bomuldsproduktionen i hele landet.
7.
Oliven
72 026 112
Tørke
Frost
Regn
Den langvarige tørke, frosten i februar 2008 efter en mild vinter, de høje temperaturer og de usædvanligt store regnmængder i oliventræernes blomstringsperiode udløste et stort fald i olivenproduktionen i hele landet.
8.
Korn (majs, blød hvede, byg, havre, rug og ris)
138 087 394
Regn
Temperaturudsving
Regnen og temperaturudsvingene i foråret og efteråret 2008 fremkaldte et fald i kornproduktionen og fremmede udviklingen af plantepatologiske angreb. Kvalitetsforringelsen skyldes også fraværet af de nødvendige næringsstoffer (protein og gluten) på grund af de ugunstige vejrforhold.
I alt
415 019 448
(45)
Ifølge de græske myndigheder anses den del, der blev udbetalt til 871 landbrugere på i alt 27 614 905 EUR, af den samlede støtte på 415 019 452 EUR som statsstøtte, der er forenelig med det indre marked i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og rammebestemmelserne.
(46)
Resten af støttebeløbet på 387 404 547 EUR blev udbetalt til 784 408 landbrugere. Ifølge de græske myndigheder er den omhandlede støtte forenelig med det indre marked i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og undtagelsesforordningen.
De græske myndigheder mener, at den omhandlede støtte overholdt alle de betingelser, der er fastlagt i artikel 11 i undtagelsesforordningen, bl.a. følgende:
a)
bruttostøtteintensiteten oversteg ikke 80 % af den nedgang i indkomst ved salg af produktet, der skyldes de ugunstige vejrforhold
b)
beregningen af tabet blev foretaget for den enkelte bedrift
c)
tabets størrelse omfattede ikke udgifter, der ikke havde skullet afholdes på grund af de ugunstige vejrforhold, og landbrugerne fik ikke erstatninger fra andre forsikringsorganer
d)
de pågældende kompensationer var udbetalt direkte til landbrugerne
e)
beslutningen om ydelse af den omhandlede støtte og udbetalingen heraf blev truffet i løbet af de foreskrevne tre henholdsvis fire år efter tabet
f)
metoden til beregning af normal produktion er den samme som den, der er beskrevet i betragtning 42 om den støtte, der blev ydet i 2008.
(47)
I øvrigt mener de græske myndigheder, at selv om den omhandlede støtte ikke kunne anses som reel kompensation (se betragtning 36) eller som forenelig med undtagelsesforordningen (se betragtning 46), burde den anses for at være i overensstemmelse med EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra b), og meddelelsen om de midlertidige EF-rammebestemmelser.
Ydelsen af den omhandlede støtte lettede de berørte landbrugeres adgang til finansiering. Således tilførte de nævnte kompensationer primærproduktionen i Grækenland finansiel likviditet, og det er den eneste sektor, som den græske stat har kunnet støtte sig til i disse første måneder med økonomisk krise for at undgå farer i andre sektorer af den græske økonomi. Imidlertid blev den omhandlede støtte ikke ydet uden anvendelse af præcise kriterier. Den blev tværtimod ydet udelukkende i tilfælde af reelle økonomiske problemer, der alene var knyttet til produktion af landbrugsvarer og nærmere betegnet i tilfælde af problemer med landbrugsproduktionen som følge af ugunstige vejrforhold (se betragtning 44). For størstedelen af denne støttes vedkommende var der ikke fastsat tærskler for intensiteten og graden af den enkelte landbrugers problem, idet formålet var at støtte den græske landbrugsøkonomi generelt.
(48)
I overensstemmelse med meddelelsens punkt 7, litra a), anvender Kommissionen i øvrigt denne meddelelse på støtte, der ikke er anmeldt (15), »såfremt støtten blev ydet efter 17. december 2008«. De græske myndigheder mener derfor, at punkt 7, litra a), i meddelelsen finder anvendelse på den omhandlede ikke-anmeldte støtte, idet denne var ydet til landbrugerne efter den 17. december 2008.
(49)
De græske myndigheder mener, at den omhandlede støtte, der blev indført ved tværministeriel bekendtgørelse af 30. januar 2009 som en undtagelsesvis støtte, opfyldte alle de betingelser, der er fastsat i punkt 4.2.2. i meddelelsen om de midlertidige EF-rammebestemmelser. Navnlig at:
a)
støtten blev ydet i form af en støtteordning, idet den blev ydet på grundlag af førnævnte tværministerielle bekendtgørelse
b)
støtten blev ydet til virksomheder, der ikke var kriseramte pr. 1. juli 2008, i overensstemmelse med rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. De græske myndigheder bekræftede, at støtte udelukkende blev ydet til fysiske personer, og at disse for størstedelens vedkommende var fritaget for den græske lovpligt til at indsende selvangivelse, fordi deres årsindtægt lå under 12 000 EUR. Alle landbrugere, som modtog den omhandlede erstatning, havde igangværende transaktioner med deres bank, idet udbetalingen heraf foregik ved indsættelse på deres bankkonto. De græske myndigheder bekræfter, at de pågældende landbrugere var solvente og havde tilstrækkelig adgang til bankfinansiering. Derfor var disse landbrugere ikke kriseramte ved udbetalingen af den omhandlede støtte
c)
støtteordningen fandt ikke anvendelse på virksomheder, der er aktive inden for fiskerisektoren
d)
den omhandlede støtte var ikke eksportstøtte eller støtte, der begunstiger indenlandske produkter frem for importerede
e)
støtten blev ydet i 2009 og derfor før den 31. december 2010 som bestemt i punkt 4.2.2., litra f), i meddelelsen om de midlertidige EF-rammebestemmelser, og
f)
støttebeløbet pr. landbruger lå på mellem 7 501 og 15 000 EUR.
(50)
I overensstemmelse med punkt 4.2.2., litra g), i meddelelsen om de midlertidige EF-rammebestemmelser som ændret i oktober 2009, burde den omhandlede støtte, som hver berørt landbruger modtog, ikke bringe den samlede støtte, som den pågældende har modtaget i perioden 1. januar 2008 til 31. december 2010, op over loftet på 15 000 EUR. Ifølge de græske myndigheder er det blot en formalitet, at ELGA ikke hos den berørte landbruger indhentede en erklæring i skriftlig eller elektronisk form om enhver anden de minimis-støtte og enhver anden støtte ydet på grundlag af foranstaltningen i henhold til EF-rammebestemmelserne, som den pågældende landbruger havde modtaget i det løbende finansår. Således bør en manglende formalitet ikke føre til den konklusion, at betingelsen i punkt 4.2.2., litra g), i meddelelsen om de midlertidige EF-rammebestemmelser som ændret i oktober 2009 ikke var opfyldt. Dette støttes af, at Grækenland, som det kan ses i ELGA's mekanografiske system, ikke havde ydet de minimis-støtte til primærproducenter af landbrugsvarer eller støtte på grundlag af meddelelsen om de midlertidige EF-rammebestemmelser i løbet af perioden fra 1. januar 2008 til 31. december 2010.
(51)
En andel på 75 382 500 EUR af dette samlede støttebeløb på 387 404 547 EUR kan under alle omstændigheder ifølge de græske myndigheder falde ind under de minimis-forordningens anvendelsesområde.
(52)
De græske myndigheder mener, at førnævnte støtte på 75 382 500 EUR opfyldte alle betingelser i forordning (EF) nr. 1535/2007 om de minimis-støtte. Navnlig at:
a)
de berørte landbrugere, for så vidt angår førnævnte støtte, i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1535/2007 ikke har modtaget støtte, som oversteg et beløb på 7 500 EUR pr. landbruger over perioden på de tre regnskabsår 2008-2010
b)
det kumulerede beløb for den de minimis-støtte, som Grækenland ydede til landbrugsvirksomheder over en periode på tre regnskabsår, ikke oversteg 75 382 500 EUR, nemlig det maksimale kumulerede beløb for Grækenland i henhold til artikel 3, stk. 3, og bilaget til forordning (EF) nr. 1535/2007.
4. Kommentarer til tredjeparters bemærkninger
(53)
Grækenland hævder, at de interesserede parter ikke har leveret beviser for, at de omhandlede erstatninger har påvirket deres medlemmers stilling i det indre marked.
(54)
Vedrørende bemærkningen om, at beskrivelsen af arten af de ugunstige vejrforhold ikke er fremlagt, understreger de græske myndigheder, at en sådan beskrivelse ikke er nødvendig ifølge den tværministerielle beslutning om erstatningerne, og at det, der derimod var nødvendigt at påvise, var dels forekomsten af de ugunstige vejrforhold, dels at den forårsagede skade havde nået minimumstærsklen på 30 % af den normale produktion. I øvrigt fremlagde Grækenland i forbindelse med de bemærkninger, man fremsendte til Kommissionens tjenestegrene, en række analytiske data om de pågældende vejrforhold til underbygning af relevant meteorologisk information.
(55)
Med hensyn til bemærkningen om, at Grækenland hverken har angivet den anvendte beregningsmetode for de omhandlede erstatninger eller minimumstærsklen for det lidte tab, minder de græske myndigheder om, at de i forbindelse med de bemærkninger, det har fremsendt til Kommissionen, har afgivet detaljerede oplysninger om begge disse punkter.
(56)
Ifølge de græske myndigheder har ydelsen af de omhandlede erstatninger ikke haft nogen virkning for slutbrugerne, idet prisfaldet på de berørte landbrugsprodukter ikke har medført en lavere detailpris. For at underbygge denne udtalelse fremlagde de græske myndigheder en række artikler fra den græske presse, som viste, at detailpriserne på adskillige landbrugsprodukter, herunder de produkter, som nærværende sag omhandler, fortsat lå i et højt leje, selv om engrossalgsprisen for disse landbrugsprodukter var faldet.
VI. VURDERING AF STØTTEN
1. Hvorvidt der er tale om statsstøtte i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 1
(57)
I henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Kommissionen mener, at de omhandlede foranstaltninger opfylder ovennævnte betingelser.
(58)
Foranstaltninger ydet ved hjælp af statsmidler
Som det fremgår af Domstolens retspraksis i dommen af 22. marts 2003 i sag C-355/00 mellem Freskot AE og Elliniko Dimosio (16) (herefter »Freskot-dommen«), er denne betingelse opfyldt i det foreliggende tilfælde, idet den relevante nationale lovgivning klart siger, at de ydelser, som ELGA leverer, er finansieret af statsmidler, og idet disse kan tilskrives staten ifølge Domstolens retspraksis (17).
Som i Freskot-sagen fremgår det også i den foreliggende sag af artikel 5a i lov 1790/1988 (se også betragtning 11) og af andre gældende bestemmelser i gældende græsk lov, at ELGA's indtægter fra det særlige forsikringsbidrag opkræves af bidragsforvaltningen, indgår i statens budget som statens indtægter og udbetales til ELGA over landbrugsministeriets budget (nu ministeriet for udvikling af landdistrikter og fødevarer). Derfor er det forhold, at de omhandlede bidrag bogføres som statens indtægter, tilstrækkeligt til at anse ELGA's ydelser som leveret ved hjælp af statsmidler.
Desuden kan ELGA i overensstemmelse med artikel 2 i lov 1790/1988 (18) ved landbrugsministerens beslutning udbetale støtte eller erstatninger til modtagerne i form af overførsel af midler via statens budget eller ved hjælp af lån optaget af ELGA med græsk statsgaranti og en pligt for den græske stat til at betale lånet.
Men det fremgår af Domstolens retspraksis, at de fordele, som staten indrømmer direkte, og de fordele, som indrømmes af offentlige eller private organer, der er udpeget eller oprettet af staten, udgør statsmidler i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 1 (19). Derfor er de to lån, som ELGA optog med græsk statsgaranti med henblik på de erstatninger, det udbetalte i 2008 og 2009 (se betragtning 15 og 17), i det foreliggende tilfælde statsmidler i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, idet de udgør en del af midlerne i organet ELGA, som er en privatretlig juridisk person, der er 100 % statsejet og underlagt landbrugsministerens kontrol (se også betragtning 8).
(59)
Foranstaltninger, der påvirker samhandelen og forvrider eller truer med at forvride konkurrencen
Kommissionen konstaterer, at de omhandlede erstatninger giver de nationale producenter en fordel i forhold til andre producenter i EU, som ikke modtager samme støtte. Landbrugssektoren er åben for konkurrence på EU-plan (20) og derfor følsom over for enhver foranstaltning til fordel for produktionen i andre medlemsstater (21). De pågældende skadeserstatninger risikerer derfor at forvride konkurrencen i det indre marked og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.
(60)
Foranstaltninger, der begunstiger visse virksomheder eller visse produktioner
Ifølge Domstolens retspraksis (22) anses støtte bl.a. for at »foreligge ved indgreb, der under forskellige former letter de byrder, som normalt belaster en virksomheds budget, og derved, uden at være tilskud i ordets egentlige forstand, er af samme art og har tilsvarende virkninger«.
I Freskot-dommen konkluderede Domstolen, at begrebet virksomhed i henhold til EUF-traktatens artikel 102 ikke omfatter et organ som ELGA, for så vidt angår dets virksomhed i henhold til ordningen om den lovpligtige forsikring mod naturskabte risici (se præmis 79 og 88 i dommen).
Faktisk har denne lovpligtige forsikringsordning primært et socialpolitisk mål om at sikre en tilstrækkelig dækning af alle landbrugsbedrifter, herunder dem, der har større risiko for at blive ramt af naturbetingede skader (se præmis 66 og 67 i dommen). Forsikringsbidraget belaster samtlige landbrugsvarer med ensartede satser, som er uafhængige af den risiko, som producenten reelt løber (solidaritetsprincippet). ELGA er underlagt statslig kontrol, idet bidragsbeløbet, for så vidt angår indtægterne, og erstatningssatserne fastsættes af de kompetente ministre.
Som Domstolen konstaterede i dommen af 22. januar 2002 i sag C-218/00, Cisal/INAIL (23), er de to væsentlige elementer i ELGA's forsikringsordning, nemlig erstatningsydelserne og bidraget, i det foreliggende tilfælde undergivet statens kontrol, og den obligatoriske tilknytning, som er kendetegnende for en sådan forsikringsordning, er uundværlig for dennes økonomiske balance såvel som for gennemførelsen af solidaritetsprincippet, der indebærer, at de erstatninger, der udbetales til den forsikrede, ikke er proportionale med de bidrag, denne har indbetalt.
Til forskel fra omstændighederne i sagen Cisal/INAIL er modtagerne af ELGA's forsikringsydelser dog virksomheder, der udøver en økonomisk aktivitet. Det forhold, at ELGA ikke selv udøver en økonomisk aktivitet, er derfor ikke tilstrækkeligt til at konkludere, at modtagerne af de forsikringsydelser, som dette organ udbetaler, ikke er virksomheder i traktatens forstand og ikke potentielt er modtagere af statsstøtte (se Freskot-dommen, præmis 80).
For så vidt angår spørgsmålet om økonomisk fordel, anfører Domstolen blot i præmis 84 i Freskot-dommen følgende: »Under disse omstændigheder må det dels afgøres, om og i givet fald, i hvilket omfang de græske landbrugsbedrifter, såfremt der ikke var en obligatorisk dækning, burde eller faktisk kunne have forsikret sig hos private forsikringsselskaber eller truffet andre foranstaltninger for at beskytte sig i tilstrækkelig omfang mod de mulige følger for disse bedrifter af naturkatastrofer, dels i hvilket omfanget bidraget svarer til de virkelige økonomiske omkostninger for de ydelser, der præsteres af ELGA i henhold til den obligatoriske forsikring, såfremt sådanne omkostninger imidlertid kan beregnes.« I den følgende præmis konstaterer Domstolen dog, at den »ikke råder over de faktiske og retlige oplysninger, som er nødvendige for, at den kan besvare den del af det stillede spørgsmål, der vedrører den eventuelle kvalificering af de af ELGA præsterede ydelser i henhold til ordningen om den obligatoriske forsikring mod naturkatastrofer som statsstøtte«. I præmis 87 i Freskot-dommen anfører Domstolen dog, at den »ikke råder over de faktiske og retlige oplysninger, som er nødvendige for, at den kan besvare den del af det stillede spørgsmål, der vedrører den eventuelle kvalificering af de af ELGA præsterede ydelser i henhold til ordningen om den obligatoriske forsikring mod naturkatastrofer som statsstøtte, …«.
(61)
Det bekræftes af Domstolens retspraksis, at hverken foranstaltningens karakter (24) eller det forhold, at den helt eller delvis finansieres ved afgifter pålagt af det offentlige, som opkræves hos de pågældende virksomheder (25), er tilstrækkeligt til, at foranstaltningen mister sin karakter af støtte i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, hvorefter man ikke sondrer mellem de statslige foranstaltninger efter disses årsager eller formål, men definerer dem i kraft af deres virkninger (26).
De skadeserstatninger, som ELGA udbetalte i 2008 i henhold til den lovpligtige forsikringsordning, vedrørte visse vegetabilske og animalske græske landbrugsprodukter og i 2009 visse planteafgrøder. Det følger heraf, at ELGA's erstatningsudbetalinger til de lokale producenter af landbrugsprodukter kan udgøre en selektiv finansiel fordel for disse producenter i forhold til andre EU-producenter, som ikke modtager samme støtte.
Desuden er det tvivlsomt, om landbrugsbedrifterne kan opnå en forsikringsdækning hos et privat forsikringsselskab på lignende vilkår i situationer med forhøjet risiko for skader som følge af naturkatastrofer. Kommissionen mener derfor, at de kompensationer, som ELGA udbetalte gennem den omhandlede ordning, under disse omstændigheder udgør en selektiv finansiel fordel for modtagerne.
(62)
I lyset af Domstolens dom i Freskot-sagen (se præmis 86) kan man ikke desto mindre spørge, om den omhandlede foranstaltning ikke kunne være begrundet i den pågældende ordnings karakter eller forvaltning, hvilket det påhviler medlemsstaten at godtgøre (27). Det bør undersøges, om landbrugssektorens særtræk og navnlig dens afhængighed af bestemte vejrforhold og sårbarhed over for naturskabte risici i Grækenland kan gøre det nødvendigt at indføre en statslig ordning, der garanterer et minimumsniveau af kompensation baseret på et solidarisk princip. Imidlertid kan en foranstaltning, som udgør en undtagelse til anvendelsen af det almindelige skattesystem, være berettiget af det almindelige skattesystems karakter og opbygning, hvis den berørte medlemsstat kan godtgøre, at denne foranstaltning er en direkte følge af de grundlæggende eller styrende principper i dette system. Der skal sondres mellem de formål, som er tildelt ved et særligt skattesystem og ligger uden for det almindelige skattesystem, og de mekanismer, som er uadskilleligt forbundet med selve skattesystemet, og som er nødvendige for at gennemføre sådanne formål (28).
Da det forekommer, at ELGA ikke udelukkende er finansieret af skattelignende bidrag, men også af direkte bidrag fra staten, kan en sådan berettigelse baseret på solidaritet mellem producenterne ikke gøres gældende, hvormed ordningen må anses som værende selektiv i sin helhed.
I det foreliggende tilfælde var de erstatninger, som blev udbetalt til landbrugerne i 2008 på i alt 386 986 648 EUR, for størstedelens vedkommende således ikke finansieret af de særlige lovpligtige bidrag, idet disse kun androg 88 353 000 EUR. I så fald kunne ydelserne til de forsikrede landbrugere ikke længere anses som værende udelukkende bidragsfinansierede (29).
(63)
Med hensyn til erstatningerne udbetalt i 2009 på 415 019 452 EUR konstaterer Kommissionen, at de ikke var finansieret af de særlige lovpligtige forsikringsbidrag, som i 2009 androg 57 015 388 EUR. Disse erstatninger var bestemt ved tværministeriel bekendtgørelse af 30. januar 2009 som en undtagelsesvis forsikringsdækning af tab af afgrøder, og de var ikke en del af de erstatninger, som ELGA skulle udbetale til producenterne i 2009 for skader inden for den lovpligtige forsikringsordning. Derfor kan Kommissionen ikke støtte de græske myndigheders argument om, at også disse erstatninger burde anses for reelle kompensationsforanstaltninger.
(64)
For at kunne betale disse høje erstatningsbeløb til producenterne af landbrugsvarer måtte ELGA optage to lån, som skulle tilbagebetales over 10 år (se betragtning 16 og 17). På basis af oplysninger fra de græske myndigheder om udviklingen i de årlige rente- og afdragsbetalinger for disse to lån kan det konstateres, at ELGA ikke vil være i stand til at betale disse årlige renter og afdrag over 10 år ved anvendelse af producenternes særlige forsikringsbidrag. Især fordi disse bidrag skulle bruges til at betale erstatning for de skader, som måtte indtræffe i den pågældende periode.
(65)
I forbindelse med fremsendelse af supplerende oplysninger anførte de græske myndigheder, at den nye lov 3877/2010 om beskyttelse og forsikring af landbrugsaktiviteter blev vedtaget for at øge ELGA's indtægter.
Kommissionen mener, at denne lov faktisk kan bidrage til en sanering af forvaltningen af ELGA fremover. Imidlertid er en fremtidig forhøjelse af ELGA's indtægter ikke tilstrækkelig til, at det kan konkluderes, at en sådan forhøjelse ville være tilstrækkelig til at tilbagebetale de pågældende lån og til at yde erstatning til producenterne i de pågældende år.
Således har ELGA med det nye lån, det optog for 2009, i overdreven grad belastet sine indtægter de næste 10 år, idet ELGA allerede var belastet af tilbagebetalingen af det lån, det havde optaget for 2008, og hvortil det på forhånd havde belastet de følgende års forsikringsbidrag. Som de interesserede parter udtaler (se betragtning 34 og 35), kan dette problem kun forværres af de to yderligere lån, som ELGA også har optaget i 2009. Det kan derfor ikke udelukkes, at de omhandlede foranstaltninger ligeledes finansieres af andre statsmidler, som ELGA har adgang til.
(66)
Under alle omstændigheder ser det ikke ud til, at støtteordningens forskelsbehandling af virksomheder, der befinder sig i en ellers aktuelt og juridisk sammenlignelig situation, kan berettiges ud fra den omhandlede ordnings solidaritetsprincip, som den fungerer på baggrund af græsk lovgivning om erstatning for skader forårsaget af naturskabte hændelser. For det første er det i andre sektorer end dem, der er dækket af den omhandlede ordning, nemlig virksomhederne selv, der bærer ensartede eller sammenlignelige risici, og for det andet er det indlysende, at det i selve landbrugssektoren, som er omfattet af denne ordning, er sådan, at visse producenter altid vil være mere udsat end andre for bestemte risici (i kraft af deres produktion eller geografiske placering), så den udbetalte støtte altid primært vil gå til bestemte kategorier af landbrugere frem for andre.
(67)
Af disse grunde konkluderer Kommissionen, at de skadeserstatninger, som ELGA i henhold til den lovpligtige forsikringsordning udbetalte til producenterne af landbrugsvarer i 2008 og 2009, falder ind under EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, og dermed udgør statsstøtte.
(68)
Det skal derfor undersøges, om der er mulighed for at indrømme en undtagelse fra det generelle princip om forbud mod statsstøtte ifølge EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
2. Kvalificering af foranstaltningerne som ulovlig støtte
(69)
Eftersom den omhandlede støtte var blevet tildelt og udbetalt uden foregående anmeldelse, er der tale om en ulovlig støtte i henhold til artikel 1, litra f), i forordning (EF) nr. 659/1999.
3. Vurdering af støttens forenelighed i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c)
(70)
I henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), kan støtte betragtes som forenelig med det indre marked, hvis den har til formål at fremme udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.
(71)
For at kunne falde ind under denne undtagelse skal den pågældende støtte overholde bestemmelserne i de retsakter, der er gældende på tidspunktet for ydelsen af støtten, dvs. i 2008 og 2009. I det foreliggende tilfælde drejer dette sig om EF-rammebestemmelser for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 og især kapitel V.B om støtte til kompensation for skader på landbrugsproduktionen eller produktionsmidlerne i landbruget, herunder bestemmelserne i V.B.3. om støtte, der skal kompensere landbrugerne for tab forårsaget af ugunstige vejrforhold, samt artikel 11 i undtagelsesforordningen.
Det skal bemærkes, at bestemmelserne i kapitel V.B.4 i rammebestemmelserne om støtte til bekæmpelse af dyre- og plantesygdomme bør finde anvendelse på bestemte produktioner, som var genstand for støtte til producenterne i 2009 (orientalsk tobak og sommerkartofler). Da de græske myndigheder imidlertid har godtgjort, at sygdommene i disse produktioner skyldtes ugunstige vejrforhold (se også betragtning 44) i overensstemmelse med fodnote 31 i kapitel V.B.4 i rammebestemmelserne, har Kommissionen evalueret støtteforanstaltningerne efter bestemmelserne i underkapitel V.B.3.
(72)
Følgende betingelser i førnævnte bestemmelser i rammebestemmelserne er relevante i det foreliggende tilfælde:
a)
I overensstemmelse med punkt 125 i rammebestemmelserne kan vejrforhold som frost, hagl, regn og tørke, dvs. fænomener, som i det foreliggende tilfælde har forårsaget tab i landbrugsproduktioner i Grækenland i 2008 og 2009, sidestilles med naturkatastrofer, når skadesgraden når en vis tærskel i forhold til den normale produktion. Erstatningen for disse sidestillede hændelser bidrager til udvikling af landbrugssektoren og bør godkendes på grundlag af EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c).
For at være berettiget til støtten skal tabene, der skyldes de ugunstige vejrforhold, således nå op over 30 % af landbrugerens gennemsnitlige årlige produktion i den foregående treårsperiode eller af et treårsgennemsnit baseret på den foregående femårsperiode, idet det bedste og det dårligste år ikke medregnes. I overensstemmelse med punkt 128 i rammebestemmelserne kan Kommissionen acceptere alternative metoder til beregning af normal produktion, herunder regionale referenceværdier, hvis disse metoder er repræsentative og ikke baseret på unormalt høje udbytter.
b)
Anmeldelserne af støtteforanstaltningerne skal også omfatte relevant meteorologisk information. Desuden skal det ugunstige vejrfænomen, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, formelt anerkendes af de offentlige myndigheder.
c)
Bruttostøtteintensiteten må ikke overstige 80 % (90 % i ugunstigt stillede områder eller i områder som omhandlet i artikel 36, litra a), nr. i), ii) og iii), i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (30) og udpeget af medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 50 og 94 i nævnte forordning) af nedgangen i indkomst ved salg af produktet, som beregnes ved at fratrække:
i)
det resultat, der fremkommer ved at multiplicere den producerede produktmængde i året med de ugunstige vejrforhold med den gennemsnitlige salgspris, der er opnået i dette år,
ii)
det resultat, der fremkommer ved at multiplicere den gennemsnitlige årligt producerede mængde i den foregående treårsperiode (eller et treårsgennemsnit baseret på den foregående femårsperiode, idet det bedste og det dårligste år ikke medregnes), med den gennemsnitlige salgspris, der er opnået.
Det således beregnede støtteberettigede beløb kan forhøjes med andre specifikke udgifter, som landbrugeren har haft på grund af den manglende høst som følge af de ugunstige vejrforhold.
d)
Maksimumsbeløbet for de støtteberettigede tab skal nedsættes med ethvert beløb, der er udbetalt i henhold til en forsikringsordning, og udgifter, der ikke har skullet afholdes som følge af ugunstige vejrforhold.
e)
Beregningen af tabet skal foretages af den enkelte bedrift, men Kommissionen kan acceptere anvendelsen af gennemsnit, forudsat at disse gennemsnit er repræsentative og ikke fører til en mærkbar overkompensation til fordel for en hvilken som helst modtager.
f)
Modtageren skal under alle omstændigheder altid bære en del af omkostningerne selv (punkt 125, litra d), i rammebestemmelserne).
g)
Ordningerne skal være indført inden tre år og støtten udbetalt inden fire år efter udgifternes afholdelse eller tabets indtræden.
(73)
Med hensyn til de kompensationer på i alt 373 257 465,71 EUR, som ELGA ydede landbrugerne som erstatning for tab af afgrøder som følge af ugunstige vejrforhold, konstaterer Kommissionen, at disse kompensationer for størstedelens vedkommende, nemlig 347 193 466,52 EUR (se betragtning 42), overholder bestemmelserne i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen som nævnt i betragtning 72. For så vidt angår kompensationerne for flere på hinanden følgende tab af samme afgrøde på i alt 2 472 785,97 EUR, overholder også disse for størstedelens vedkommende, nemlig 2 300 185,51 EUR, bestemmelserne i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen som nævnt i betragtning 72.
(74)
Som tabellen i betragtning 42 viser, er bl.a. betingelsen i betragtning 72, litra a), opfyldt, nemlig skadesgraden på 30 % af den normale produktion, for så vidt angår kompensationen på 347 193 466,52 EUR. Med hensyn til kompensationen for flere på hinanden følgende tab, som udgør 93,02 % af det samlede støttebeløb, nemlig 2 300 185,51 EUR, har skaderne tilintetgjort mere end 30 % af den normale produktion, hvorfor betingelsen i betragtning 72, litra a), også er opfyldt.
(75)
På grundlag af oplysningerne fra de græske myndigheder (se betragtning 39) overholder bruttostøtteintensiteten af den omhandlede kompensation i forhold til nedgangen i indkomst ved salg af produktet de tærskler, som er fastsat i artikel 11 i undtagelsesforordningen (se betragtning 72, litra c)). Ved beregningen af intensiteterne er det imidlertid ikke den gennemsnitlige producerede mængde i den foregående treårsperiode (eller et treårsgennemsnit) i overensstemmelse med artikel 2 i undtagelsesforordningen, der er anvendt, eftersom man med henblik på den foreliggende kompensation har anvendt en anden metode til at beregne den normale produktion (se betragtning 40 om beskrivelsen af beregningsmetoden).
(76)
I overensstemmelse med punkt 128 i rammebestemmelserne kan Kommissionen acceptere alternative metoder til den, der er omhandlet i artikel 2, stk. 8, i undtagelsesforordningen, forudsat at disse metoder er repræsentative og ikke baseret på unormalt høje udbytter. Efter at have analyseret beskrivelsen af den beregningsmetode, der er valgt i det foreliggende tilfælde, mener Kommissionen, at denne metode overholder førnævnte bestemmelse i rammebestemmelserne, og at der ikke er risiko for overkompensation af de lidte tab, de pågældende støtteintensiteter taget i betragtning.
(77)
Kommissionen konstaterer også, at den meteorologiske information, som Grækenland fremsendte om de hændelser, der indtraf i høståret 2007-2008, beviser, at der forekom vejrforhold, der kunne berettige ydelsen af de omhandlede erstatninger.
(78)
I øvrigt blev den omhandlede støtte i overensstemmelse med oplysningerne herom (se betragtning 39) nedsat med de beløb, der måtte blive udbetalt i henhold til en forsikringsordning, og de udgifter, der ikke skulle afholdes som følge af de vejrforhold, der forårsagede tabene. I øvrigt blev beregningen af tabet foretaget for den enkelte bedrift. Endelig er fristerne for udbetaling af støtten efter tabet som omhandlet i betragtning 72, litra g), overholdt.
(79)
Set i lyset af ovenstående kan Kommissionen konkludere, at kompensationen på 349 493 652,03 EUR, som ELGA ydede til producenterne i 2008 som erstatning for tab af afgrøder, hvoraf 2 300 185,51 EUR vedrører støtte til flere på hinanden følgende tab af samme afgrøde, har overholdt de relevante bestemmelser i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen og derfor kan anses som statsstøtte, der er forenelig med det indre marked i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c).
(80)
Som tabellen i betragtning 42 viser, overholder kompensationen på 26 063 999,19 EUR, som ELGA ydede til producenterne i 2008 som erstatning for tab af afgrøder, ikke bestemmelsen i artikel 2, stk. 8, i undtagelsesforordningen om skadesgraden i forhold til den normale produktion. Kommissionen konstaterer, at kompensationen ikke er forenelig med alle de relevante betingelser i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen og derfor ikke kan falde ind under undtagelsen i EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c).
(81)
Med hensyn til kompensationen på 7 338 119,74 EUR, som ELGA ydede i 2008 til landbrugerne for tab af besætning, fremgår det af betragtning 43, at denne kompensation, der blev udbetalt i forbindelse med den særlige lovpligtige forsikringsordning, ifølge de græske myndigheder ikke udgør statsstøtte. Selv om disse myndigheder kommer til denne konklusion for samtlige kompensationer ydet af ELGA i 2008 og 2009, er det kun vedrørende den omhandlede støtte, at de ikke har fremsendt yderligere oplysninger, som kunne kvalificere denne støtte som forenelig med rammebestemmelserne. Kommissionen konstaterer derfor, at denne støtte ikke opfylder de relevante betingelser i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen og derfor ikke kan falde ind under undtagelsen i EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c).
Under alle omstændigheder vil Kommissionen gerne understrege, at det påhviler den pågældende medlemsstat at samarbejde med Kommissionen og forelægge alle oplysninger, der gør det muligt for Kommissionen at kontrollere, at betingelserne for den ansøgte fravigelse er opfyldt (31). I det foreliggende tilfælde har de græske myndigheder aldrig påberåbt sig anvendelsen af rammebestemmelserne eller fremsendt noget dokument, der har sat Kommissionen i stand til at undersøge oplysningerne i lyset af disse rammebestemmelser, trods de anvisninger, som Kommissionen har givet i stk. 21 i beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure.
(82)
Med hensyn til støtten på 114 374,86 EUR til dækning af tab af afgrøder som følge af bjørne er denne støtte ikke omfattet af bestemmelserne i kapitel V i rammebestemmelserne om risiko- og krisestyring. I overensstemmelse med punkt 23 i rammebestemmelserne, for så vidt angår støtteforanstaltninger, som ikke er omfattet af rammebestemmelserne, foretager Kommissionen en undersøgelse sag for sag og godkender kun foranstaltninger af denne type, hvis disses positive bidrag til udvikling af sektoren rigeligt opvejer den medfølgende risiko for konkurrenceforvridning.
Ifølge punkt 113 i rammebestemmelserne bør der, når det drejer sig om godkendelse af statsstøtte til risikostyring, kræves et minimumsbidrag fra producenterne til dækning af tabene for at mindske risikoen for konkurrenceforvridning og skabe et incitament til at minimere risikoen. Men i det foreliggende tilfælde var intensiteten af den ydede støtte 100 %, og efter Kommissionens mening vil den fuldstændige mangel på bidrag fra landbrugerne til dækning af tabene sandsynligvis udgøre en risiko for konkurrenceforvridning. Derfor mener Kommissionen, at man i det foreliggende tilfælde burde have krævet et minimumsbidrag fra producenterne i størrelsesordenen 20 %. Derfor er denne støtte forenelig med det indre marked med hensyn til 80 % af støtteintensiteten, nemlig 91 500 EUR. Derimod anses resten af støtten, nemlig 20 % af støtteintensiteten, som uforenelig med det indre marked.
(83)
For så vidt angår de korrigerende foranstaltninger som følge af utilsigtede fejl i evalueringsrapporterne om tab af afgrøder og besætninger, har Grækenland kun oplyst det samlede støttebeløb på 3 803 901,72 EUR. Men beløbene til de korrigerende foranstaltninger som følge af utilsigtede fejl i evalueringsrapporterne om tab af afgrøder og besætninger og til dækning af tab af afgrøder som følge af bjørne (se betragtning 41, 42 og 43) blev ikke præciseret i forbindelse med de supplerende oplysninger, som de græske myndigheder sendte til Kommissionen. Eftersom de korrigerende foranstaltninger vedrørende administrative fejl, som udgjorde en gæld for ELGA til modtagerne af den omhandlede støtte, konkluderer Kommissionen, at denne korrigerende støtte kunne udgøre en del af den omhandlede kompensation. Da Kommissionen imidlertid kun anser kompensationen for tab af afgrøder på i alt 349 666 252,49 EUR (se betragtning 75) som forenelig, konkluderer den, at kun de korrigerende foranstaltninger, der vedrører denne kompensation, kan anses som støtte, der opfylder de relevante betingelser i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen og vil kunne falde ind under undtagelsen i EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c).
(84)
Af den kompensation på 415 019 452 EUR, som ELGA udbetalte til landbrugerne i 2009, overholder en støtte på i alt 27 614 905 EUR bestemmelserne i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen, som disse er beskrevet i betragtning 73.
(85)
På baggrund af detaljerede oplysninger, som de græske myndigheder har fremsendt for hver kompensation udbetalt af ELGA i 2009 (se betragtning 37), har Kommissionen kunnet konstatere, at betingelsen i betragtning 73, litra a), nemlig at skadesgraden skal nå op på 30 % af den normale produktion, er opfyldt for den del af kompensationen, der beløber sig til 27 614 905 EUR.
(86)
Som det fremgår af betragtning 76-79 om en del af den støtte, som ELGA ydede i 2008, kan de samme konklusioner drages om den støtte, der blev ydet i 2009 på i alt 27 614 905 EUR, nemlig at denne støtte også overholder alle betingelserne i de relevante bestemmelser i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen.
(87)
Blandt andet har den omhandlede støtteintensitet, den valgte beregningsmetode i det foreliggende tilfælde, den meteorologiske information om de hændelser, der indtraf i høståret 2008-2009 (se tabellen i betragtning 44), udelukkelsen af overkompensation af lidte tab samt fristen for støtte efter tabet opfyldt de relevante bestemmelser i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen.
(88)
På baggrund af ovenstående konstaterer Kommissionen, at støtten på 27 614 905 EUR, som ELGA udbetalte til landbrugerne i 2009, kan anses som forenelig med de relevante bestemmelser i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen. De kan dermed falde ind under undtagelsen i EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c).
(89)
Med hensyn til resten af støttebeløbet, nemlig 387 404 547 EUR, konstaterer Kommissionen i modsætning til, hvad de græske myndigheder mener (se betragtning 46), at denne støtte ikke kan anses som forenelig med de betingelser, der er fastsat i artikel 11 i undtagelsesforordningen.
(90)
Af de detaljerede oplysninger fra Grækenland om hver støttebevilling, der blev ydet i 2009, følger det, at de ugunstige vejrforhold i det foreliggende tilfælde ikke falder ind under definitionen af ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, ifølge artikel 2, stk. 8, i undtagelsesforordningen, eftersom de pågældende dårlige vejrforhold havde ødelagt mindre end 30 % af de berørte landbrugeres normale produktion. Desuden var den normale produktion ikke blevet defineret i det foreliggende tilfælde i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i undtagelsesforordningen (32), hvorfor de pågældende støtteintensiteter ikke var blevet fastslået i overensstemmelse med den beregning, der er omhandlet i artikel 11, stk. 2, i undtagelsesforordningen.
(91)
I øvrigt mener de græske myndigheder, at den omhandlede hjælp også opfylder alle betingelser for at kunne anses som forenelig med EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra b), og med meddelelsen om de midlertidige EF-rammebestemmelser (se betragtning 47-50).
(92)
Kommissionen mener ikke, at EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra b), kan finde direkte anvendelse vedrørende den omhandlede ikke-anmeldte støtte, som blev ydet i 2009, eftersom Kommissionen vedtog meddelelsen om de midlertidige EF-rammebestemmelser, som trådte i kraft den 17. december 2008, på grundlag af denne bestemmelse. I meddelelsens punkt 4.2.2., litra h), udelukkedes udtrykkeligt virksomheder, som beskæftiger sig med primærproduktion af landbrugsprodukter, fra dens anvendelsesområde. Ifølge fast retspraksis på det særlige område for statsstøtte er Kommissionen bundet af de rammebestemmelser eller meddelelser, som den vedtager, såfremt disse ikke afviger fra traktatens bestemmelser (33). Men ved på det tidspunkt på grundlag af punkt 4.2.2., litra h), i meddelelsen om de midlertidige EF-rammebestemmelser at vurdere, at støtteordningen (der jo havde til formål at fremme adgangen til finansiering i forbindelse med den økonomiske og finansielle krise) ikke fandt anvendelse på virksomheder, som beskæftiger sig med primærproduktion af landbrugsprodukter, vurderede Kommissionen, at en sådan støtte i lyset af den stærke konkurrenceforvridning, den kunne medføre i denne sektor, ikke ville være nødvendig eller proportional i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra b), indtil ikrafttrædelsen af de specifikke regler og tærskler, der blev vedtaget for denne sektor (34). Ifølge Kommissionen finder meddelelsen i den form, den var gældende på det pågældende tidspunkt, derfor anvendelse i det foreliggende tilfælde på den støtte, der blev ydet fra den 17. december 2008 indtil den 27. oktober 2009.
De rammebestemmelser, der var gældende på det tidspunkt, da den omhandlede støtte var blevet tildelt, er EF-rammebestemmelser for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013. Men som det fremgår af betragtning 91 havde de dårlige vejrforhold, der indtraf i det foreliggende tilfælde, ødelagt mindre end 30 % af de berørte landbrugeres normale produktion. Det fremgår heraf, at de relevante bestemmelser i rammebestemmelserne ikke kan anses som opfyldt for den omhandlede kompensation.
(93)
Som det fremgår af betragtning 48, mener de græske myndigheder, at punkt 7, litra a), i meddelelsen finder anvendelse, hvad angår den omhandlede ikke-anmeldte støtte, eftersom denne blev ydet til producenterne efter den 17. december 2008.
Men Kommissionen mener, at muligheden for at erklære støtte til landbrugssektoren forenelig i kraft af meddelelsen om de midlertidige EF-rammebestemmelser kun kan omfatte støtte, der er ydet i landbrugssektoren fra den 28. oktober 2009, som er datoen for ikrafttrædelsen af ændringen af meddelelsen om de midlertidige EF-rammebestemmelser, hvormed der blev indført en beløbsgrænse for den forenelige støtte til virksomheder, som beskæftiger sig med primærproduktion af landbrugsprodukter.
(94)
I det foreliggende tilfælde fremgår det af de detaljerede oplysninger, som de græske myndigheder fremsendte for hvert støttebeløb, som ELGA ydede i 2009, at stort set hele den omhandlede støtte var ydet til producenter af landbrugsprodukter på datoer, der lå forud for ovennævnte 28. oktober 2009. Således var størstedelen af støtten ydet mellem marts 2009 og juli 2009, mens endnu en del blev ydet i september 2009.
(95)
Kommissionen konkluderer derfor, at den omhandlede støtte ikke er forenelig med meddelelsen og derfor ikke kan falde ind under undtagelsen i EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra b).
(96)
Kommissionen erkender dog, at for så vidt angår støtte ydet af ELGA til producenter af landbrugsprodukter på datoer, der ligger efter ovennævnte dato den 28. oktober 2009 (meget lidt af denne støtte blev ydet i december 2009 og november 2010), kan ændringerne af meddelelsen vedrørende landbrugssektoren finde anvendelse.
(97)
Den omhandlede støtte opfylder betingelserne i punkt 4.2.2. i meddelelsen om de midlertidige EF-rammebestemmelser. Betingelsen i punkt 4.2.2., litra g), i nævnte meddelelse er imidlertid ikke blevet opfyldt, idet ELGA ikke har indhentet en erklæring fra de berørte landbrugere om anden de minimis-støtte og anden støtte ydet på grundlag af foranstaltningen i henhold til de midlertidige EF-rammebestemmelser, som de havde modtaget i det løbende finansår. Kommissionen finder imidlertid de græske myndigheders argument gyldigt, ifølge hvilket dette krav i den foreliggende sag kun bør anses som en formalitet, eftersom Grækenland ikke havde ydet de minimis-støtte eller støtte på grundlag af meddelelsen om de midlertidige EF-rammebestemmelser til landbrugsvirksomheder i perioden fra 1. januar 2008 til 31. december 2010. Kommissionen konkluderer derfor, at den støtte, som meddelelsen finder anvendelse på, opfylder betingelserne i punkt 4.2.2. i nævnte meddelelse og kan falde ind under undtagelsen i EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra b).
(98)
I øvrigt anser Kommissionen det ikke for umuligt, at en del af den nævnte støtte, nemlig 75 382 500 EUR, opfylder alle betingelser i forordning (EF) nr. 1535/2007 (se betragtning 51 og 52).
VII. KONKLUSION
(99)
De erstatninger, som ELGA udbetalte til producenterne i 2008, nemlig 386 986 648 EUR, var kun delvist finansieret af de særlige lovpligtige forsikringsbidrag fra landbrugerne, eftersom disse bidrag kun androg 88 353 000 EUR i 2008. Erstatningerne i 2009 på i alt 415 019 452 EUR var ikke finansieret af de særlige lovpligtige bidrag.
(100)
For så vidt angår de to lån, som ELGA måtte optage med henblik på at betale de nævnte erstatninger til producenterne, må det konstateres, at ELGA ikke vil være i stand til at betale disse årlige renter og afdrag over den 10-årige afdragsperiode ved anvendelse af producenternes særlige forsikringsbidrag. Især fordi disse bidrag skulle bruges til at betale erstatning for de skader, som måtte indtræffe i den pågældende periode.
(101)
Det fremgår af ovenstående, at de erstatninger, som ELGA udbetalte i 2008 og 2009 i henhold til den lovpligtige forsikringsordning, ikke kan anses som værende udelukkende finansieret af producenternes præmier i form af det særlige forsikringsbidrag. Af denne grund konkluderer Kommissionen, at skadeserstatningerne, der blev udbetalt af ELGA i 2008 og 2009 i henhold til den lovpligtige forsikringsordning, falder ind under EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, og dermed udgør statsstøtte.
(102)
Kommissionen konstaterer, at Den Hellenske Republik har iværksat denne støtte i strid med EUF-traktatens artikel 108, stk. 3.
(103)
Med hensyn til den kompensation, som blev ydet i 2008 i henhold til den lovpligtige forsikringsordning:
a)
konkluderer Kommissionen, at der foreligger forenelighed for den statsstøtte på 349 493 652,03 EUR, som ELGA ydede til producenterne som erstatning for tab af afgrøder, hvoraf et beløb på 2 300 185,51 EUR vedrørte støtte til flere på hinanden følgende tab af samme afgrøde. Kommissionen mener, at den nævnte støtte har opfyldt de relevante bestemmelser i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen og derfor kan anses som statsstøtte, der er forenelig med det indre marked i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c)
b)
mener Kommissionen, at den statsstøtte på 33 402 118,93 EUR, som ELGA ydede til producenterne for visse tab af afgrøder og besætning, ikke opfylder de relevante bestemmelser i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen og derfor ikke er forenelig med det indre marked
c)
mener Kommissionen, at den statsstøtte på 114 374,86 EUR, som ELGA ydede til producenterne for tab af afgrøder som følge af bjørne, kan indebære risiko for konkurrenceforvridning og derfor ikke er forenelig med det indre marked
d)
mener Kommissionen, at ud af den statsstøtte på 3 803 901,72 EUR, som blev ydet til korrigerende foranstaltninger som følge af utilsigtede fejl i evalueringsrapporterne, er det kun de korrigerende foranstaltninger vedrørende støtte for 349 493 652,03 EUR til dækning af tab af afgrøder og de korrigerende foranstaltninger vedrørende kompensation på i alt 91 500 EUR til dækning af tab af afgrøder som følge af bjørne, der opfylder de relevante betingelser i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen og derfor kan falde ind under undtagelsen i EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c). Derimod opfylder den øvrige statsstøtte, der er ydet til korrigerende foranstaltninger, ikke de relevante betingelser i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen og kan derfor ikke falde ind under undtagelsen i EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c).
(104)
Med hensyn til den kompensation, som blev ydet i 2009 i henhold til den tværministerielle beslutning:
a)
konkluderer Kommissionen, at der foreligger forenelighed for den statsstøtte på 27 614 905 EUR, som ELGA ydede til producenterne som erstatning for tab af afgrøder. Kommissionen mener, at den nævnte støtte har opfyldt de relevante bestemmelser i rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen og derfor kan anses som statsstøtte, der er forenelig med det indre marked i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c)
b)
konkluderer Kommissionen vedrørende den statsstøtte på 387 404 547 EUR, som ELGA ydede til producenterne som erstatning for tab af afgrøder:
-
at den del af støtten, som blev ydet på et tidspunkt, der lå før den 28. oktober 2009 (35), da ændringen af meddelelsen trådte i kraft med det formål også at omfatte landbrugsvirksomheder, ikke opfyldte de relevante bestemmelser i meddelelsen, rammebestemmelserne og undtagelsesforordningen og derfor var uforenelig med det indre marked. Denne konklusion berører ikke den støtte, som på tidspunktet for ydelsen opfyldte alle betingelserne i den gældende de minimis-forordning
-
at den del af støtten, som blev ydet efter den 28. oktober 2009, opfylder alle betingelserne i meddelelsen og derfor kan anses som statsstøtte, der er forenelig med det indre marked i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c).-
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Erstatningerne, som det græske landbrugsforsikringsorgan (herefter ELGA) udbetalte til producenterne af landbrugsprodukter i årene 2008 og 2009, udgør statsstøtte.
2. Den kompensation, der blev ydet i 2008 i henhold til den særlige lovpligtige forsikring, er forenelig med det indre marked, for så vidt angår støtten på 349 493 652,03 EUR, som ELGA ydede til landbrugerne til dækning af tab af afgrøder, og for så vidt angår støtten til dækning af tab af afgrøder som følge af bjørne på 91 500 EUR og til korrigerende foranstaltninger, der blev truffet i anledning af førnævnte støtte. Den kompensation, som udgør det resterende beløb, og som blev udbetalt i 2008 i henhold til den særlige forsikringsordning, er uforenelig med det indre marked.
3. Den kompensation på 27 614 905 EUR, som blev ydet i 2009 i henhold til den tværministerielle beslutning nr. 262037 truffet af økonomiministeren og landbrugsministeren den 30. januar 2009, er forenelig med det indre marked.
Den kompensation på 387 404 547 EUR, som blev ydet til producenterne på tidspunkter før den 28. oktober 2009, er uforenelig med det indre marked. Denne konklusion berører ikke den støtte, som på tidspunktet for ydelsen heraf opfyldte alle betingelserne i forordning (EF) nr. 1535/2007.
Artikel 2
1. Grækenland træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede uforenelige støtte, der allerede er udbetalt ulovligt til støttemodtagerne.
2. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, hvor den blev udbetalt til støttemodtagerne, og indtil den er blevet tilbagebetalt.
3. Renterne beregnes som fastsat i kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (36).
4. Tilbagesøgningen skal ske uophørligt og i overensstemmelse med den nationale lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme nærværende afgørelse hurtigt og effektivt.
Artikel 3
Tilbagesøgningen af den i artikel 1, stk. 2 og 3, omhandlede støtte skal ske hurtigt og effektivt. Grækenland sørger for at efterkomme nærværende afgørelse senest fire måneder efter meddelelsen af afgørelsen.
Artikel 4
1. Inden to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse forelægger Grækenland følgende oplysninger for Kommissionen:
a)
det samlede beløb (hovedstol og renter), der skal tilbagebetales af støttemodtageren
b)
en detaljeret beskrivelse af allerede trufne eller planlagte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne afgørelse
c)
dokumenter, der godtgør, at støttemodtagerne har fået besked på at tilbagebetale støtten.
2. Grækenland holder Kommissionen orienteret om fremskridtene med de nationale foranstaltninger, der træffes for at efterkomme denne afgørelse, indtil den i artikel 1, stk. 2 og 3, omhandlede støtte er tilbagebetalt.
3. Efter denne i stk. 1 nævnte frist på to måneder forelægger Grækenland på Kommissionens anmodning en rapport om de foranstaltninger, der allerede er truffet og er planlagt for at efterkomme denne afgørelse. Rapporten skal også indeholde detaljerede oplysninger om de støttebeløb og renter, som støttemodtageren allerede har tilbagebetalt.
Artikel 5
Denne afgørelse er rettet til Den Hellenske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. december 2011.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 7 päivänä joulukuuta 2011,
Kreikassa maatalouden vakuutusjärjestelmästä vastaavan viraston (ELGA) vuosina 2008 ja 2009 maksamista korvauksista
(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 7260)
(Ainoastaan kreikankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2012/157/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1),
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1)
Komission saatua lehdistöltä tietoja 425 miljoonan euron suuruisista korvauksista, jotka Kreikan maatalouden vakuutusjärjestelmästä vastaava virasto, jäljempänä ’ELGA’, aikoi maksaa maataloustuotteiden tuottajien Kreikassa tammikuussa 2009 järjestämien suurten mielenosoitusten seurauksena kompensoidakseen epäsuotuisten sääolojen vuonna 2008 aiheuttamia tulonmenetyksiä, pidettiin 4 päivänä helmikuuta 2009 komission ja Kreikan viranomaisten kahdenvälinen kokous. Kokouksen jälkeen Kreikan pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti 9 päivänä helmikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä tietoja kyseisestä toimenpiteestä.
(2)
Komissio pyysi lisätietoja 23 päivänä helmikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Kreikan viranomaiset vastasivat 20 päivänä maaliskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä komissiolle, että ELGA oli ottanut lainan kyseisen 425 miljoonan euron suuruisen korvauksen maksamiseksi ja lisäksi toisen 444 miljoonan euron suuruisen lainan, jonka pääosa oli tarkoitettu korvausten maksamiseksi vuoden 2008 aikana vahingoista, joita kasvintuotannolle ja kotieläinkannalle oli aiheutunut ELGA:n kattamien syiden vuoksi.
(3)
Komission yksiköt pyysivät lisätietoja 4 päivänä toukokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Kreikan viranomaiset vastasivat komissiolle 16 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Komission yksiköt olivat ilmoittaneet Kreikan viranomaisille 13 päivänä heinäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä, että vuodeksi 2009 suunniteltu 425 miljoonan euron suuruinen korvaustoimenpide oli kirjattu oletusasiana viitenumerolla CP 196/2009 ja että vuonna 2008 maksettuja 444 miljoonan euron suuruisia korvauksia koskeva toimenpide oli katsottu ELGA:n kattamista syistä johtuneista vahingoista maksettujen korvausten osalta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan (2) soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (3) 1 artiklan f alakohdassa tarkoitetuksi sääntöjenvastaiseksi tueksi, joka oli kirjattu viitenumerolla NN 39/09.
(4)
Kreikan viranomaisten 18 päivänä elokuuta 2009 päivätyn vastauskirjeen jälkeen komission yksiköt pyysivät lisätietoja 14 päivänä joulukuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Lisäksi komissio ilmoitti edellä mainitulla kirjeellä Kreikan viranomaisille, että näiden toimitettua tietoja, joiden mukaan vuotta 2009 koskevat 425 miljoonan euron suuruiset korvaukset oli maksettu kyseisille maanviljelijöille, myös nämä korvaukset oli katsottu asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f alakohdassa tarkoitetuksi sääntöjenvastaiseksi tueksi, joka oli kirjattu viitenumerolla NN 39/09.
(5)
Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin 20 päivänä maaliskuuta 2010Euroopan unionin virallisessa lehdessä (4). Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa kyseisistä toimenpiteistä. Komissio vastaanotti kolmansilta huomautuksia, jotka lähetettiin Kreikan viranomaisille 6 päivänä toukokuuta 2010. Kreikan viranomaiset lähettivät 21 päivänä heinäkuuta 2010 huomautuksensa kolmansien esittämistä kommenteista.
(6)
Kreikan viranomaiset toimittivat kyseisistä tuista lisätietoja 4 päivänä kesäkuuta 2010, 10 päivänä syyskuuta 2010 ja 14 päivänä syyskuuta 2010. Komissio pyysi lisätietoja 17 päivänä marraskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Kreikan viranomaiset vastasivat pyyntöön 9 päivänä maaliskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä.
(7)
Kreikan viranomaisten pyynnöstä järjestettiin 31 päivänä maaliskuuta 2011 kahdenvälinen kokous komission yksiköiden kanssa. Kokouksen jälkeen Kreikan viranomaiset lähettivät lisätietoja 11 päivänä toukokuuta 2011 ja 12 päivänä heinäkuuta 2011. Kreikan viranomaisten pyynnöstä järjestettiin 11 päivänä marraskuuta 2011 toinen kahdenvälinen kokous komission yksiköiden kanssa.
II KUVAUS
(8)
Kreikan maatalousvakuutuslaitoksen organisaatiosta ja toiminnasta sekä muista määräyksistä annetulla lailla nro 1790/1988 (5), jäljempänä ’laki 1790/1988’, perustettiin ”Kreikan maatalouden vakuutusjärjestelmästä vastaava virasto” -niminen laitos (ELGA). ELGA on yksityisoikeudellinen oikeushenkilö, joka on kokonaan valtion omistuksessa. Edellä mainitun lain 12 §:n mukaisesti se on maatalousministeriön valvonnassa. ELGA hallinnoi budjettikohtia, jotka on kirjattu sen talousarvioon sen hallintoneuvoston päätösten mukaisesti. Hallintoneuvoston jäsenet nimitetään maatalousministeriön päätöksellä. ELGA:n tehtävänä on muun muassa maatilojen kasvin- ja kotieläintuotannon sekä kasvi- ja eläinkannan vakuuttaminen luonnonuhkista johtuvien vahinkojen varalta.
(9)
Lain 1790/1988 3 a §:n (6) mukaisesti ELGA:n vakuutusjärjestelmä on pakollinen ja kattaa luonnonuhat, erityisesti tulvista, myrskyistä, hallasta ja liiallisesta kylmyydestä, lumesta, raekuuroista, kuumuudesta ja auringon säteilystä, rankkasateista tai vuodenaikaan nähden odottamattomista sateista, kuivuudesta, kasviviljelmien entomologisista ja kasvitaudeista, eläintaudeista, ukkosen aiheuttamista tulipaloista, maanjäristyksistä sekä meren aiheuttamista uhista aiheutuneet vahingot, villieläinten kasvintuotannolle aiheuttamat vahingot sekä eräät nautakarjan, lampaiden ja vuohien taudit.
(10)
Lain 1790/1988 5 a §:n (7) mukaan maataloustuotteiden tuottajien, jotka kuuluvat johdanto-osan 9 kappaleessa kuvaillun vakuutusjärjestelmän piiriin, on maksettava ELGA:lle erityinen vakuutusmaksu. Kyse on lainsäätäjän asettamasta maksusta, joka kohdistuu kotimaisten maataloustuotteiden myyntiin ja ostoihin ja josta saatavat tulot ohjataan ELGA:lle, jonka tehtävänä on ehkäistä ja korvata luonnonuhkien maatiloille aiheuttamia vahinkoja.
(11)
Lain 1790/1988 5 a §:n mukaisesti kasviperäisten tuotteiden erityinen vakuutusmaksu on 3 prosenttia ja eläinperäisten tuotteiden 0,5 prosenttia (8). Toimivaltaiset ministerit vahvistavat nämä maksuprosentit ELGA:n maatalousministerille tekemän ehdotuksen perusteella. ELGA:n erityisestä vakuutusmaksusta saamat tulot, jotka veroviranomaiset perivät, sisältyvät valtion talousarvioon valtion tuloina ja ne kirjataan erityisen tulo-otsakkeen alle. Kyseiset tulot maksetaan ELGA:lle myöntämällä maatalousministeriön (nykyinen maaseudun kehittämisestä ja elintarvikkeista vastaava ministeriö) talousarviosta vuosittain tulojen suuruinen määräraha kyseiselle ministeriölle tehdyn ehdotuksen perusteella. ELGA ei vaikuta muulla tavoin maksun määrään tai korvausten suuruuteen.
(12)
ELGA:n vakuutus kattaa luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt, jotka ovat maatalous-, karjatalous-, siipikarja-, mehiläis-, kalastus-, vesiviljely-yritysten tai vastaavien yritysten omistajia tai tätä liiketoimintaa harjoittavia yrittäjiä. ELGA:n tulot tulevat erityisestä vakuutusmaksusta kertyvistä tuloista. Lisäksi ELGA:n toimivalta kattaa lain nro 3147/2003 mukaisesti myös tukien maksaminen suunnitteluohjelmista äärimmäisissä tapauksissa, jotka liittyvät korvausten maksamiseen luonnonmullistusten, poikkeuksellisten tapahtumien tai tiettyjen epäsuotuisten sääolojen kasvikunnalle ja käyttöomaisuudelle aiheuttamista vahingoista. Tuet rahoitetaan valtion varoin tai lainavaroin. Ohjelmat koskevat komission päätöksillä hyväksyttäviä valtiontukia.
(13)
Talousministerin ja maaseudun kehittämisestä vastaavan ministerin 30 päivänä tammikuuta 2009 antamalla päätöksellä nro 262037, jäljempänä ’ministeriöiden yhteinen päätös’, vahvistettiin 425 miljoonan euron suuruisten korvausten maksaminen poikkeuksellisesti vuonna 2008 aiheutuneista vahingoista. Ministeriöiden välisen määräyksen mukaan ELGA maksaisi kyseiset korvaukset tiettyjen määräyksessä mainittujen kasviviljelmien tuotannon vähennyttyä viljelykaudella 2008 epäsuotuisten sääolojen kuten kuivuuden, kuumuuden, sateiden sekä entomologisten tautien ja kasvitautien vuoksi. Vahinkoja aiheutui manteli-, kirsikka- ja aprikoosipuuviljelmillä, tiettyjen persikkapuulajikkeiden viljelmillä, luumu-, päärynä- ja omenapuuviljelmillä, parsaviljelmillä, itämaisen tupakan viljelmillä sekä peruna-, puuvilla-, oliivi- ja viljaviljelmillä.
(14)
Kreikan viranomaisten antamien tietojen mukaan korvaustason määrityksessä on otettu tuotannon supistumisen lisäksi myös tiettyjen viljelmien (viljat ja puuvilla) tuotannon laadun heikkeneminen. Tuotannon supistuminen tai heikentynyt laatu johtuivat sääilmiöiden ja kasvitautien yhteisvaikutuksista, jotka aiheutuivat kyseisillä viljelmillä vuoden aikana vallinneista huonoista sääoloista.
(15)
Maksaakseen kyseiset korvaukset ELGA otti 425 000 000 euron suuruisen pankkilainan. Laina maksetaan takaisin kymmenen vuoden aikana (2010-2019). Kolmen ensimmäisen vuoden aikana (2010-2012) lainasta peritään korkoja ja Kreikan valtion veroa, joiden määrä on 28 513 250 euroa vuodessa, ja seitsemän seuraavan vuoden aikana (2013-2019) korkoja, lyhennyksiä ja Kreikan valtion veroa, joiden määrä on 89 227 536 euroa vuonna 2013, 85 087 786 euroa vuonna 2014, 81 025 536 euroa vuonna 2015, 76 963 286 euroa vuonna 2016, 72 901 036 euroa vuonna 2017, 68 838 786 euroa vuonna 2018 ja 64 776 536 euroa vuonna 2019. ELGA otti lainan Kreikan valtion myöntämän takauksen turvin.
(16)
Kreikan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan ELGA maksoi vuonna 2008 vakuutuksen kattamista vahingoista 386 986 648 euron suuruiset korvaukset. Tämä summa katettiin 88 353 000 euron suuruisilla vakuutusmaksuilla ja 444 miljoonan euron suuruisella lainalla.
(17)
ELGA otti 444 miljoonan euron suuruisen pankkilainan Kreikan lain nro 3074/2002 13 §:n ja lain nro 3147/2003 28 §:n 17 momentin nojalla. Laina maksetaan takaisin kymmenen vuoden aikana (2009-2018). Kolmen ensimmäisen vuoden aikana (2009-2011) lainasta peritään korkoja ja Kreikan valtion veroa, joiden määrä on 23 709 600 euroa vuodessa, ja seitsemän seuraavan vuoden aikana (2012-2018) korkoja, lyhennyksiä ja Kreikan valtion veroa, joiden määrä on 87 138 171 euroa vuonna 2012, 83 789 143 euroa vuonna 2013, 80 395 714 euroa vuonna 2014, 77 002 286 euroa vuonna 2015, 73 608 857 euroa vuonna 2016, 70 215 429 euroa vuonna 2017 ja 66 822 000 euroa vuonna 2018. ELGA otti lainan Kreikan valtion myöntämän takauksen turvin.
(18)
Toisesta 145 366 352 euron suuruisesta lainaosuudesta myönnettiin valtiontukia, jotka oli hyväksytty komission päätöksillä maksettaviksi suunnitteluohjelmista vuosien 2006 ja 2007 tulipalojen aiheuttamissa äärimmäisissä tapauksissa. Tämä päätös ei koske kyseisestä osaa ELGA:n tuloista.
III KOMISSION ESITTÄMÄT EPÄILYT TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN YHTEYDESSÄ
1. SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea koskevat epäilyt
(19)
Valtion varoista myönnetyt toimenpiteet: Komissio katsoi, että tämä edellytys täyttyi tässä tapauksessa, koska Kreikan kansallisessa lainsäädännössä (ks. johdanto-osan 11 kappale) säädetään selkeästi, että ELGA:n suorittamat korvaukset rahoitetaan valtion varoista ja että ne ovat valtion korvauksia.
(20)
Ennen menettelyn aloittamista toimitetuissa lisätiedoissa Kreikan viranomaiset ilmoittivat, että ne aikoivat korottaa erityisen vakuutusmaksun prosenttiosuutta ELGA:n tulojen kasvattamiseksi. ELGA:n tulojen kasvusta annettujen tietojen perusteella ei kuitenkaan voitu tässä menettelyvaiheessa päätellä selkeästi, että tulojen kasvu riittäisi kyseisten lainojen takaisinmaksuun ja tuottajille kyseisinä vuosina maksettavien korvausten maksuun. Sen vuoksi ei voitu sulkea pois mahdollisuutta, että kyseiset toimenpiteet rahoitettaisiin myös muista ELGA:n käytettävissä olevista valtion varoista.
(21)
Toimenpiteet vaikuttavat kauppaan ja vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua: Korvaukset, jotka ELGA maksoin vuonna 2008 pakollisesta vakuutusjärjestelmästä, koskivat useita kreikkalaisia kasvi- ja eläinperäisiä tuotteita ja vuonna 2009 maksetut korvaukset useita kasviviljelmiä (katso johdanto-osan 13 kappale). Sen vuoksi komissio totesi menettelyn aloittamisen yhteydessä, että kyseiset korvaukset suosivat paikallisia tuottajia verrattuna unionin muihin tuottajiin, jotka eivät saa samanlaista tukea. Maatalousalalla käydään kilpailua unionin tasolla, ja sen vuoksi kaikki jossakin jäsenvaltiossa tuotannon hyväksi toteutetut toimenpiteet vaikuttavat siihen. Sen vuoksi kyseiset korvaukset voivat vääristää kilpailua sisämarkkinoilla ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(22)
Joitakin yrityksiä tai tuotannonaloja suosivat toimenpiteet: Pohdittaessa kysymystä siitä, antoivatko maksut, jotka ELGA suoritti luonnonuhkia koskevasta pakollisesta vakuutusjärjestelmästä, valikoivan edun, komissio katsoo tässä vaiheessa, että toimenpiteen valikoivuus johtuu siitä, että ELGA:n maksamat korvaukset oli rajattu tiettyihin maataloustuotantoihin.
Komission näkemyksen mukaan voitaisiin katsoa, että maatalousalan erityispiirteet ja sen erityisen suuri riippuvuus tietyistä sääoloista sekä sen haavoittuvuus Kreikan luonnonuhkiin nähden aiheuttavat sen, että Kreikalla on välttämättä oltava valtiollinen järjestelmä, joka turvaa korvausten vähimmäistason yhteisvastuun periaatteen perusteella. Siltä osin kuin ELGA:n pakollisesta vakuutusjärjestelmästä maksamat korvaukset rahoitetaan erityisistä vakuutusmaksuista kertyvillä tuloilla, komissio on katsonut, etteivät ne aiheuta tuensaajille perusteetonta etua.
Tällainen järjestelmän logiikkaan ja luonteeseen pohjautuva perustelu ei kuitenkaan voi kattaa Kreikan valtion lisärahoitustukea kyseisen järjestelmän osalta (pakollisista vakuutusmaksuista kertyvien tulojen lisäksi). Komissiolla ei ollut tutkintamenettelyn aloittamisen aikaan riittävää näyttöä siitä, että tilanne oli tämä. Komissio epäili erityisesti sitä, oliko kyseiset toimenpiteet rahoitettu ilman valtion lisätukea.
(23)
Näistä syistä komissio oli päätellyt menettelyn aloittamisen aikaan, ettei voitu sulkea pois mahdollisuutta, että ELGA:n vuosina 2008 ja 2009 pakollisesta vakuutusjärjestelmästä maksamat korvaukset kuuluvat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan ja ovat valtiontukia.
2. Toimenpiteiden katsominen sääntöjenvastaisiksi tuiksi
(24)
Komissio on katsonut, että koska tuet on myönnetty ja maksettu ilmoittamatta siitä ennakolta, kyse on asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f alakohdassa tarkoitetuista sääntöjenvastaisista tuista.
3. Alustava arviointi tukien soveltuvuudesta sisämarkkinoille
(25)
Koska Kreikan viranomaiset olivat katsoneet, etteivät kyseiset toimenpiteet ole valtiontukia, komissiolla ei ollut käytettävissään menettelyn aloittamisen aikaan tietoja, jotka se olisi tarvinnut voidakseen arvioida, olivatko tuet niiden myöntämisen aikaan eli vuosina 2008 ja 2009 sovellettavien säännösten ja määräysten mukaisia. Tässä tapauksessa on kyse maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskevista suuntaviivoista vuosiksi 2007-2013 (9), jäljempänä ’suuntaviivat’, ja erityisesti niiden V.B luvusta, jossa tarkastellaan maataloustuotannolle tai maatalouden tuotantovälineille aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi myönnettäviä tukia.
(26)
Toimitettujen tietojen perusteella näyttää siltä, että suurimmalle osalle kyseisistä viljelmistä tarkoitetuilla korvauksilla kompensoitiin vahinkoja, jotka ylittivät 30 prosentin vähimmäiskynnysarvon, kun otetaan huomioon tuotannon supistukset tai tiettyjen tuotantojen laadun heikkeneminen kyseisen vuoden aikana. Tämä johtui useammasta kuin yhdestä epäsuotuisasta sääilmiöstä ja joidenkin viljelmien tapauksessa myös kasvitaudeista. Kreikan viranomaisten toimittamissa tiedoissa ei mainittu kyseisten korvausten laskentaperustetta.
(27)
Komissio epäili sen vuoksi, voitiinko tuet katsoa suuntaviivojen V.B luvun mukaisiksi.
IV KOLMANSIEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
(28)
Huomautuksia esittäneet asianomaiset osapuolet ovat Comité Européen de Liaison des Commerces Agricoles et Agro-Alimentaires, jäljempänä ”CELCAA”, Comité du Commerce des céréales, aliments du bétail, oléagineux, huile d’olive, huiles et graisses et agrofournitures, jäljempänä ”COCERAL”, ja eräs asianomainen kolmas, joka on pyytänyt henkilöllisyytensä luottamuksellista käsittelyä.
(29)
Riippumattomien kauppiaiden (kolmas asianomainen) sekä riippumattomien kauppiaiden etuja suojelevien CELCAA:n ja COCERALin tapauksessa asianomaiset osapuolet katsovat, että maanviljelijöille alun perin myönnetyt tuet päätyivät käytännössä maatalousosuuskunnille ja niiden yhteenliittymille, jotka huolehtivat yksinoikeudella maataloustuotteiden käsittelystä ja kilpailevat sen vuoksi riippumattomien kauppiaiden kanssa.
(30)
Asianomaisten mukaan Kreikka ei ole esittänyt näyttöä, joka osoittaisi, että kyseiset korvaukset on myönnetty huonojen sääolojen aiheuttamien menetysten kattamiseksi. Kreikan viranomaiset eivät ole esittäneet analyyttista kuvausta kyseisten sääolojen luonteesta suuntaviivoissa edellytettävien asianmukaisten säätietojen tueksi.
(31)
Asianomaisten näkemyksen mukaan Kreikan viranomaiset eivät olleet täsmentäneet korvausten laskennassa käytettyä menetelmää eivätkä aiheutuneen menetyksen vähimmäiskynnysarvoa. Korvaukset rajattiin lisäksi tiettyihin maataloustuotteisiin, vaikka myös korvausten ulkopuolelle jääneiden tuotteiden tuottajat olisivat kärsineet menetyksiä tuotannoissaan.
(32)
Asianomaiset katsoivat myös, että korvausten myöntäminen oli vaikuttanut lopputuotteiden hinnanmuodostukseen korvausten piiriin kuuluneiden tuotteiden hintojen alenemisen vuoksi. Nämä tuet ovat sen vuoksi antaneet kyseisille tuottajille taloudellisen edun mahdollistamalla sen, että tuottajat ovat voineet pitää kaupan kilpailua vääristävin edellytyksin niitä osia tuotannoistaan, joihin epäsuotuisat sääolot eivät vaikuttaneet. Lisäksi (esimerkiksi kauppiaiden, jauho- ja rehumyllyjen, siipikarjan- ja siankasvattajien) yksityiset markkinointiedustajat joutuivat noudattamaan maatalousosuuskuntien ja niiden yhteenliittymien sanelemaa hinnoittelupolitiikkaa, mikä merkitsi asianomaisten osuuskuntien pääsyä monopoliasemaan.
(33)
Lisäksi suojan, jonka ELGA tarjoaa maatalousalaan kohdistuville riskeille, olisi noudatettava suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. Asianomaisten osapuolten näkemyksen mukaan on mahdotonta hyväksyä sitä, että korvaukset, jotka ELGA maksoi vuonna 2008, olivat kolminkertaiset ja vuonna 2009 nelinkertaiset verrattuna kyseisinä vuosina maksettujen vakuutusmaksujen kokonaismääriin.
(34)
Asianomaisten osapuolten mukaan vuodeksi 2009 otetulla uudella lainalla ELGA ”kiinnitti” liian suuren osan tuloista, jotka se saa kymmenen seuraavan vuoden aikana, koska se joutui jo tuolloin maksamaan takaisin lainaa, jonka se oli ottanut vuodeksi 2008 ja jota varten se oli ”kiinnittänyt” ennakkoon seuraavien vuosien vakuutusmaksut. Asianomaiset osapuolet ottivat esille myös kaksi lisälainaa, jotka ELGA oli ottanut vuonna 2009. Nämä olivat 350 miljoonan euron suuruinen laina, jonka ELGA otti Piraeus-pankilta, ja 112 miljoonan euron suuruinen laina, jonka ELGA otti Kreikan maatalouspankilta ja Kreikan keskuspankilta.
(35)
Asianomaiset osapuolet katsoivat myös, että 444 ja 415 miljoonan euron suuruiset lainat olivat lisävaroja verrattuna vakuutusmaksuihin, jotka on lain nojalla maksettava Kreikan valtion myöntämän takauksen turvin otettujen lainojen muodossa. Kyseiset lainat olisi sen vuoksi katsottava valtion varoiksi.
V KREIKAN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
1. Vuosina 2008 ja 2009 myönnettyjä korvauksia koskevat yleishuomautukset
(36)
Kreikan viranomaisten mukaan korvaukset, jotka ELGA maksoi vuosina 2008 ja 2009, eivät ole valtiontukia.
Kyseinen vakuutusjärjestelmä rahoitetaan maanviljelijöiden maksamilla pakollisilla erityismaksuilla. Koska tässä vakuutusjärjestelmässä noudatetaan yhteisvastuuperiaatetta, pakollisia erityismaksuja ei välttämättä ole suhteutettava vakuutettuun riskiin, eikä suoritettujen etuuksien määrää ole välttämättä suhteutettava vakuutetun tuloihin (10). Tämän vuoksi kyse on Kreikan viranomaisten mukaan todellisista korvauksista, jotka maksettiin epäsuotuisien sääolojen maataloustuotannolle aiheuttamien vahinkojen kompensoimiseksi ELGA:n maksamia maatalousvakuutuksia koskevan Kreikan lainsäädännön mukaisesti.
Kreikan viranomaisten mukaan ELGA pystyy lisäksi maksamaan pakollisen vakuutusjärjestelmän yhteydessä otetut taloudelliset velvoitteet määräaikaan mennessä. ELGA:n maksukykyä vahvistetaan panemalla täytäntöön maataloustoiminnan suoja- ja vakuutusjärjestelmää koskeva uusi laki nro 3877/2010, jossa säädetään ELGA:n hyväksi käyttöön otettavista lisärahoituslähteistä. Kyseisellä lailla korotetaan useimmissa tapauksissa erityistä vakuutusmaksua (kasvintuotannolle aiheutuneiden vahinkojen osalta 3 prosentista 4 prosenttiin ja kotieläintuotannon vahinkojen osalta 0,50 prosentista 0,75 prosenttiin). Lisäksi siinä säädetään vapaavalinnaisesta vakuutuksesta menetyksille, joita pakollinen vakuutus ei kata, ja yleisvakuutuksesta, joka sivutoimisina maanviljelijöinä toimivien luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden, joiden toimista valtaosa kuuluu sivutoimisille maanviljelijöille, on maksettava ELGA:lle.
(37)
Vaikka korvaukset katsottaisiinkin valtiontuiksi, Kreikan viranomaiset pitävät niitä perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja suuntaviivojen mukaisina. Kreikan viranomaiset ovat antaneet komission yksiköille yksityiskohtaiset tiedot kaikista tuista, jotka ELGA on myöntänyt vuosina 2008 ja 2009, ilmoittaen asianomaisen maanviljelijän nimen, verotunnisteen, alueen, jolla kasvulohko sijaitsee, viljelytyypin, viljelyn mittayksikön ja käytettyjen yksikköjen määrän, tuen määrän ja myöntämispäivän, vahingon kuvauksen ja sen vaikutuksen suhteessa tavanomaiseen tuotantoon.
(38)
Kreikan viranomaisten mukaan korvaukset, jotka maksettiin vuosina 2008 ja 2009 vahingoista, jotka tuhosivat yli 30 prosenttia tavanomaisesta kasvituotannosta, täyttävät kaikki suuntaviivojen 124-130 kohdassa sekä perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta maataloustuotteiden tuottamisen alalla toimiviin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin sekä asetuksen (EY) N:o 70/2001 muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta 2006 annetun komission poikkeusasetuksen (EY) N:o 1857/2006, jäljempänä ’poikkeusasetus’ (11), 11 artiklassa vahvistetut edellytykset.
(39)
Kreikan viranomaisten näkemyksen mukaan kyseiset tuet maksettiin asianomaisille tuottajille tai tuottajajärjestöille, joihin tuottajat kuuluvat, suuntaviivojen ja edellä mainitun poikkeusasetuksen mukaisesti. Kreikan viranomaiset vahvistivat erityisesti seuraavat seikat:
a)
tukien määrä ei ylittänyt yhdessäkään tapauksessa tuottajille tosiasiallisesti aiheutuneiden menetysten määrää;
b)
Kreikan viranomaiset vahvistivat, että tuki-intensiteetit noudattivat poikkeusasetuksen 11 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä, koska ELGA ei maksanut yhtään korvausta, jonka määrä olisi ollut enemmän kuin 74,8 prosenttia kyseisen tuotteen myyntitulojen alenemisesta epäsuotuisien sääolojen vuoksi;
c)
tukikelpoisten menetysten enimmäismäärästä vähennettiin mahdolliset vakuutuskorvauksina saadut määrät ja kustannukset, jotka eivät johtuneet epäsuotuisista sääoloista;
d)
menetykset laskettiin yksittäisen maatilan tasolla;
e)
kyseiset tuet myönnettiin kolmen vuoden kuluessa ja maksettiin neljän vuoden kuluessa menetyksestä poikkeusasetuksen 11 artiklan 10 kohdassa vahvistettujen määräaikojen mukaan; ja
f)
kyseiset tuet eivät kasautuneet muiden valtiontukien eivätkä jäsenvaltioiden tai unionin samoista tukikelpoisista kustannuksista maksamien rahoitusosuuksien kanssa. Kyseiset tuottajat eivät olleet saaneet tukia saman menetyksen kompensoimiseksi useamman kuin yhden säädöksen perusteella. Tästä seuraa, että tuet oli myönnetty joko suuntaviivojen tai poikkeusasetuksen mukaisesti taikka Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen maataloustuotteiden tuotannon alalla 20 päivänä joulukuuta 2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1535/2007 (12), jäljempänä’vähämerkityksistä tukea koskevat asetus’, tai 22 päivänä tammikuuta 2009 annetun tiedonannon ”Tilapäiset yhteisön puitteet valtiontukitoimenpiteille rahoituksen saatavuuden turvaamiseksi tämänhetkisessä finanssi- ja talouskriisissä” (13), jäljempänä ’tilapäisiä yhteisön puitteita koskeva tiedonanto’, mukaisesti.
(40)
Tavanomaisen tuotannon laskentaperusteen osalta Kreikan viranomaiset esittivät käytettyä perustetta koskevia tietoja ja vahvistivat, että se noudattaa suuntaviivojen 128 kohtaa, jonka mukaan vaihtoehtoisten laskentaperusteiden on oltava edustavia eivätkä ne saa perustua epätavallisen suuriin satoihin. Agronomit arvioivat epäsuotuisista sääoloista johtuvat menetykset yksittäisen maatilan tasolla paikan päällä tehtyjen arviointien perusteella, kuten ELGA:n vakuutusta koskevassa asetuksessa säädetään. Paikan päällä tehtävässä tarkastuksessa arvioinnin suorittava agronomi mittaa kasvulohkon pinta-alan asianmukaisin välinein (mittanauha, lohkojen tunnistekartat ja GPS), ja metsäpalstoilla laskee puiden lukumäärän. Sen jälkeen agronomi arvioi lohkon oletetun tuotannon ottamalla huomioon käytetyt viljelytekniikat (erityisesti istutustiheyden, puunkasvatuksessa käytettävän leikkaamisjärjestelmän, muovikalvojen käyttöön perustuvan varhaisviljelyn, kastelujärjestelmän), viljellyt kasvilajikkeet, yksivuotisten viljelmien tapauksessa aiemman viljelmän, viljelyksellisen torjunnan (erityisesti lannoituksen ja tuholaistorjunnan), maaperän tuottavuuden ja tuotantovuoteen mahdollisesti liittyvät erityispiirteet (kuten kuivuus ja ongelmat hedelmän kehittymisessä sikiäimestä). Lopuksi arvioidaan lohkon oletetun tuotannon vahinko-osuus. Vahinko-osuus määritetään lohkon eri osista otettujen näytteiden perusteella ottaen huomioon oletetun tuotannon määrällinen menetys, vahingon aiheuttama laadun heikentyminen ja vahingon tapahtumista seurannut viljelyksellinen torjunta (kuten ylimääräinen kasvinsuojelu, ylimääräinen kitkentä ja vaurioituneiden hedelmien hylkääminen).
2. Vuonna 2008 myönnettyjä korvauksia koskevat erityishuomautukset
(41)
ELGA:n vuonna 2008 maksamista 386 986 648 euron suuruisista tuista 373 257 465,71 euron suuruiset korvaukset maksettiin tuottajille epäsuotuisien sääolojen niiden kasvintuotannolle aiheuttamien menetysten kompensoimiseksi. ELGA sovelsi kyseisiin tukiin kasvintuotannon vakuutusasetuksen 6 §:ää, jossa säädetään korvauksista, joita maksetaan maataloustuotteiden tuottajille ELGA:n vakuutusjärjestelmän perustamisesta annetussa kansallisessa laissa 1790/1988 tarkoitettujen epäsuotuisien sääolojen aiheuttamien menetysten kompensoimiseksi.
(42)
Kreikka toimitti kyseisien tukien osalta viljelykaudella 2007-2008 todettuja epäsuotuisia sääoloja koskevat säätiedot. Viranomaiset ovat tunnustaneet virallisesti mainitut epäsuotuisat sääilmiöt. Kyse on erityisesti koko maassa vuoden 2007 kesäkuun lopussa ja heinäkuussa todetusta hellejaksosta, monilla alueilla lokakuussa 2007 todetuista rankkasateista ja Kreetalla samassa kuussa todetuista kuivista ja kuumista katabaattisista tuulista, Manner-Kreikan luoteis- ja keskiosissa elokuussa 2008 todetuista myrskyistä ja raekuuroista sekä Magnesiassa, Viotiassa, Itä-Attikassa sekä Euboian ja Kreetan saarilla saman vuoden elokuun lopussa havaituista myrskyistä.
Kyseiset korvaukset myönnettiin erityisesti vahingoista, jotka ylittivät seuraavat osuudet tavanomaisesta tuotannosta (14):
Vahingon vähimmäisosuus tavanomaisesta tuotannosta (%)
Korvausten kokonaismäärä
(euroa)
Menetyksiä kärsineiden kasvulohkojen lukumäärä
%-osuus korvausten kokonaismäärästä
20-29
26 063 999,19
101 162
6,98
30-100
347 193 466,52
565 244
93,02
Yhteensä
373 257 465,71
666 406
100
Lisäksi ELGA myönsi 2 472 785,97 euron suuruiset lisäkorvaukset tuottajille, jotka olivat kärsineet samalla viljelykaudella 2007-2008 epäsuotuisista sääoloista johtuneita toistuvia menetyksiä samassa kasvituotannossa. Niiden tapausten osuus korvausten kokonaismäärästä, joissa vahinkojen osuus tavanomaisesta tuotannosta oli 20-30 prosenttia, oli 6,98 prosenttia ja niiden tapausten osuus korvausten kokonaismäärästä, joissa vahingot olivat tuhonneet yli 30 prosenttia tavanomaisesta tuotannosta, oli 93,02 prosenttia.
(43)
ELGA:n maanviljelijöille vuonna 2008 maksamiin tukiin kuuluivat myös seuraavat tuet:
a)
7 338 119,74 euron suuruiset tuet eläinkannan menetyksistä. Näistä tappioista 1 860 279,67 euron osuus vastasi epäsuotuisista sääoloista johtuneita menetyksiä eläinkannassa, 3 188 825,78 euron osuus eläintaudeista johtuneita menetyksiä ja 2 289 014,29 euron osuus muista vahingoista (kuten villieläinten, karhujen, susien ja kulkukoirien hyökkäyksistä) johtuneita menetyksiä. Kreikan viranomaiset katsovat nämä tuet todellisiksi pakollisesta vakuutusjärjestelmästä maksetuiksi korvauksiksi, jotka eivät ole perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtiontukia;
b)
114 374,86 euron suuruiset tuet karhujen aiheuttamista kasvituotannon menetyksistä. Nämä tuet myönnetään yhteisön Life-ohjelmasta ruskeakarhun suojelemiseksi Kreikassa. Tuki-intensiteetti oli 100 prosenttia; ja
c)
3 803 901,72 euron suuruiset tuet toimiin, jotka toteutettiin kasvituotannon ja eläinkannan menetyksiä koskevissa arviointiraporteissa tehtyjen virheiden korjaamiseksi. Kyseiset virheet havaittiin sen jälkeen, kun tuet oli maksettu maanviljelijöille. Ne olivat ELGA:n velkoja kyseisille tuensaajille.
3. Vuonna 2009 myönnettyjä korvauksia koskevat erityishuomautukset
(44)
Tammikuun 30 päivänä 2009 tehdyn ministeriöiden välisen päätöksen perusteella vuonna 2009 maksettuihin 415 019 452 euron suuruisiin korvauksiin liittyvät tuotteet, vahingot aiheuttaneet sääolot ja vahinkojen kuvaukset esitetään seuraavassa taulukossa:
Maataloustuote
Korvauksen kokonaismäärä
(euroa)
Epäsuotuisat sääolot
Kuvaus vahingosta
1.
Mantelit
Kirsikat
Aprikoosit (Bebekou-lajike)
Omenat
Luumut
Päärynät
56 580 555
(kaikkien tuotteiden osalta)
Korkeat lämpötilat ja hellejaksot
Kuuma ja kuiva talvi
Pitkään jatkunut kuivuus
Äkilliset lämpötilavaihtelut
Korkeat lämpötilat ja hellejakso kesän 2007 aikana vaikuttivat kielteisesti kyseisten tuotteiden tuotantoon ja erityisesti nuppujen muodostumiseen hedelmäviljelmillä. Pitkittynyt kuivuusjakso vuonna 2007 ja äkilliset lämpötilavaihtelut supistivat tuotantoa. Lisäksi kuuma ja kuiva talvi aiheutti sen, että monien puuviljelmien horrosjaksot olivat riittämättömät.
2.
Persikat
10 970 348
Samat sääolot kuin 1 kohdassa
Samat vahingot kuin 1 kohdassa
3.
Parsat
6 751 747
Kuuma ja kuiva talvi
Alhaiset lämpötilat
Vuosien 2007-2008 kuuma ja kuiva talvi vauhditti parsojen kataboliatoimintaa ja johti ravinnevarastojen menetykseen. Nämä olosuhteet saivat aikaan tulevan parsantuotannon äkillisen supistumisen. Alhaiset lämpötilat helmikuussa 2008 hidastivat kasvua ja vaikuttivat siten jo aiemmin supistuneeseen tuotantoon. Kreikan parsasato pienentyi siten entisestään vuonna 2008.
4.
Itämainen tupakka
13 817 834
Korkeat lämpötilat ja hellejakso
Kuivuus
Kesän 2007 korkeat lämpötilat ja hellejakso yhdistettyinä kuivuuteen vaikeuttivat hyönteisten levittämien tartuntojen ja ripsiäisten aiheuttamien virustartuntojen hoitoa ja supistivat tupakkatuotantoa koko maassa.
5.
Perunat
7 220 996
Korkeat lämpötilat
Kesien 2006 ja 2008 korkeat lämpötilat vaikeuttivat entomologisten tautien ja kasvitautien hoitoa perunaviljelmillä monilla Kreikan alueilla.
6.
Puuvilla
109 564 462
Pitkään jatkunut kuivuus
Kuuma kesä
Kylmä syksy
Sateet
Pitkään jatkunut kuivuus tyhjensi vesivarastoja. Kuumaa kesää seurannut kylmä syksy yhdistettynä rankkasateisiin vuoden 2008 syyskuun lopulla pienensi puuvillantuotantoa ja heikensi sen laatua koko maassa.
7.
Oliivit
72 026 112
Kuivuus
Halla
Sateet
Pitkään jatkunut kuivuus, vuoden 2008 helmikuun pakkaset leudon talven jälkeen, korkeat lämpötilat ja rankkasateet oliivipuiden kukintajakson aikana supistivat tuntuvasti oliivituotantoa koko maassa.
8.
Viljat (maissi, vehnä, ohra, kaura, ruis ja riisi)
138 087 394
Sateet
Lämpötilavaihtelut
Sateet ja lämpötilavaihtelut vuoden 2008 kevään ja kesän aikana supistivat viljantuotantoa ja helpottivat kasvitautien kehittymistä. Laadun heikkeneminen johtuu myös välttämättömien ravinteiden (proteiini ja gluteiini) puuttumisesta epäsuotuisien sääolojen vuoksi.
Yhteensä
415 019 448
(45)
Kreikan viranomaisten mukaan 415 019 452 euron suuruisista korvauksista 27 614 905 euron suuruiset tuet, jotka maksettiin 871 tuottajalle, katsotaan perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja suuntaviivojen mukaisesti sisämarkkinoille soveltuviksi valtiontuiksi.
(46)
Loppuosa näistä tuista, eli 387 404 547 euroa, maksettiin 784 408 tuottajalle. Kreikan viranomaisten mukaan kyseiset tuet soveltuvat sisämarkkinoille perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja poikkeusasetuksen nojalla.
Kreikan viranomaisten näkemyksen mukaan kyseiset tuet noudattivat kaikki poikkeusasetuksen 11 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä. Voidaan erityisesti todeta seuraavaa:
a)
tukien bruttointensiteetti oli enintään 80 prosenttia tuotteen myyntitulojen pienenemisestä epäsuotuisien sääolojen vuoksi;
b)
menetykset laskettiin yksittäisen maatilan tasolla;
c)
menetykseen ei laskettu mukaan menoja, jotka eivät toteutuneet epäsuotuisien sääolojen vuoksi, eivätkä tuottajat saaneet korvauksia muilta vakuutusyhteisöiltä;
d)
kyseiset korvaukset maksettiin suoraan maanviljelijöille;
e)
päätös kyseisten tukien myöntämisestä tehtiin kolmen vuoden kuluttua menetyksestä ja tukien maksaminen tapahtui neljän vuoden kuluessa menetyksestä; ja
f)
tavanomaisen tuotannon laskentaperuste on sama kuin edellä johdanto-osan 42 kappaleessa kuvailtu menetelmä, jota sovellettiin vuonna 2008 myönnettyihin tukiin.
(47)
Lisäksi Kreikan viranomaiset katsovat, että vaikka nyt tarkasteltavina olevia tukia ei voitaisi katsoa varsinaisiksi korvauksiksi (ks. johdanto-osan 36 kappale) eikä poikkeusasetuksen mukaisiksi (ks. johdanto-osan 46 kappale), ne olisi katsottava perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon mukaisiksi.
Tukien myöntäminen helpotti asianomaisten maanviljelijöiden rahoituksenhankintaa. Kyseisillä korvauksilla varmistettiin alkutuotannon maksuvalmius Kreikassa. Alkutuotanto on ainoa sektori, johon Kreikan valtio pystyi tukeutumaan talouskriisin ensimmäisten kuukausien aikana Kreikan talouden muita sektoreita uhkaavien riskien välttämiseksi. Tukia ei kuitenkaan myönnetty ilman täsmällisiä perusteita. Niitä myönnettiin yksinomaan maataloustuotteiden tuotantoon liittyvien tosiasiallisten taloudellisten ongelmien tapauksessa. Kyse oli käytännössä ongelmista, joita epäsuotuisat sääolot aiheuttivat maataloustuotannolle (ks. johdanto-osan 44 kappale). Valtaosalle tuista ei ollut vahvistettu intensiteettiä ja kunkin tuottajan ongelmien laajuutta koskevia kynnysarvoja, sillä tarkoituksena oli tukea Kreikan maatilataloutta yleisesti.
(48)
Tiedonannon 7 kohdan a alakohdan mukaisesti komissio soveltaa ilmoittamatta jätettyihin tukiin (15) kyseistä tiedonantoa, jos tuki on myönnetty 17 päivän joulukuuta 2008 jälkeen. Kreikan viranomaiset katsovat sen vuoksi, että kyseisen ilmoituksen 7 kohdan alakohtaa sovelletaan kyseisiin ilmoittamatta jätettyihin tukiin, koska tuet myönnettiin tuottajille 17 päivän joulukuuta 2008 jälkeen.
(49)
Kreikan viranomaiset katsovat nyt tarkasteltavina olevien tukien, jotka otettiin käyttöön tilapäisesti ministeriöiden välisellä määräyksellä, täyttävän kaikki tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon 4.2.2 kohdassa asetetut edellytykset. Voidaan erityisesti todeta seuraavaa:
a)
tuet myönnettiin ohjelman muodossa, koska ne perustuivat edellä mainittuun ministeriöiden väliseen asetukseen;
b)
tuet myönnettiin yrityksille, jotka eivät olleet vaikeuksissa 1 päivänä heinäkuuta 2008 valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen mukaisesti. Kreikan viranomaiset ovat vahvistaneet, että tukia oli myönnetty yksinomaan luonnollisille henkilöille, joista valtaosa oli Kreikan lainsäädännön nojalla vapautettu veroilmoituksen jättämisestä, koska niiden vuositulot olivat alle 12 000 euroa. Kaikilla kyseisiä korvauksia saaneilla tuottajilla oli transaktioita meneillään pankkien kanssa, sillä tuet maksettiin heidän pankkitileilleen. Kreikan viranomaiset vahvistavat, että kyseiset tuottajat olivat maksukykyisiä ja heillä oli mahdollisuus saada riittävästi pankkirahoitusta. Tästä seuraa, että tuottajat eivät olleet vaikeuksissa nyt tarkasteltavina olevien tukien maksuajankohtana;
c)
tukiohjelmaa ei sovellettu kalastusalalla toimiviin yrityksiin;
d)
kyseiset tuet eivät olleet vientitukia eivätkä tukia, joilla suosittaisiin kotimaisia tuotteita tuontituotteiden kustannuksella;
e)
tuet oli myönnetty vuoden 2009 aikana, eli ennen 31 päivää joulukuuta 2010, kuten tilapäiviä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon 4.2.2 kohdan f alakohdassa määrätään; ja
f)
kunkin maanviljelijän saaman tuen määrä vaihteli 7 501 ja 15 000 euron välillä.
(50)
Kuten tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon 4.2.2 kohdan g alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna lokakuussa 2009, määrätään, kunkin maanviljelijän saaman tuen määrä ei saisi nostaa kyseisen maanviljelijän 1 päivästä tammikuuta 200831 päivään joulukuuta 2010 saaman tuen määrää 15 000 euron enimmäismäärän yli. Kreikan viranomaisten mukaan siinä, että ELGA ei saanut kyseisiltä maanviljelijöiltä kirjallisessa tai sähköisessä muodossa olevaa ilmoitusta muista vähämerkityksistä tuista ja tilapäisten yhteisön puitteiden mukaiseen toimenpiteeseen perustuvista tuista, jotka oli saatu kuluvan verovuoden aikana, on kyse pelkästä muodollisuudesta. Sen vuoksi tämän muodollisuuden täyttämättä jättämisen ei pitäisi johtaa päätelmään, ettei tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon 4.2.2 kohdan g alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna lokakuussa 2009, asetettua edellytystä ole noudatettu. Näin on varsinkin siksi, että kuten ELGA:n tietueet osoittavat, Kreikka ei ollut myöntänyt 1 päivän tammikuuta 2008 ja 31 päivän joulukuuta 2010 välisenä aikana maataloustuotteiden alkutuotannon alalla toimiville tuottajille vähämerkityksisiä tukia eikä tilapäisiä yhteisön puitteita koskevaan tiedonantoon perustuvia tukia.
(51)
Kreikan viranomaisten näkemyksen mukaan 387 404 547 euron kokonaismäärästä 75 382 500 euron suuruisten tukien voitiin katsoa kuuluvan vähämerkityksistä tukea koskevan asetuksen soveltamisalaan.
(52)
Kreikan viranomaisten mukaan mainitut 75 382 500 euron suuruiset tuet täyttävät kaikki vähämerkityksistä tukea koskevassa asetuksessa (EY) N:o 1535/2007 vahvistetut edellytykset. Voidaan erityisesti todeta seuraavaa:
a)
asetuksen (EY) N:o 1535/2007 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti edellä mainittuja tukia saaneiden maanviljelijöiden saamien korvausten kokonaismäärä oli enintään 7 500 euroa maanviljelijää kohden verovuosien 2008-2010 aikana;
b)
Kreikan maatalousalalla toimiville yrityksille myöntämien vähämerkityksisten tukien kokonaismäärä kolmen verovuoden pituisen ajanjakson aikana oli enintään 75 382 500 euroa, eli se ei ylittänyt Kreikalle asetuksen (EY) N:o 1535/2007 3 artiklan 3 kohdan ja liitteen mukaisesti asetettua enimmäismäärää.
4. Kolmansien huomautuksia koskevat kommentit
(53)
Kreikka katsoo, etteivät asianomaiset osapuolet ole esittäneet näyttöä siitä, että kyseiset korvaukset olisivat vaikuttaneet niiden jäsenten asemaan sisämarkkinoilla.
(54)
Epäsuotuisien sääolojen luonteen kuvauksen puuttumisesta Kreikan viranomaiset korostavat, että kyseisenkaltaista kuvausta ei tarvita korvauksia koskevassa ministeriöiden välisessä päätöksessä, jossa oli sen sijaan osoitettava, että sääolot olivat tosiasiallisesti epäsuotuisat ja että aiheutuneen vahingon osuus tavanomaisesta tuotannosta oli vähintään 30 prosenttia. Lisäksi Kreikka sisällytti komission yksiköille antamiinsa huomautuksiin kyseisiä sääoloja koskevia analyyttisia tietoja, jotka perustuivat asianmukaisiin säätietoihin.
(55)
Huomautuksesta, jonka mukaan Kreikka ei ole täsmentänyt kyseisien korvausten laskennassa käytettyä menetelmää eikä kärsityn menetyksen vähimmäismäärää, Kreikan viranomaiset muistuttavat, että huomautuksissa, jotka ne ovat esittäneet komissiolle, on yksityiskohtaisia tietoja näistä kahdesta seikasta.
(56)
Kreikan viranomaisten mukaan tarkasteltavina olevien korvausten myöntäminen ei ole vaikuttanut loppukuluttajiin, koska kyseisien maataloustuotteiden hintojen aleneminen ei ole alentanut vähittäishintoja. Kreikan viranomaiset esittivät tämän näkökannan tueksi Kreikan lehdistössä julkaistuja artikkeleita, joiden mukaan monien maataloustuotteiden, mukaan lukien tähän tapaukseen liittyvät tuotteet, vähittäishinnat ovat pysyneet korkeina huolimatta siitä, että kyseisien maataloustuotteiden tukkuhinta oli alentunut.
VI TUEN ARVIOINTI
1. Onko kyse perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta?
(57)
Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään, että ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”. Komissio katsoo, että tarkasteltavina olevat toimenpiteet täyttävät mainitut edellytykset.
(58)
Valtion varoista myönnetyt toimenpiteet
Kuten asiassa C-355/00, Freskot AE vastaan Elliniko Dimosio, 22 päivänä maaliskuuta 2003 annettuun tuomioon (16), jäljempänä asia ’Freskot’, perustuvasta oikeuskäytännöstä ilmenee, tämä edellytys täyttyy tarkasteltavana olevassa asiassa, koska kyseisessä kansallisessa lainsäädännössä säädetään selvästi, että ELGA:n suorittamat korvaukset rahoitetaan valtion varoista ja että ne on katsottava suoritetun valtion lukuun yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä (17) tarkoitetussa merkityksessä.
Kuten asiassa Freskot, myös tässä tapauksessa lain 1790/1988 5 a §:stä (ks. myös johdanto-osan 11 kappale) ja muista Kreikan voimassa olevan lainsäädännön säännöksistä seuraa, että ELGA:n erityisestä vakuutusmaksusta saamat tulot, jotka veroviranomaiset perivät, sisältyvät valtion talousarvioon valtion tuloina, ja ne maksetaan ELGA:lle maatalousministeriön (nykyinen maaseudun kehittämisestä ja elintarvikkeista vastaava ministeriö) talousarviosta. Tämän vuoksi se seikka, että kyseiset maksut kirjataan valtion tuloiksi, on riittävä peruste sille, että ELGA:n suorittamat korvaukset maksetaan valtion varoista.
Lisäksi lain 1790/1998 2 §:n (18) mukaisesti ELGA voi maksaa maatalousministeriön päätöksellä tukia tai korvauksia edunsaajille valtion talousarviosta tulevien varojen siirtona tai lainoina, jotka ELGA ottaa Kreikan valtion myöntämän takauksen turvin ja siten, että lainan takaisinmaksua koskeva velvollisuus kuuluu Kreikan valtiolle.
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä seuraa kuitenkin, että valtion suoraan myöntämät edut ja valtion nimeämien tai perustamien julkisten tai yksityisten elinten välityksellä myöntämät edut katsotaan perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi valtion varoiksi (19). Tämän vuoksi kaksi lainaa, jotka ELGA otti vuosina 2008 ja 2009 maksettuja korvauksia varten Kreikan valtion takauksen turvin (ks. johdanto-osan 15 ja 17 kappale), ovat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtion varoja, koska ne ovat osa ELGA:n varoja ja ELGA on yksityisoikeudellinen oikeushenkilö, joka on kokonaan valtion omistuksessa ja maatalousministeriön valvonnassa (ks. myös johdanto-osan 8 kappale).
(59)
Toimenpiteet vaikuttavat kauppaan ja vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua
Komissio toteaa, että kyseiset korvaukset suosivat kotimaisia tuottajia verrattuna yhteisön muihin tuottajiin, jotka eivät saa samaa tukea. Maatalousalalla käydään kilpailua unionin tasolla (20), ja sen vuoksi kaikki jossakin jäsenvaltiossa tuotannon hyväksi toteutetut toimenpiteet vaikuttavat siihen (21). Sen vuoksi kyseiset korvaukset voivat vääristää kilpailua sisämarkkinoilla ja vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(60)
Joitakin yrityksiä tai tuotannonaloja suosivat toimenpiteet
Tuomioistuimen oikeuskäytännön (22) mukaan tukena pidetään toimenpiteitä, jotka eivät ole avustuksia sanan suppeassa merkityksessä mutta jotka eri tavoin alentavat yritysten vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia ja ovat siten sekä luonteeltaan että vaikutuksiltaan avustusten kaltaisia.
Tuomioistuin totesi asiassa Freskot, että perussopimuksen 102 artiklassa tarkoitettu käsite ”yritys” ei koske ELGA:n kaltaista laitosta siltä osin, kuin on kyse tämän toiminnasta, joka perustuu luonnonuhkien varalta olevaan pakolliseen vakuutusjärjestelmään (ks. tuomion 79 ja 88 kohta).
Kyseisellä pakollisella vakuutusjärjestelmällä tavoitellaan pääasiassa sosiaalipoliittista päämäärää, jolla pyritään varmistamaan riittävä vakuutusturva kaikille maatiloille, mukaan lukien maatilat, joiden osalta luonnonuhasta aiheutuvan vahinkotapahtuman todennäköisyys on suurempi (ks. tuomion 66 ja 67 kohta). Kaikista maataloustuotteista peritään samansuuruinen maksu eikä maksun määrä riipu tuottajan tosiasiallisesta riskiprofiilista (yhteisvastuuperiaate). Valtio valvoo ELGA:n toimintaa, ja toimivaltaiset ministerit määrittävät sekä vakuutusmaksun suuruuden tulojen osalta että maksettavien korvausten määrän.
Kuten tuomioistuin totesi 22 päivänä tammikuuta 2002 asiassa C-218/00, Cisal vastaan INAIL, antamassaan tuomiossa (23), se että valtio valvoo ELGA:n vakuutusjärjestelmän olennaisina seikkoina olevien korvausten ja vakuutusmaksujen määrää ja että tällaiselle vakuutusjärjestelmälle luonteenomainen pakollinen kuuluminen järjestelmään on välttämätön järjestelmän rahoitukselliselle tasapainolle ja yhteisvastuuperiaatteen noudattamiselle, ja yhteisvastuuperiaate edellyttää, ettei vakuutetulle maksettuja etuuksia suhteuteta hänen suorittamiinsa vakuutusmaksuihin.
Nyt tarkasteltavana oleva asia eroaa kuitenkin asiaan Cisal vastaan INAIL liittyvistä seikoista siten, että ELGA:n vakuutuskorvausten saajat ovat taloudellista toimintaa harjoittavia yrityksiä. Se, että ELGA ei harjoita itse taloudellista toimintaa, ei sen vuoksi riitä perusteeksi sille, että sen suorittamien maksujen saajien ei katsottaisi olevan perussopimuksessa tarkoitettuja yrityksiä, joita ei katsottaisi potentiaalisiksi valtiontukien saajiksi (ks. asia Freskot, 80 kohta).
Taloudellisesta edusta tuomioistuin toteaa asian Freskot 84 kohdassa yksinomaan, että ”näin ollen on tarkasteltava yhtäältä sitä, olisivatko - ja jos olisivat, missä määrin - kreikkalaiset maatilat ilman pakollisen vakuutusturvan olemassaoloa joutuneet hankkimaan ja tosiasiallisesti voineet hankkia vakuutuksen yksityisiltä vakuutusyhtiöiltä taikka joutuneet ryhtymään ja tosiasiallisesti voineet ryhtyä muihin toimenpiteisiin suojautuakseen riittävällä tavalla luonnonuhkien näille maatiloille aiheuttamien seurausten varalta; ja toisaalta sitä, missä määrin maksu vastaa ELGA:n pakollisen vakuutuksen nojalla suorittamien korvausten todellisia taloudellisia kustannuksia, jos tällaiset kustannukset ylipäätään voidaan laskea”. Tuomion 87 kohdassa tuomioistuin toteaa kuitenkin, että ”yhteisöjen tuomioistuimella ei kuitenkaan ole käytettävissään tarpeellisia tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja vastatakseen esitetyn kysymyksen siihen osaan, joka koskee sitä, onko ELGA:n luonnonuhkien varalta olevan pakollisen vakuutusjärjestelmän nojalla suorittamia korvauksia mahdollisesti pidettävä valtiontukina”. Asian Freskot 87 kohdassa tuomioistuin toteaa kuitenkin, että ”yhteisöjen tuomioistuimella ei kuitenkaan ole käytettävissään tarpeellisia tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja vastatakseen esitetyn kysymyksen siihen osaan, joka koskee sitä, onko ELGA:n luonnonuhkien varalta olevan pakollisen vakuutusjärjestelmän nojalla suorittamia korvauksia mahdollisesti pidettävä valtiontukina”.
(61)
Tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistetaan, ettei toimenpidettä voida jättää katsomatta perustamissopimuksen perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi tueksi yksinomaan sillä perusteella, että toimenpide on luonteeltaan sosiaalinen (24) tai että se rahoitetaan osittain tai kokonaan viranomaisen näille yrityksille määräämillä ja niiltä kantamilla maksuilla (25), koska kyseisessä artiklassa ei erotella valtion interventioita niiden syiden tai tavoitteiden mukaisesti, vaan ne määritellään niiden vaikutusten mukaan (26).
Korvaukset, jotka ELGA maksoi vuonna 2008 pakollisesta vakuutusjärjestelmästä, koskivat tiettyjä kreikkalaisia kasvi- ja eläinperäisiä tuotteita ja vuonna 2009 maksetut korvaukset tiettyjä kasviviljelmiä. Tästä seuraa, että korvaukset, jotka ELGA maksoi paikallisille maataloustuotteiden tuottajille, voivat antaa kyseisille tuottajille valikoivan taloudellisen edun verrattuna unionin muihin tuottajiin, jotka eivät saa samaa tukea.
Lisäksi tapauksissa, joissa luonnononnettomuudesta aiheutuvan vahinkotapahtuman todennäköisyys on suurempi, on aihetta epäillä, voivatko maatilat saada vakuutusturvan yksityiseltä vakuutuksenantajalta vastaavin ehdoin. Komissio katsoo sen vuoksi tässä tilanteessa, että korvaukset, jotka ELGA maksoi kyseisen järjestelmän kautta, antavat edunsaajille valikoivan taloudellisen edun.
(62)
Tuomioistuimen asiassa Freskot antaman tuomion kannalta (ks. tuomion 86 kohta) on kuitenkin aiheellista tarkastella kysymystä siitä, voitaisiinko kyseistä toimenpidettä perustella järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella. Asianomaisen jäsenvaltion tehtävänä on osoittaa, että toimenpidettä voidaan perustella kyseisen järjestelmän luonteen ja rakenteen nojalla (27). On syytä tutkia, aiheuttavatko maatalousalan erityispiirteet ja sen erityisen suuri riippuvuus tietyistä sääoloja sekä sen haavoittuvuus Kreikan luonnonuhkiin nähden sen, että Kreikalla on välttämättä oltava valtiollinen järjestelmä, joka turvaa korvausten vähimmäistason yhteisvastuun periaatteen perusteella. Toimenpide, jolla poiketaan yleisestä verojärjestelmästä, voi kuitenkin olla perusteltu verojärjestelmän (tai veroluonteisen järjestelmän) luonteen tai rakenteen johdosta, jos kyseessä oleva jäsenvaltio voi osoittaa, että mainittu toimenpide on suora seuraus jäsenvaltion verojärjestelmän perus- tai pääperiaatteista. On erotettava yhtäältä tietylle järjestelmälle asetetut tavoitteet, jotka ovat järjestelmään nähden ulkoisia, ja toisaalta itse verojärjestelmään olennaisena osana kuuluvat mekanismit, jotka ovat tarpeen mainitunlaisten tavoitteiden saavuttamiseksi (28).
Koska on ilmeistä, että ELGA:a ei rahoiteta pelkästään veroluonteisilla maksuilla vaan lisäksi myös valtion suorilla maksuosuuksilla, tuottajien väliseen yhteisvastuuseen pohjautuvaa perustetta ei voida soveltaa, joten järjestelmä on katsottava kokonaisuudessaan valikoivaksi.
Sen vuoksi 386 986 648 euron suuruisia korvauksia, jotka maksettiin tuottajille vuonna 2008, ei rahoitettu suurimmaksi osaksi pakollisilla erityismaksuilla, joiden määrä oli vain 88 353 000 euroa. Tässä tapauksessa vakuutetuille tuottajille suoritettuja maksuja ei voitaisi enää katsoa maksuiksi, jotka rahoitetaan pelkästään vakuutusmaksuista saatavilla tuloilla (29).
(63)
Vuonna 2009 maksetuista 415 019 452 euron suuruisista korvauksista komissio toteaa, että niitä ei rahoitettu pakollisilla erityismaksuilla, joiden määrä oli 57 015 388 euroa vuonna 2009. Kyseisistä korvauksista säädettiin 30 päivänä tammikuuta 2009 annetulla ministeriöiden välisellä asetuksella, jonka mukaan kyse oli kasvituotannon menetyksiä koskevasta poikkeuksellisesta vakuutusturvasta. Ne eivät sisältyneet korvauksiin, jotka ELGA joutui maksamaan tuottajille vuonna 2009 pakollisesta vakuutusjärjestelmästä vahinkojen korjaamiseksi. Tämän vuoksi komissio ei voi hyväksyä Kreikan viranomaisten väitettä, jonka mukaan myös kyseiset korvaukset olisi katsottava varsinaisiksi korvauksiksi.
(64)
Voidakseen maksaa mainitut suuret korvaukset maataloustuotteiden tuottajille ELGA joutui ottamaan kaksi lainaa, jotka maksetaan takaisin kymmenen vuoden aikana (ks. johdanto-osan 16 ja 17 kappale). Niiden tietojen perusteella, jotka Kreikan viranomaiset ovat toimittaneet ELGA:n ottamien kahden lainan vuotuisten korko- ja lyhennyserien kehityksestä, on todettava, ettei ELGA saa tuottajien maksamista erityisistä vakuutusmaksuista tarpeeksi varoja maksaakseen nämä vuotuiset erät kymmenen vuoden aikana. Tämä johtuu erityisesti siitä, että kyseisiä maksuja on käytettävä korvausten maksamiseksi mainittujen vuosien aikana sattuneista vahingoista.
(65)
Kreikan viranomaiset olivat ilmoittaneet toimittamissaan lisätiedoissa, että uusi maataloustoiminnan suoja- ja vakuutusjärjestelmää koskeva laki 3877/2010 hyväksyttiin ELGA:n tulojen kasvattamiseksi.
Komissio katsoo, että kyseinen laki voi edistää ELGA:n toiminnan tulevaa tervehdyttämistä. Vaikka ELGA:n tulot tulevat kasvamaan, siitä ei voida päätellä, että tulojen kasvu olisi riittävä mainittujen lainojen maksamiseksi takaisin ja korvausten myöntämiseksi tuottajille kyseisien vuosien aikana.
Laina, jonka ELGA otti vuodeksi 2009, rasittaa siten liiallisessa määrin tuloja, jotka se saa kymmenen seuraavan vuoden aikana, koska se joutui jo tuolloin maksamaan takaisin lainaa, jonka se oli ottanut vuodeksi 2008 ja jota varten se oli ”kiinnittänyt” ennakkoon seuraavien vuosien vakuutusmaksut. Kuten asianomaiset osapuolet toteavat (ks. johdanto-osan 34 ja 35 kappale), kaksi lisälainaa, jotka ELGA otti myös vuonna 2009, pahentavat väistämättä tätä ongelmaa. Sen vuoksi ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että kyseiset toimenpiteet rahoitettaisiin myös muista ELGA:n käytettävissä olevista valtion varoista.
(66)
Näyttää joka tapauksessa siltä, että eroja, jotka tukiohjelmassa tehtiin vastaavanlaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa olevien yritysten välillä, ei voida perustella kyseisen ohjelman yhteisvastuutavoitteilla, kun tilannetta tarkastellaan luonnonilmiöiden aiheuttamien vahinkojen korvaamista koskevan Kreikan lainsäädännön kannalta. Muilla kuin nyt tarkasteltavan ohjelman kattamilla aloilla toimivat yritykset vastaavat ensiksikin itse samankaltaisista tai vertailukelpoisista riskeistä. Lisäksi on ilmeistä, että ohjelman kattamalla maatalousalalla tietyt tuottajat tulevat aina olemaan muita alttiimpia tietyille riskeille (tuotannon tyypin tai maantieteellisen sijaintipaikkansa vuoksi), mikä aiheuttaa sen, että tukien maksaminen tulee aina painottumaan tiettyihin tuottajaryhmiin muiden tuottajien kustannuksella.
(67)
Näistä syistä komissio päättelee, että korvaukset, jotka ELGA maksoi maataloustuotteiden tuottajille vuosina 2008 ja 2009 pakollisesta vakuutusjärjestelmästä, kuuluvat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan ja ovat valtiontukia.
(68)
Tämän vuoksi on syytä tutkia, onko perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätystä yleisestä periaatteesta, jonka mukaan valtiontuet ovat kiellettyjä, mahdollista myöntää poikkeus.
2. Toimenpiteiden katsominen sääntöjenvastaisiksi tuiksi
(69)
Koska nyt tarkasteltavana olevat tuet on myönnetty ja maksettu ilmoittamatta siitä ennakolta, kyse on asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f alakohdassa tarkoitetusta sääntöjenvastaisesta tuesta.
3. Arviointi tukien soveltuvuudesta sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla
(70)
Perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
(71)
Tämän poikkeuksen soveltaminen edellyttää, että kyseiset tuet noudattavat niiden myöntämisen aikaan - eli vuosina 2008 ja 2009 - sovellettavia säädöksiä. Tässä tapauksessa on kyse maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskevista suuntaviivoista vuosiksi 2007-2013 ja erityisesti niiden V.B luvusta, jossa tarkastellaan maataloustuotannolle tai maatalouden tuotantovälineille aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi myönnettäviä tukia, varsinkin V.B.3 kohdasta, jossa tarkastellaan tukea viljelijöille myönnettäviin korvauksiin epäsuotuisista sääoloista johtuvien menetysten vuoksi, ja poikkeusasetuksen 11 artiklasta.
On huomattava, että suuntaviivojen V.B.4 lukua, jossa käsitellään eläin- ja kasvitautien torjuntaan tarkoitettua tukea, olisi sovellettava tiettyihin tuotannonaloihin, jotka kuuluivat tuottajille vuonna 2009 myönnettyjen tukien piiriin (itämainen tupakka ja peruna). Koska Kreikan viranomaiset ovat kuitenkin osoittaneet, että näillä tuotannonaloilla ilmenneet taudit johtuivat epäsuotuisista sääoloista (ks. myös johdanto-osan 44 kappale) suuntaviivojen V.B.4 luvun alaviitteen 31 mukaisesti, komissio arvioi tukitoimenpiteet V.B.3 luvun mukaisesti.
(72)
Edellä mainituissa suuntaviivojen kohdissa tarkoitetut olosuhteet, jotka ovat merkityksellisiä tämän asian kannalta, ovat seuraavat:
a)
Suuntaviivojen 125 kohdan mukaiset sääolot, kuten halla, rakeet, jää, sade tai kuivuus, toisin sanoen ilmiöt, jotka aiheuttivat menetyksiä tietyille maataloustuotannon aloille Kreikassa vuosina 2008 ja 2009, voidaan rinnastaa luonnonmullistuksiin, jos vahinkojen taso ylittää tavanomaisen tuotannon tietyn vähimmäismäärän. Rinnastettavissa olevista tapahtumista maksettava korvaus edistää viljelyalan kehitystä, ja se olisi sallittava perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella.
Jotta menetykset olisivat tukikelpoisia, epäsuotuisista sääoloista johtuvien menetysten on oltava vähintään 30 prosenttia tuotannonmenetystä edeltävän kolmivuotiskauden keskimääräisestä tuotannosta tai edeltävään viisivuotiskauteen perustuvasta kolmen vuoden keskiarvosta, josta on poistettu korkeimman ja alhaisimman vuoden arvo. Suuntaviivojen 128 kohdan mukaisesti komissio hyväksyy vaihtoehtoiset tavanomaisen tuotannon laskentaperusteet, esimerkiksi alueelliset viitearvot, jos se katsoo, että ne ovat edustavia eivätkä perustu epätavallisen suuriin satoihin;
b)
Tukitoimenpiteitä koskevien ilmoitusten tukena on oltava asianmukaiset säätiedot. Lisäksi viranomaisten on tunnustettava virallisesti epäsuotuisat sääolot, jotka voidaan rinnastaa luonnonmullistukseen;
c)
Tuen bruttointensiteetti voi olla enintään 80 prosenttia (90 prosenttia epäsuotuisilla alueilla ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (30) 36 artiklan a alakohdan i, ii ja iii alakohdassa tarkoitetuilla alueilla, jotka jäsenvaltiot ovat rajanneet kyseisen asetuksen 50 ja 94 artiklan mukaisesti) kyseisen tuotteen myyntitulojen alenemisesta, joka lasketaan vähentämällä
i)
sinä vuonna, jona epäsuotuisien sääolojen aiheuttama tapahtuma esiintyi, tuotetun tuotteen määrä kerrottuna kyseisen vuoden aikana saadulla keskimääräisellä myyntihinnalla
ii)
edellisen kolmivuotiskauden keskimääräisestä vuosituotannosta (tai edelliseen viisivuotiskauteen perustuvan kolmen vuoden keskimääräisestä tuotannosta, lukuun ottamatta korkeinta ja alinta määrää) kerrottuna saadulla keskimääräisellä myyntihinnalla.
Tällä tavoin saatua tukikelpoista määrää voidaan korottaa muiden sellaisten kustannusten määrällä, jotka ovat aiheutuneet viljelijälle erityisesti siksi, että sato on jäänyt korjaamatta epäsuotuisan tapahtuman vuoksi;
d)
Tukikelpoisten menetysten enimmäismäärästä on vähennettävä mahdolliset vakuutuskorvauksina saadut määrät ja kustannukset, jotka eivät johtuneet epäsuotuisista sääoloista;
e)
Menetykset on laskettava yksittäisen maatilan tasolla, mutta komissio voi hyväksyä keskiarvojen käytön edellyttäen, että ne ovat edustavia eivätkä johda liiallisten korvausten maksamiseen yhdellekään edunsaajalle;
f)
Edunsaajan on aina vastattava osasta kustannuksia (suuntaviivojen 125 kohdan d alakohta);
g)
Ohjelmien toteutus on aloitettava kolmen vuoden kuluessa ja tuet on maksettava neljän vuoden kuluessa menojen tai menetyksen aiheutumisesta.
(73)
Komissio toteaa, että valtaosa 373 257 465,71 euron suuruisista korvauksista, jotka ELGA oli myöntänyt tuottajille epäsuotuisien sääolojen niiden kasvituotannolle aiheuttamien menetysten kompensoimiseksi, eli 347 193 466,52 euron osuus (ks. johdanto-osan 42 kappale), noudattaa johdanto-osan 72 kappaleessa mainittuja suuntaviivojen määräyksiä ja poikkeusasetuksen säännöksiä. Myös 2 472 785,97 euron suuruiset tuet epäsuotuisista sääolosuhteista johtuneiden toistuvien menetysten kompensoimiseksi samassa kasvituotannossa noudattavat pääosin, eli 2 300 185,51 euron osuuden osalta, johdanto-osan 72 kappaleessa mainittuja suuntaviivojen määräyksiä ja poikkeusasetuksen säännöksiä.
(74)
Kuten johdanto-osan 42 kappaleessa oleva taulukko osoittaa, 347 193 466,52 euron suuruiset korvaukset täyttävät erityisesti johdanto-osan 72 kappaleen a alakohdassa mainitun edellytyksen, koska aiheutuneen vahingon osuus tavanomaisesta tuotannosta oli vähintään 30 prosenttia. Toistuvien menetysten kattamiseen myönnetyt2 300 185,51 euron suuruiset tuet, joiden osuus tukien kokonaismäärästä oli 93,02 prosenttia, täyttävät myös johdanto-osan 72 kappaleen a alakohdan mukaisen edellytyksen, koska vahingon osuus tavanomaisesta tuotannosta oli yli 30 prosenttia.
(75)
Kreikan viranomaisten toimittamien tietojen perusteella (ks. johdanto-osan 39 kappale), kyseisten korvausten bruttointensiteetit suhteutettuina tuotteen myyntitulojen alenemiseen noudattavat poikkeusasetuksen 11 artiklassa vahvistettuja enimmäisintensiteettejä (ks. johdanto-osan 72 kappaleen c alakohta). Intensiteettien laskennassa ei kuitenkaan käytetä poikkeusasetuksen 2 artiklan mukaisesti edellisen kolmivuotiskauden keskimääräistä vuosituotantoa (kolmen vuoden keskimääräistä tuotantoa), koska kyseisiin korvauksiin sovellettiin toista tavanomaisen tuotannon laskentaperustetta (ks. johdanto-osan 40 kappaleessa oleva laskentaperusteen kuvaus).
(76)
Suuntaviivojen 128 kohdan mukaisesti komissio voi hyväksyä muut kuin poikkeusasetuksen 2 artiklan 8 alakohdassa säädetyt laskentaperusteet edellyttäen, että ne ovat edustavia eivätkä perustu epätavallisen suuriin satoihin. Analysoituaan tarkasteltavana olevassa asiassa käytetyn laskentaperusteen kuvauksen komissio katsoo, että se noudattaa edellä mainittua suuntaviivojen määräystä, ja tuki-intensiteettien perusteella näyttää siltä, ettei näihin tukiin liity riskiä liian suurten korvausten maksamisesta aiheutuneista menetyksistä
(77)
Komissio toteaa myös, että säätiedot, jotka Kreikka on toimittanut viljelykaudella 2007-2008 ilmenneistä tapahtumista, osoittavat, että kyseisten korvausten myöntäminen oli perustelua silloisten sääolojen vuoksi.
(78)
Lisäksi tuista toimitetuista tiedoista ilmenee (ks. johdanto-osan 39 kappale), että tukimääriä alennettiin vakuutusyhtiöltä mahdollisesti saatujen korvausmäärien ja sellaisten kulujen perusteella, jotka eivät aiheutuneet menetykset aiheuttaneesta tapahtumasta. Lisäksi menetykset laskettiin yksittäisen maatilan tasolla. Tukien maksamisessa noudatettiin johdanto-osan 72 kappaleen g alakohdassa mainittuja määräaikoja, jotka alkavat menetyksen aiheutumispäivästä.
(79)
Komissio toteaa edellä esitetyn perusteella, että 349 493 652,03 euron suuruiset korvaukset, jotka ELGA myönsi tuottajille vuonna 2008 niiden kasvituotannolle aiheutuneiden menetysten kompensoimiseksi ja joista 2 300 185,51 euron osuus koski samalle kasvituotannolle aiheutuneiden toistuvien menetysten kattamiseen myönnettyjä tukia, noudattivat asiaa koskevia suuntaviivojen määräyksiä ja poikkeusasetuksen säännöksiä, ja sen vuoksi ne voidaan katsoa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sisämarkkinoille soveltuviksi valtiontuiksi.
(80)
Kuten johdanto-osan 42 kappaleessa oleva taulukko kuitenkin osoittaa, 26 063 999,19 euron suuruiset korvaukset, jotka ELGA myönsi vuonna 2008 maataloustuotteiden tuottajille niiden kasvituotannon menetysten kompensoimiseksi, eivät noudata poikkeusasetuksen 2 artiklan 8 kohtaa, jossa säädetään vahingon vähimmäisosuudesta suhteessa tavanomaiseen tuotantoon. Komissio toteaa, että tarkasteltavana olevat korvaukset eivät noudata kaikkia merkityksellisiä suuntaviivojen ja poikkeusasetuksen edellytyksiä eikä niihin sen vuoksi voida soveltaa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista poikkeusta.
(81)
Johdanto-osan 43 kappaleesta ilmenee, että Kreikan viranomaiset eivät katso 7 338 119,74 euron suuruisia korvauksia, jotka ELGA myönsi maanviljelijöille vuonna 2008 eläinkannan menetysten kompensoimiseksi, valtiontuiksi, koska ne maksettiin pakollisesta erityisvakuutusjärjestelmästä. Vaikka Kreikan viranomaiset katsovat tämän koskevan kaikkia ELGA:n vuosina 2008 ja 2009 myöntämiä korvauksia, eläinkantaa koskevat korvaukset ovat ainoat tuet, joista viranomaiset eivät ole toimittaneet lisätietoja, joiden perusteella kyseiset tuet voitaisiin katsoa suuntaviivojen mukaisiksi. Tästä syystä komissio katsoo, että kyseiset tuet eivät noudata merkityksellisiä suuntaviivojen ja poikkeusasetuksen edellytyksiä eikä niihin sen vuoksi voida soveltaa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista poikkeusta.
Komissio haluaa joka tapauksessa korostaa, että täyttääkseen yhteistyövelvollisuutensa komissiota kohtaan asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava kaikki tiedot, joiden perusteella komissio voi varmistaa, että haetun poikkeuksen edellytykset täyttyvät. (31) Tässä tapauksessa Kreikan viranomaiset eivät ole koskaan vaatineet suuntaviivojen soveltamista eivätkä toimittaneet komissiolle asiakirjoja, joiden perusteella se voisi tarkastella tietoja kyseisten suuntaviivojen kannalta, vaikka komissio viittaa tähän muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 21 kappaleessa.
(82)
Karhujen kasvituotannolle aiheuttamien menetysten kattamiseen myönnetyistä 114 374,86 euron suuruisista tuista on todettava, etteivät ne kuulu suuntaviivojen V luvun riskin- ja kriisinhallintaa koskevien määräysten soveltamisalaan. Suuntaviivojen 23 kohdan mukaisesti komissio arvioi tapauskohtaisesti kaikki tukitoimenpiteet, jotka eivät kuulu näiden suuntaviivojen soveltamisalaan, ja hyväksyy toimenpiteet vain, jos myönteinen vaikutus alan kehitykseen on selvästi kilpailun vääristymisen riskiä suurempi.
Suuntaviivojen 113 kohdassa todetaan, että kun on kyse riskinhallintaan myönnettävän valtiontuen hyväksymisestä, tuottajilta on edellytettävä tiettyä vähimmäisosuutta tappioiden rahoituksessa, jotta voitaisiin välttää kilpailun vääristymisen riski ja kannustaa riskin minimointiin. Tuki-intensiteetti oli tässä tapauksessa kuitenkin 100 prosenttia, ja komissio katsookin, että se, ettei tuottajilta edellytetty minkäänlaista osuutta menetysten rahoituksessa, aiheuttaa kilpailun vääristymisen riskin. Tästä syystä komissio katsoo, että tuottajilta olisi pitänyt tässä tapauksessa vaatia 20 prosentin vähimmäisrahoitusosuus. Kyseiset tuet soveltuvat tämän vuoksi sisämarkkinoille 80 prosentin osalta niiden intensiteetistä, eli 91 500 euron osuuden osalta. Tukien loppuosa - 20 prosenttia niiden intensiteetistä - katsotaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi tueksi.
(83)
Tuista toimiin, jotka toteutettiin kasvituotannon ja eläinkannan menetyksiä koskevissa arviointiraporteissa tehtyjen virheiden korjaamiseksi, on todettava, että Kreikka ei antanut niistä muuta tietoa kuin tukien kokonaismäärän - 3 803 901,72 euroa. Lisätiedoissa, jotka Kreikan viranomaiset lähettivät komissiolle, ei kuitenkaan täsmennetä kasvituotannon ja eläinkannan menetysten ja karhujen kasvituotannolle aiheuttamien menetysten kompensoimiseen liittyvien korjaustoimien tukimääriä (ks. johdanto-osan 41, 42 ja 43 kappale). Koska korjaustoimet koskivat hallinnollisia virheitä, joista muodostui ELGA:n velkoja kyseisille tuensaajille, komissio katsoo, että näiden korjaustoimia koskevien tukien voitaisiin katsoa sisältyvän mainittuihin korvauksiin. Koska komissio katsoo sisämarkkinoille soveltuviksi tuiksi ainoastaan kasvituotannolle aiheutuneiden menetysten kompensoimiseen myönnetyt 349 666 252,49 euron suuruiset korvaukset (ks. johdanto-osan 75 kappale), se toteaa, että vain niitä korjaustoimia, jotka koskevat kyseisiä korvauksia, voidaan pitää merkityksellisinä suuntaviivojen ja poikkeusasetuksen edellytykset täyttävinä tukina, joihin voidaan soveltaa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa.
(84)
Yhteensä 415 019 452 euron suuruisista korvauksista, jotka ELGA maksoi maanviljelijöille vuonna 2009, 27 614 905 euron osuus noudattaa johdanto-osan 73 kappaleessa kuvailtuja suuntaviivojen määräyksiä ja poikkeusasetuksen säännöksiä.
(85)
Komissio toteaa Kreikan viranomaisten kaikista ELGA:n vuonna 2009 maksamista korvauksista toimittamien yksityiskohtaisten tietojen perusteella (ks. johdanto-osan 37 kappale), että 27 614 905 euron suuruiset korvaukset täyttävät johdanto-osan 73 kappaleen a alakohdassa vahvistetun edellytyksen, jonka mukaan vahingon osuuden tavanomaisesta tuotannosta on oltava vähintään 30 prosenttia.
(86)
Johdanto-osan 76-79 kappaleessa esitettyjä päätelmiä osasta ELGA:n vuonna 2008 myöntämiä tukia voidaan soveltaa myös vuonna 2009 myönnettyihin 27 614 905 euron suuruisiin tukiin, eli myös viimeksi mainitut tuet noudattavat kaikkia merkityksellisissä suuntaviivojen määräyksissä ja poikkeusasetuksen säännöksissä vahvistettuja edellytyksiä.
(87)
Erityisesti tuki-intensiteetit, käytetty laskentaperuste, viljelykauden 2008-2009 tapahtumiin liittyvät säätiedot (ks. johdanto-osan 44 kappaleessa oleva taulukko), se, että aiheutuneista menetyksistä ei maksettu liian suuria korvauksia, ja määräajat, johon mennessä tuet oli maksettava menetyksen jälkeen, noudattavat merkityksellisiä suuntaviivojen määräyksiä ja poikkeusasetuksen säännöksiä.
(88)
Komissio toteaa edellä esitetyn perusteella, että 27 614 905 euron suuruiset tuet, jotka ELGA maksoi maanviljelijöille vuoden 2009 aikana, voidaan katsoa merkityksellisten suuntaviivojen määräysten ja poikkeusasetusten säännösten mukaisiksi. Tukiin voidaan sen vuoksi soveltaa perustamissopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista poikkeusta.
(89)
Toisin kuin Kreikan viranomaiset (ks. johdanto-osan 46 kappale), komissio toteaa, että tukien 387 404 547 euron suuruista loppuosaa ei voida katsoa poikkeusasetuksen 11 artiklassa vahvistettujen edellytysten mukaiseksi.
(90)
Yksityiskohtaiset tiedot, jotka Kreikka toimitti kaikista vuonna 2009 myönnetyistä tuista, osoittavat, että nyt tarkasteltavana olevaan asiaan liittyvät epäsuotuisat sääolot eivät ole poikkeusasetuksen 2 artiklan 8 alakohdan määritelmän mukaisia epäsuotuisia sääoloja, jotka voidaan rinnastaa luonnonmullistukseen, koska kyseiset huonot sääolot olivat tuhonneet alle 30 prosenttia asianomaisten maanviljelijöiden tavanomaisesta tuotannosta. Tavanomaista tuotantoa ei myöskään määritelty tarkasteltavana olevassa asiassa poikkeusasetuksen 2 artiklan 8 alakohdan mukaisesti (32), ja sen vuoksi kyseisiä tuki-intensiteettejä ei ollut vahvistettu poikkeusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(91)
Kreikan viranomaiset katsovat myös, että kyseiset tuet täyttävät kaikki edellytykset, joiden on täytyttävä, jotta tuet voidaan katsoa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon mukaisiksi (ks. johdanto-osan 47-50 kappale).
(92)
Komission mukaan kyseisiin ilmoittamatta jätettyihin tukiin, jotka kaikki oli myönnetty vuoden 2009 aikana, ei voida soveltaa suoraan perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaa, koska komissio on antanut tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon, jota sovelletaan kyseisen alakohdan mukaisesti 17 päivästä joulukuuta 2008. Tiedonannon 4.2.2 kohdan h alakohdassa määrätään nimenomaisesti maataloustuotteiden alkutuotannon alalla toimivien yritysten jättämisestä sen soveltamisalan ulkopuolella. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan valtiontukien erityisalalla komission hyväksymät puitteet ja tiedonannot sitovat komissiota edellyttäen, ettei niillä poiketa perustamissopimuksen määräyksistä (33). Komissio katsoi tilapäisten puitteiden 4.2.2 kohdan h alakohdan laatimisen aikaan, että tukiohjelmaa (jonka tarkoituksena oli rahoituksen saatavuuden turvaaminen finanssi- ja talouskriisissä) ei sovellettu maataloustuotteiden alkutuotannon alalla toimiviin yrityksiin. Lisäksi komissio arvioi, että alalla todennäköisesti ilmenevien merkittävien kilpailunvääristymien vuoksi kyseisenkaltaiset tuet eivät olisi tarpeellisia eivätkä oikeasuhteisia perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla ennen kuin maataloustuotteiden alkutuotannon alaa koskevat säännöt ja erityiset kynnysarvot on saatettu voimaan (34). Komission näkemyksen mukaan tiedonantoa sovelletaan nyt tarkasteltavana olevassa asiassa kyseisenä ajankohtana voimassa olleessa muodossa 17 päivästä joulukuuta 2008 alkavan ja 27 päivänä lokakuuta 2009 päättyvän jakson aikana myönnettyihin tukiin.
Suuntaviivat, joita sovellettiin kyseisien tukien myöntämisen aikaan, ovat maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskevat yhteisön suuntaviivat vuosiksi 2007-2013. Kuten johdanto-osan 91 kappaleessa kuitenkin todetaan, tässä asiassa huonot sääolot olivat tuhonneet alle 30 prosenttia asianomaisten maanviljelijöiden tavanomaisesta tuotannosta. Tästä seuraa, että kyseisien korvausten ei voida katsoa täyttävän merkityksellisiä suuntaviivojen määräyksiä.
(93)
Kuten johdanto-osan 48 kappaleessa todetaan, Kreikan viranomaiset katsovat, että kyseisen tiedonannon 7 kohdan a alakohtaa sovelletaan kyseisiin ilmoittamatta jätettyihin tukiin, koska tuet myönnettiin tuottajille 17 päivän joulukuuta 2008 jälkeen.
Komissio katsoo kuitenkin, että mahdollisuus todeta maatalousalan tuet sisämarkkinoille soveltuviksi tuiksi tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon mukaisesti voi kattaa vain 28 päivästä lokakuuta 2009 myönnetyt maatalousalan tuet. Kyseisenä päivänä tuli voimaan tilapäisten yhteisön puitteiden muuttamista koskeva tiedonanto, jossa määrättiin maataloustuotteiden alkutuotannon alalla toimiville yrityksille myönnettävän tuen rajatusta sisämarkkinoille soveltuvasta määrästä.
(94)
Yksityiskohtaiset tiedot, jotka Kreikan viranomaiset ovat toimittaneet kaikista ELGA:n vuoden 2009 aikana myöntämistä tuista, osoittavat, että kyseiset tuet oli myönnetty lähes kokonaisuudessaan maataloustuotteiden tuottajille edellä mainittua 28 päivää lokakuuta 2009 edeltävinä ajankohtina. Suurin osa tuista myönnettiin vuoden 2009 maalis- ja heinäkuun välisenä aikana, ja osa tuista myös syyskuussa 2009.
(95)
Komissio toteaa tämän vuoksi, että kyseiset tuet eivät ole tiedonannon mukaisia eikä niihin siksi voida soveltaa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaista poikkeusta.
(96)
Komissio myöntää kuitenkin, että tukiin, jotka ELGA myönsi maataloustuotteiden tuottajille 28 päivän lokakuuta 2009 jälkeen (joulukuussa 2009 ja marraskuussa 2010 myönnettiin erittäin vähän tukea), voidaan soveltaa tiedonantoon tehtyjä muutoksia, jotka koskevat maatalousalaa.
(97)
Kyseiset tuet noudattavat tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon 4.2.2 kohdassa asetettuja edellytyksiä. Tiedonannon 4.2.2 kohdan g alakohdan mukaista edellytystä ei kuitenkaan ole noudatettu, koska ELGA ei ole saanut kyseisiltä maanviljelijöiltä ilmoitusta muista vähämerkityksisistä tuista ja muista tilapäisten yhteisön puitteiden mukaiseen toimenpiteeseen perustuvista tuista, jotka oli saatu kuluneen verovuoden aika Komissio pitää kuitenkin hyväksyttävänä Kreikan viranomaisten väitettä, jonka mukaan kyseinen vaatimus olisi katsottava tässä asiassa pelkäksi muodollisuudeksi, koska Kreikka ei ollut myöntänyt 1 päivän tammikuuta 2008 ja 31 päivän joulukuuta 2010 välisenä aikana maatalousalan yrityksille vähämerkityksisiä tukia eikä muita tilapäisiä yhteisön suuntaviivoja koskevaan tiedonantoon perustuvia tukia. Komissio toteaa tämän vuoksi, että tiedonannon soveltamisalaan kuuluvat tuet noudattavat sen 4.2.2 kohdassa asetettuja edellytyksiä ja niihin voidaan soveltaa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaista poikkeusta.
(98)
Lisäksi komissio katsoo, että on mahdollista, että osa kyseisistä 75 382 500 euron suuruisista tuista täyttää kaikki asetuksessa (EY) N:o 1535/2007 asetetut edellytykset (ks. johdanto-osan 51 ja 52 kappale).
VII PÄÄTELMÄT
(99)
Yhteensä 386 986 648 euron suuruiset korvaukset, jotka ELGA maksoi tuottajille vuonna 2008, rahoitettiin vain osittain maanviljelijöiden maksamilla pakollisilla erityismaksuilla, koska kyseisten maksujen määrä vuonna 2008 oli vain 88 353 000 euroa. Vuonna 2009 maksettuja 415 019 452 euron suuruisia korvauksia ei rahoitettu pakollisilla erityismaksuilla.
(100)
On todettava, ettei ELGA saa tuottajien maksamista erityisistä vakuutusmaksuista tarpeeksi varoja maksaakseen niihin kahteen lainaan liittyvät vuotuiset korko- ja lyhennyserät, jotka se joutui ottamaan maksaakseen tuottajille kyseiset korvaukset, lainojen takaisinmaksuajaksi vahvistetun kymmenen vuoden jakson aikana. Tämä johtuu erityisesti siitä, että kyseisiä vakuutusmaksuja on käytettävä korvausten maksamiseen mainittujen vuosien aikana tapahtuneista vahingoista.
(101)
Edellä esitetystä seuraa, ettei korvauksia, jotka ELGA maksoi vuosina 2008 ja 2009 pakollisesta vakuutusjärjestelmästä, voida katsoa rahoitetuiksi yksinomaan maksuilla, jotka tuottajat ovat maksaneet erityisenä vakuutusmaksuna. Tämän vuoksi komissio päättelee, että korvaukset, jotka ELGA maksoi vuosina 2008 ja 2009 pakollisesta vakuutusjärjestelmästä, kuuluvat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan ja ovat valtiontukia.
(102)
Komissio toteaa, että Kreikka on pannut kyseiset tuet täytäntöön perustamissopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti.
(103)
Vuonna 2008 pakollisesta erityisvakuutusjärjestelmästä myönnettyjen tukien osalta komissio
a)
toteaa sisämarkkinoille soveltuviksi 349 493 652,03 euron suuruiset valtiontuet, jotka ELGA myönsi tuottajille niiden kasvituotannolle aiheutuneiden menetysten kompensoimiseksi ja joista 2 300 185,51 euron osuus koski samalle kasvituotannolle aiheutuneita toistuvia menetyksiä. Komissio katsoo, että kyseiset tuet täyttivät merkitykselliset suuntaviivojen määräykset ja poikkeusasetuksen säännökset ja että ne voidaan sen vuoksi katsoa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sisämarkkinoille soveltuviksi valtiontuiksi;
b)
katsoo, että 33 402 118,93 euron suuruiset valtiontuet, jotka ELGA on myöntänyt tuottajille tiettyjen kasvituotannolle ja eläinkannalle aiheutuneiden menetysten kompensoimiseksi, eivät täyttäneet merkityksellisiä suuntaviivojen määräyksiä ja poikkeusasetuksen säännöksiä eivätkä sen vuoksi sovellu sisämarkkinoille;
c)
katsoo, että 114 374,86 euron suuruiset valtiontuet, jotka ELGA on myöntänyt tuottajille karhujen kasvituotannolle aiheuttamien menetysten kompensoimiseksi, ovat vaarassa vääristää kilpailua eivätkä sen vuoksi sovellu sisämarkkinoille;
d)
katsoo, että 3 803 901,72 euron suuruisista valtiontuista, jotka myönnettiin korjaustoimiin, jotka toteutettiin arviointiraporteissa tehtyjen virheiden korjaamiseksi, vain ne korjaustoimet, jotka koskivat 349 493 652,03 euron suuruisia korvauksia kasvituotannon menetysten kompensoimiseksi, ja korjaustoimet, jotka koskivat 91 500 euron suuruisia korvauksia karhujen kasvituotannolle aiheuttamien menetysten kompensoimiseksi, täyttävät merkitykselliset suuntaviivojen ja poikkeusasetuksen edellytykset ja voivat kuulua perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisen poikkeuksen soveltamisalaan. Komissio katsoo sitä vastoin, että muut korjaustoimiin myönnetyt valtiontuet eivät noudata merkityksellisiä suuntaviivojen eivätkä poikkeusasetuksen edellytyksiä eikä niihin sen vuoksi voida soveltaa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista poikkeusta.
(104)
Vuonna 2009 ministeriöiden välisen päätöksen nojalla myönnettyjen korvausten osalta komissio
a)
toteaa sisämarkkinoille soveltuviksi 27 614 905 euron suuruiset valtiontuet, jotka ELGA on myöntänyt tuottajille niiden kasvituotannolle aiheutuneiden menetysten kompensoimiseksi. Komissio katsoo, että kyseiset tuet täyttivät merkitykselliset suuntaviivojen määräykset ja poikkeusasetuksen säännökset ja että ne voidaan sen vuoksi katsoa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sisämarkkinoille soveltuviksi valtiontuiksi;
b)
toteaa, että 387 404 547 euron suuruisista valtiontuista, jotka ELGA on myöntänyt tuottajille niiden kasvituotannolle aiheutuneiden menetysten kompensoimiseksi,
-
ne, jotka oli myönnetty ennen 28 päivää lokakuuta 2009 (35), jolloin tiedonanto tilapäisten yhteisön puitteiden muuttamisesta maatalousalan yritysten sisällyttämiseksi niiden soveltamisalaan tuli voimaan, eivät noudattaneet merkityksellisiä tiedonannon ja suuntaviivojen määräyksiä ja poikkeusasetuksen säännöksiä eivätkä sen vuoksi sovellu sisämarkkinoille. Tämä päätelmä ei vaikuta tukiin, jotka täyttivät myöntämisensä aikaan kaikki niihin sovellettavassa vähämerkityksistä tukea koskevassa asetuksessa asetetut edellytykset;
-
ne, jotka oli myönnetty 28 päivän lokakuuta 2009 jälkeen, täyttävät kaikki tiedonannossa asetetut edellytykset, ja sen vuoksi ne voidaan katsoa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sisämarkkinoille soveltuviksi valtiontuiksi,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Kreikassa maatalouden vakuutusjärjestelmästä vastaavan viraston, jäljempänä ’ELGA’, maataloustuotteiden tuottajille vuosina 2008 ja 2009 maksamat korvaukset ovat valtiontukia.
2. Pakollisesta vakuutusjärjestelmästä vuonna 2008 myönnetyt korvaukset soveltuvat sisämarkkinoille niiden 349 493 652,03 euron suuruisten tukien osalta, jotka ELGA myönsi tuottajille niiden kasvituotannolle aiheutuneiden menetysten kompensoimiseksi sekä karhujen kasvituotannolle aiheuttamien menetysten kompensoimiseksi myönnettyjen 91 500 euron suuruisten tukien ja edellä mainittujen tukien yhteydessä toteutettuihin korjaustoimiin liittyvien tukien osalta. Tukien loppuosaa vastaavat korvaukset, jotka maksettiin vuonna 2008 erityisestä vakuutusjärjestelmästä, eivät sovellu sisämarkkinoille.
3. Yhteensä 27 614 905 euron suuruiset korvaukset, jotka myönnettiin vuonna 2009 talousministerin ja maatalouden kehittämisestä vastaavan ministerin 30 päivänä tammikuuta 2009 tehdyllä päätöksellä N:o 262037, soveltuvat sisämarkkinoille.
Yhteensä 387 404 547 euron suuruiset korvaukset, jotka myönnettiin tuottajille 28 päivän lokakuuta 2009 jälkeisinä ajankohtina, eivät sovellu sisämarkkinoille. Tämä päätelmä ei vaikuta tukiin, jotka täyttivät myöntämisensä aikaan kaikki asetuksessa (EY) N:o 1535/2007 asetetut edellytykset.
2 artikla
1 Kreikan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitettujen sisämarkkinoille soveltumattomien tukien perimiseksi takaisin tuensaajilta.
2. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko, joka lasketaan siitä, kun tuki asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti.
3 Koroille lasketaan korkoa komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (36) V luvussa vahvistettujen säännösten mukaisesti.
4. Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisen oikeuden mukaisten menettelyjen mukaisesti edellyttäen, että ne mahdollistavat tämän päätöksen välittömän täytäntöönpanon.
3 artikla
Edellä 1 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin viipymättä ja tehokkaasti. Kreikan on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.
4 artikla
1. Kreikan on toimitettava komissiolle seuraavat tiedot kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta:
a)
tuensaajilta takaisinperittävän tuen kokonaismäärä (tuki ja takaisinperintään sovellettava korko);
b)
tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;
c)
asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaajat on määrätty maksamaan tuki takaisin.
2. Kreikan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi toteutettujen kansallisten toimenpiteiden edistymisestä, kunnes 1 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kahden kuukauden määräajan päätyttyä Kreikan on esitettävä komission pyynnöstä selostus tämän päätöksen noudattamiseksi jo toteutetuista tai suunnitelluista toimenpiteistä. Selostuksessa on annettava myös yksityiskohtaiset tiedot tuensaajilta jo perityistä tukimääristä ja koroista.
5 artikla
Tämä päätös on osoitettu Helleenien tasavallalle.
Tehty Brysselissä 7 päivänä joulukuuta 2011.