RÅDETS AFGØRELSE 2011/173/FUSP
af 21. marts 2011
om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Bosnien-Hercegovina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende i betragtninger:
(1)
Den 14. december 2010 bekræftede Rådet, at det er fast besluttet på at støtte Dayton/Paris-fredsaftalen, og at det er rede til at behandle forslag om styrkelse af Unionens muligheder for effektivt at gå ind i en dialog med Bosnien-Hercegovina herom.
(2)
I den forbindelse bør der indføres restriktive foranstaltninger over for visse fysiske og juridiske personer, hvis aktiviteter undergraver Bosnien-Hercegovinas suverænitet, territoriale integritet, forfatningsmæssige orden og folkeretssubjektivitet, udgør en alvorlig trussel mod sikkerheden i Bosnien-Hercegovina eller undergraver Dayton/Paris-fredsaftalen og bilagene hertil.
(3)
Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at iværksætte visse foranstaltninger -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at begrænse indrejse i eller transit gennem deres område for de personer, hvis aktiviteter:
a)
undergraver Bosnien-Hercegovinas suverænitet, territoriale integritet, forfatningsmæssige orden og folkeretssubjektivitet
b)
udgør en alvorlig trussel mod sikkerheden i Bosnien-Hercegovina eller
c)
undergraver Dayton/Paris-fredsaftalen og bilagene hertil, herunder foranstaltninger, der er indført ved gennemførelsen af aftalen
og for personer med tilknytning til dem, jf. listen i bilaget.
2. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på medlemsstatens eget område.
3. Stk. 1 gælder med forbehold af tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:
a)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
b)
som værtsland for en international konference, der er indkaldt af FN eller afholdes i FN's regi
c)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller
d)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.
4. Stk. 3 anses ligeledes for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
5. Rådet underrettes behørigt, hver gang en medlemsstat indrømmer en fritagelse i henhold til stk. 3 eller 4.
6. Medlemsstaterne kan indrømme fritagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, hvis rejsen er berettiget af tvingende humanitære hensyn eller af hensyn til muligheden for at kunne deltage i mellemstatslige møder, herunder møder i EU-regi, eller møder, hvor en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, er vært, og hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retssikkerheden i Bosnien-Hercegovina.
7. En medlemsstat, der ønsker at indrømme fritagelser, jf. stk. 6, giver Rådet skriftlig meddelelse herom. Fritagelsen anses for at være indrømmet, medmindre et eller flere rådsmedlemmer skriftligt gør indsigelse inden for to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede fritagelse. Hvis et eller flere rådsmedlemmer gør en sådan indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede fritagelse.
8. I tilfælde hvor en medlemsstat i medfør af stk. 3, 4, 6 og 7 tillader personer, der er opført på listen i bilaget, indrejse i eller transit gennem sit område, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de berørte personer.
Artikel 2
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af personer, hvis aktiviteter:
a)
undergraver Bosnien-Hercegovinas suverænitet, territoriale integritet, forfatningsmæssige orden og folkeretssubjektivitet
b)
udgør en alvorlig trussel mod sikkerheden i Bosnien-Hercegovina
c)
undergraver Dayton/Paris-fredsaftalen og bilagene hertil, herunder foranstaltninger, der er indført ved gennemførelsen af aftalen
og fysiske eller juridiske personer med tilknytning til dem, jf. listen i bilaget, indefryses.
2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de fysiske eller juridiske personer, der er opført på listen i bilaget.
3. En medlemsstats kompetente myndighed kan på sådanne vilkår, som den skønner hensigtsmæssige, tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives, eller at visse pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed efter at have konstateret, at de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer:
a)
er nødvendige til at dække basale behov hos de fysiske personer, der er opført på listen i bilaget, og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
alene er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig opbevaring eller forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller
d)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed senest to uger før tilladelsen har meddelt de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater og Kommissionen om årsagen til, at den skønner, at der bør gives en særlig tilladelse.
En medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i medfør af dette stykke.
4. Uanset stk. 1 kan en medlemsstats kompetente myndigheder give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret, der er truffet inden den dato, hvor den fysiske eller juridiske person, der er omhandlet i stk. 1, blev optaget i bilaget, eller af en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse, der er truffet før denne dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan dom, afgørelse eller kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, afgørelsen eller kendelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person, der er opført på listen i bilaget, og
d)
anerkendelse af afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, afgørelsen eller kendelsen er ikke i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
En medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i medfør af dette stykke.
5. Stk. 1 er ikke til hinder for, at en udpeget person foretager en betaling i henhold til en kontrakt, der er indgået, før denne person blev opført på listen, såfremt den relevante medlemsstat har fastslået, at betalingen ikke, hverken direkte eller indirekte, modtages af en person, der er omhandlet i stk. 1.
6. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:
a)
renter eller anden form for indtægt fra disse konti eller
b)
forfaldne betalinger i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af denne afgørelse,
forudsat at sådanne renter, andre indtægter og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.
Artikel 3
1. Rådet udarbejder på forslag af en medlemsstat eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik listen i bilaget og vedtager ændringer hertil.
2. Rådet meddeler den pågældende person sin afgørelse, herunder begrundelsen for opførelsen på listen, enten direkte, hvis adressen er kendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver personen mulighed for at fremsætte bemærkninger.
3. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den pågældende person herom.
Artikel 4
1. Bilaget skal indeholde grundene til at opføre de pågældende personer på listen.
2. Bilaget skal også indeholde de oplysninger, som er tilgængelige, og som er nødvendige for at identificere de pågældende personer. For så vidt angår fysiske personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliaser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er kendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår juridiske personer kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted.
Artikel 5
For at give de i denne afgørelse fastlagte restriktive foranstaltninger størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage tilsvarende foranstaltninger.
Artikel 6
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Denne afgørelse anvendes indtil den 22. marts 2012.
Denne afgørelse overvåges løbende. Den forlænges eller ændres alt efter tilfældet, hvis Rådet skønner, at dens mål ikke er nået.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. marts 2011.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2011/173/YUTP,
annettu 21 päivänä maaliskuuta 2011,
Bosnia ja Hertsegovinan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvosto vahvisti 14 päivänä joulukuuta 2010 tukevansa päättäväisesti Pariisissa allekirjoitettua Bosnia ja Hertsegovinan rauhaa koskevaa yleistä puitesopimusta (Daytonin rauhansopimus) sekä olevansa valmis tarkastelemaan ehdotuksia, joiden tavoitteena on parantaa unionin valmiutta käydä tältä osin Bosnia ja Hertsegovinan kanssa toimivaa vuoropuhelua.
(2)
Tässä yhteydessä olisi kohdistettava rajoittavia toimenpiteitä tiettyihin luonnollisiin henkilöihin ja oikeushenkilöihin, joiden toimet horjuttavat Bosnia ja Hertsegovinan suvereniteettia, alueellista koskemattomuutta, perustuslaillista järjestystä ja asemaa kansainvälisenä oikeushenkilönä, uhkaavat vakavasti turvallisuustilannetta Bosnia ja Hertsegovinassa tai horjuttavat Pariisissa allekirjoitettua Bosnia ja Hertsegovinan rauhaa koskevaa yleistä puitesopimusta (Daytonin rauhansopimus) ja sen liitteitä.
(3)
Unionin lisätoimet ovat tarpeen tiettyjen toimenpiteiden toteuttamiseksi,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen sellaisten liitteessä lueteltujen henkilöiden tai heitä lähellä olevien henkilöiden pääsyn alueelleen ja kauttakulun alueensa kautta, joiden toiminta
a)
horjuttaa Bosnia ja Hertsegovinan suvereniteettia, alueellista koskemattomuutta, perustuslaillista järjestystä ja asemaa kansainvälisenä oikeushenkilönä;
b)
uhkaa vakavasti turvallisuustilannetta Bosnia ja Hertsegovinassa; tai
c)
horjuttaa Pariisissa allekirjoitettua Bosnia ja Hertsegovinan rauhaa koskevaa yleistä puitesopimusta (Daytonin rauhansopimus);
ja sen liitteitä sekä kyseisen sopimuksen täytäntöönpanoa koskevia toimenpiteitä.
2. Edellä oleva 1 kohta ei velvoita jäsenvaltiota kieltämään omien kansalaistensa pääsyä alueelleen.
3. Edellä oleva 1 kohta ei vaikuta tapauksiin, joissa jokin kansainvälisen oikeuden velvoite sitoo jäsenvaltiota, etenkin
a)
kansainvälisen hallitustenvälisen järjestön isäntämaana;
b)
YK:n koolle kutsuman tai sen puitteissa järjestettävän kansainvälisen konferenssin isäntämaana; tai
c)
erioikeuksia ja vapauksia myöntävän monenvälisen sopimuksen nojalla; tai
d)
Pyhän istuimen (Vatikaanivaltion) ja Italian välillä vuonna 1929 tehdyn sopimuksen (lateraanisopimus) nojalla.
4. Edellä olevan 3 kohdan katsotaan koskevan myös tapauksia, joissa jäsenvaltio toimii Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) isäntämaana.
5. Neuvostolle on asianmukaisesti ilmoitettava kaikista tapauksista, joissa jäsenvaltio myöntää poikkeuksia 3 ja 4 kohdan nojalla.
6. Jäsenvaltiot voivat myöntää poikkeuksia 1 kohdan nojalla toteutettavista toimenpiteistä, jos matkustaminen on perusteltua pakottavista humanitaarisista syistä tai osallistumiseksi sellaisiin hallitustenvälisiin kokouksiin, unionin järjestämät tai Etyjin puheenjohtajavaltiona toimivan jäsenvaltion isännöimät kokoukset mukaan lukien, joissa käydään demokratiaa, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota Bosnia ja Hertsegovinassa välittömästi edistävää poliittista vuoropuhelua.
7. Jäsenvaltion, joka haluaa myöntää 6 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia, on ilmoitettava siitä neuvostolle kirjallisesti. Poikkeus katsotaan myönnetyksi, jollei yksi tai useampi neuvoston jäsen vastusta sitä kirjallisesti kahden työpäivän kuluessa ehdotettua poikkeusta koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta. Jos yksi tai useampi neuvoston jäsen esittää vastalauseen, neuvosto voi määräenemmistöllä päättää myöntää ehdotetun poikkeuksen.
8. Jos jäsenvaltio 3, 4, 6 ja 7 kohdan nojalla sallii liitteessä lueteltujen henkilöiden pääsyn alueelleen ja kauttakulun alueensa kautta, lupa rajoitetaan koskemaan ainoastaan sitä tarkoitusta, johon se on myönnetty, ja niitä henkilöitä, joista on kyse.
2 artikla
1. Jäädytetään kaikki liitteessä lueteltujen, sellaisten henkilöiden ja heitä lähellä olevien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden hallussa, omistuksessa, hallinnassa tai valvonnassa olevat varat ja taloudelliset resurssit, joiden toiminta
a)
horjuttaa Bosnia ja Hertsegovinan suvereniteettia, alueellista koskemattomuutta, perustuslaillista järjestystä ja asemaa kansainvälisenä oikeushenkilönä;
b)
uhkaa vakavasti turvallisuustilannetta Bosnia ja Hertsegovinassa;
c)
horjuttaa Pariisissa allekirjoitettua Bosnia ja Hertsegovinan rauhaa koskevaa yleistä puitesopimusta (Daytonin rauhansopimus);
ja sen liitteitä sekä kyseisen sopimuksen täytäntöönpanoa koskevia toimenpiteitä.
2. Varoja tai taloudellisia resursseja ei saa suoraan tai välillisesti asettaa liitteessä lueteltujen luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden saataville tai hyödynnettäviksi.
3. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamiseen tai tiettyjen varojen tai taloudellisten resurssien asettamiseen saataville asianmukaisiksi katsominsa ehdoin ja todettuaan, että kyseiset varat tai taloudelliset resurssit:
a)
ovat tarpeen liitteessä lueteltujen luonnollisten henkilöiden ja heidän huollettavinaan olevien perheenjäsenten perustarpeiden tyydyttämiseksi, mukaan lukien menot, jotka aiheutuvat elintarvikkeiden hankinnasta, vuokrasta tai asuntolainasta, lääkkeistä tai sairaanhoidosta, veroista, vakuutusmaksuista tai julkisten palvelujen käytöstä;
b)
on tarkoitettu yksinomaan oikeudellisiin palveluihin liittyvien kohtuullisten palkkioiden maksamiseen ja näistä palveluista aiheutuneiden kulujen korvaamiseen;
c)
on tarkoitettu yksinomaan jäädytettyjen varojen tai jäädytettyjen taloudellisten resurssien tavanomaisesta säilyttämisestä tai hoidosta aiheutuvien palkkioiden tai palvelumaksujen maksamiseen; tai
d)
ovat tarpeen poikkeuksellisia menoja varten, edellyttäen, että toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle vähintään kaksi viikkoa ennen tapauskohtaisen luvan antamista perusteet, joiden nojalla se katsoo, että lupa olisi annettava.
Jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tämän kohdan nojalla annetuista luvista.
4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamisen, jos seuraavat ehdot täyttyvät:
a)
varoihin tai taloudellisiin resursseihin kohdistuu panttioikeus, jonka tuomioistuin, viranomainen tai välimiesoikeus on perustanut ennen sitä päivää, jolloin 1 kohdassa tarkoitettu luonnollinen henkilö, oikeushenkilö tai elin on sisällytetty liitteeseen, tai tuomioistuimen, viranomaisen tai välimiesoikeuden ennen tuota päivää antama tuomio;
b)
varoja tai taloudellisia resursseja käytetään yksinomaan kattamaan tällaisella panttioikeudella turvatut tai tällaisella tuomiolla vahvistetut saatavat niiden lakien ja määräysten asettamissa rajoissa, jotka koskevat sellaisten henkilöiden oikeuksia, joilla on näitä saatavia;
c)
panttioikeutta ei ole perustettu tai tuomiota annettu liitteessä luetellun luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön eduksi; ja
d)
kyseessä olevan panttioikeuden tai ratkaisun tunnustaminen ei ole asianomaisen jäsenvaltion oikeusjärjestyksen perusteiden vastaista.
Jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tämän kohdan nojalla annetuista luvista.
5. Edellä oleva 1 kohta ei estä nimettyä henkilöä suorittamasta maksua, joka johtuu sellaisesta sopimuksesta, joka on tehty ennen kyseisen henkilön sisällyttämistä luetteloon, edellyttäen, että asianomainen jäsenvaltio on todennut, että edellä 1 kohdassa tarkoitettu henkilö ei ole suoraan tai välillisesti maksun saaja.
6. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta seuraaviin jäädytetyille tileille lisättäviin varoihin:
a)
näistä tileistä kertyvät korko- tai muut tuotot; tai
b)
sellaisista sopimuksista tai velvoitteista johtuvat maksut, jotka on tehty tai jotka ovat syntyneet ennen sitä päivää, josta lähtien näihin tileihin on sovellettu tätä päätöstä;
edellyttäen, että näihin korkotuottoihin, muihin tuottoihin ja maksuihin sovelletaan edelleen 1 kohtaa.
3 artikla
1. Neuvosto laatii liitteessä olevan luettelon sekä muuttaa sitä jäsenvaltion tai unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen perusteella.
2. Neuvosto antaa päätöksensä ja luetteloon merkitsemisen perustelut tiedoksi asianomaiselle henkilölle joko suoraan, jos osoite on tiedossa, tai julkaisemalla ilmoituksen ja antaa kyseiselle henkilölle mahdollisuuden esittää huomautuksia.
3. Jos huomautuksia tehdään tai jos esitetään olennaista uutta näyttöä, neuvosto tarkastelee päätöstään uudelleen ja ilmoittaa tästä asianomaiselle henkilölle.
4 artikla
1. Liite sisältää asianomaisten henkilöiden luetteloon merkitsemisen perusteet.
2. Liite sisältää myös saatavilla olevat, asianomaisten henkilöiden tunnistamiseksi tarvittavat tiedot. Luonnollisten henkilöiden osalta tällaisia tietoja voivat olla nimi, mukaan lukien peitenimet, syntymäaika ja -paikka, kansalaisuus, passin ja henkilökortin numerot, sukupuoli, osoite, jos se on tiedossa, sekä työtehtävä tai ammatti. Oikeushenkilöiden osalta tällaisia tietoja voivat olla nimet, rekisteröintiaika ja -paikka, rekisterinumero ja toimipaikka.
5 artikla
Jotta tässä päätöksessä säädetyt rajoittavat toimenpiteet olisivat mahdollisimman tehokkaita, unioni kannustaa kolmansia valtioita samankaltaisia toimenpiteitä.
6 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan.
Tätä päätöstä sovelletaan 22 päivään maaliskuuta 2012.
Tämä päätös on jatkuvan tarkastelun alainen. Se uusitaan tai sitä muutetaan tarvittaessa, jos neuvosto katsoo, ettei sen tavoitteita ole saavutettu.
Tehty Brysselissä 21 päivänä maaliskuuta 2011.