RÅDETS DIREKTIV 2010/12/EU
af 16. februar 2010
om ændring af direktiv 92/79/EØF, direktiv 92/80/EØF og direktiv 95/59/EF for så vidt angår punktafgiftsstrukturen og -satserne for forarbejdet tobak samt direktiv 2008/118/EF
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 113,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter en særlig lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 4 i Rådets direktiv 92/79/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af cigaretafgifterne (3) og artikel 4 i Rådets direktiv 92/80/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af afgifterne på andre former for forarbejdet tobak end cigaretter (4) er der blevet foretaget en grundig gennemgang af punktafgiftssatserne og -strukturen for tobaksvarer. Denne gennemgang omfattede bestemmelser i Rådets direktiv 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift (5).
(2)
Med henblik på at sikre et velfungerende indre marked og samtidig et højt sundhedsbeskyttelsesniveau, jf. traktatens artikel 168, og under hensyntagen til at tobaksvarer kan forårsage alvorlige sundhedsskader, og at Unionen er part i Verdenssundhedsorganisationens rammekonvention om tobakskontrol, bør der foretages forskellige ændringer af Unionens skattelovgivning for så vidt angår tobaksvarer. Disse ændringer bør tage højde for situationen for hver af de forskellige tobaksvarer.
(3)
Med hensyn til cigaretter bør bestemmelserne forenkles for at skabe neutrale konkurrencevilkår for producenterne, reducere opdelingen af tobaksmarkederne og fremhæve sundhedsmålene. I den henseende bør konceptet om den mest efterspurgte prisklasse afskaffes; den prisrelaterede minimumsafgift bør i stedet fastsættes med udgangspunkt i den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, og den specifikke minimumsafgift bør finde anvendelse for alle cigaretter. Af samme årsag bør den vejede gennemsnitlige detailsalgspris også anvendes som udgangspunkt for måling af betydningen af specifikke punktafgifters andel af det samlede afgiftsbeløb.
(4)
Med forbehold af den blandede beskatningsstruktur og den maksimale procentsats af det specifikke element i det samlede afgiftsbeløb skal medlemsstaterne tildeles mere effektive midler til at lægge specifikke punktafgifter eller minimumspunktafgifter på cigaretter for at sikre, at mindst en bestemt minimumsafgift opkræves i hele Unionen.
(5)
Med hensyn til finskåren tobak til rulning af cigaretter bør Fællesskabets prisrelaterede minimumsafgift udtrykkes på en sådan måde, at der opnås tilsvarende virkninger som på cigaretområdet, og tage udgangspunkt i den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
(6)
Ændringerne af pris- og punktafgiftsniveauerne er blevet analyseret, navnlig i forhold til cigaretter, som er langt den største kategori af tobaksvarer, og i forhold til finskåren tobak til rulning af cigaretter. Analysen viser, at der stadig er væsentlige forskelle mellem medlemsstaterne, som kan forstyrre det indre markeds funktion. Større konvergens mellem afgiftsniveauerne i medlemsstaterne ville være med til at nedbringe omfanget af bedrageri og smugling inden for Fællesskabet.
(7)
Større konvergens ville også bidrage til at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau. Afgiftsniveauet er faktisk et vigtigt aspekt i forhold til prisen på tobaksvarer og påvirker følgelig forbrugernes rygevaner. Bedrageri og smugling undergraver de afgiftsregulerede prisniveauer navnlig for cigaretter og finskåren tobak til rulning af cigaretter og bringer derved målene for tobakskontrol og sundhedsbeskyttelse i fare.
(8)
Med henblik på at opnå større konvergens og nedbringe forbruget bør minimumsafgiftsniveauerne i Unionen for cigaretter og finskåren tobak til rulning af cigaretter derfor forhøjes.
(9)
Det er nødvendigt, at der sker en tilnærmelse af minimumsniveauerne for finskåren tobak til rulning af cigaretter i forhold til minimumsafgiftsniveauerne for cigaretter, så der tages større hensyn til graden af konkurrence mellem de to produkter, som afspejles i observerede forbrugsmønstre, samt deres lige store skadevirkning.
(10)
Overgangsperioder bør gøre det muligt for medlemsstaterne at foretage en smidig tilpasning til de nye niveauer for den samlede punktafgift, hvorved eventuelle bivirkninger begrænses.
(11)
For ikke at skade den økonomiske og sociale balance på Korsika er det nødvendigt og berettiget at forlænge den dispensation indtil den 31. december 2015, i medfør af hvilken Frankrig kan anvende en punktafgiftssats, som er lavere end den nationale punktafgiftssats, for cigaretter og andre former for forarbejdet tobak, der overgår til frit forbrug på øen. Afgifterne på forarbejdet tobak, der overgår til frit forbrug på Korsika, bør senest på denne dato være fuldstændigt tilpasset de på det franske fastland gældende afgifter, men der bør ske en trinvis forhøjelse af den på Korsika gældende punktafgift på cigaretter for at undgå en alt for voldsom overgang til de på fastlandet gældende afgifter.
(12)
For at undgå konkurrencefordrejninger og uacceptable forvridninger af handelen og dermed følgende indtægtstab for de medlemsstater, der anvender høje punktafgifter både som en vigtig indtægtskilde og af sundhedsmæssige grunde, synes det nødvendigt at give sidstnævnte mulighed for at anvende mængdebegrænsninger for så vidt angår cigaretter, der kan indføres på deres område uden yderligere betaling af punktafgifter, når disse cigaretter indføres på deres område fra medlemsstater, der er omfattet af overgangsperioder. Det er relevant at graduere en sådan tilladelse til begrænsninger under hensyntagen til det niveau, som det generelle obligatoriske minimumsafgiftsniveau vil have nået, og de vanskeligheder, som medlemsstater, der er omfattet af en dispensation, kan støde på, som følge af lavere punktafgifter i andre medlemsstater, på deres vej mod en gradvis tilpasning til det generelle obligatoriske minimumsniveau.
(13)
Med henblik på at undgå et fald i værdien af Fællesskabets minimumsafgiftsniveauer for cigarer, cigarillos og anden røgtobak end finskåren tobak til rulning af cigaretter er det nødvendigt at hæve de minimumsniveauer, der er udtrykt som et specifikt beløb.
(14)
Af hensyn til en ensartet og rimelig beskatning bør definitionen af cigaretter, cigarer og cigarillos og anden røgtobak justeres, således at tobaksruller, som i forhold til deres længde kan betragtes som to eller flere cigaretter, i punktafgiftsøjemed behandles som to eller flere cigaretter, at en cigartype, som på mange punkter ligner en cigaret, i punktafgiftsøjemed behandles som en cigaret, at røgtobak, som på mange punkter ligner finskåren tobak til rulning af cigaretter, i punktafgiftsøjemed behandles som finskåren tobak, og at tobaksaffald defineres præcist. I lyset af de økonomiske vanskeligheder, som en omgående gennemførelse ville kunne medføre for de berørte tyske og ungarske virksomheder, bør Forbundsrepublikken Tyskland og Republikken Ungarn bemyndiges til at udsætte gennemførelsen af den nye definition af cigarer og cigarillos indtil den 1. januar 2015.
(15)
I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (6) tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og Unionens interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.
(16)
Direktiv 92/79/EØF, 92/80/EØF, 95/59/EØF og Rådets direktiv 2008/118/EF af 16. december 2008 om den generelle ordning for punktafgifter (7) bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 92/79/EØF foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 2 affattes således:
»Artikel 2
1. Den samlede punktafgift (specifik afgift og værdiafgift eksklusiv moms) på cigaretter udgør mindst 57 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris på cigaretter, der overgår til frit forbrug. Punktafgiften skal være mindst 64 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter uanset den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
Medlemsstater, som opkræver en punktafgift på mindst 101 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter på grundlag af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, er dog undtaget fra 57 %-reglen i første afsnit.
2. Fra den 1. januar 2014 udgør den samlede punktafgift på cigaretter mindst 60 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris på cigaretter, der overgår til frit forbrug. Punktafgiften skal være mindst 90 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter uanset den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
Medlemsstater, som opkræver en punktafgift på mindst 115 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter på grundlag af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, er dog undtaget fra 60 %-reglen i første afsnit.
Bulgarien, Estland, Grækenland, Letland, Litauen, Ungarn, Polen og Rumænien indrømmes en overgangsperiode indtil den 31. december 2017 til at efterkomme kravene i dette stykke.
3. Den vejede gennemsnitlige detailsalgspris beregnes i forhold til den samlede værdi af alle de cigaretter, der overgår til frit forbrug, på grundlag af detailsalgsprisen inklusive alle afgifter divideret med den samlede mængde af cigaretter, der overgår til frit forbrug. Den fastsættes senest den 1. marts hvert år på grundlag af data vedrørende alle cigaretter, der er overgået til frit forbrug det foregående kalenderår.
4. Medlemsstaterne forhøjer gradvis punktafgifterne med henblik på at efterkomme kravene i stk. 2 på de datoer, der er fastsat deri.
5. Kommissionen offentliggør en gang om året værdien af euroen i nationale valutaer, der skal anvendes på beløbene for den samlede punktafgift.
De valutakurser, der anvendes, er dem, der gælder den første arbejdsdag i oktober, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; de finder anvendelse fra den 1. januar i det følgende kalenderår.
6. Medlemsstaterne kan opretholde de punktafgiftsbeløb, som gælder ved den i stk. 5 omhandlede årlige tilpasning, såfremt omregningen af punktafgiftsbeløbene udtrykt i EUR medfører en forhøjelse af punktafgifterne udtrykt i national valuta på under 5 % eller under 5 EUR, idet det laveste af disse to beløb er gældende.«
2)
Artikel 2a affattes således:
»Artikel 2a
1. Når der i den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for cigaretter i en medlemsstat indtræffer en ændring, der bevirker, at den samlede punktafgift falder til under det niveau, der er fastsat i artikel 2, henholdsvis stk. 1 og 2, første punktum, kan den pågældende medlemsstat undlade at tilpasse afgiften indtil den 1. januar i det andet år efter det år, hvor ændringen fandt sted.
2. Forhøjer en medlemsstat momssatsen for cigaretter, kan den nedsætte den samlede punktafgift med op til et beløb, der udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris svarer til forhøjelsen af momssatsen, ligeledes udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, også selv om en sådan tilpasning bevirker, at den samlede punktafgift falder til under det niveau, der udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris er fastsat i artikel 2, henholdsvis stk. 1 og 2, første punktum.
Medlemsstaten forhøjer imidlertid afgiften igen, så den når op på mindst dette niveau den 1. januar i det andet år efter det år, hvor nedsættelsen fandt sted.«
3)
Artikel 3, stk. 4, affattes således:
»4. Som afvigelse fra artikel 2 kan Den Franske Republik fortsætte med fra den 1. januar 2010 og indtil den 31. december 2015 at anvende en reduceret punktafgiftssats på cigaretter, der overgår til frit forbrug i Korsikas departementer, op til et årligt kontingent på 1 200 tons. Denne sats fastsættes således:
-
indtil den 31. december 2012: mindst 44 % af prisen på cigaretter i den mest efterspurgte prisklasse i disse departementer
-
fra den 1. januar 2013: mindst 50 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for cigaretter, der overgår til frit forbrug. Punktafgiften skal være mindst 88 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter uanset den vejede gennemsnitlige detailsalgspris
-
fra den 1. januar 2015: mindst 57 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for cigaretter, der overgår til frit forbrug. Punktafgiften skal være mindst 90 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter uanset den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.«
4)
Artikel 4 affattes således:
»Artikel 4
1. Hvert fjerde år forelægger Kommissionen Rådet en rapport og eventuelt et forslag om de i dette direktiv fastsatte punktafgiftssatser og om punktafgiftsstrukturen, således som den er fastlagt i artikel 16 i Rådets direktiv 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift (8).
I Kommissionens rapport indgår hensynet til et velfungerende indre marked, realværdien af punktafgiftssatserne og traktatens bredere målsætninger.
2. Rapporten i stk. 1 baseres navnlig på oplysningerne fra medlemsstaterne.
3. Kommissionen udarbejder efter proceduren i artikel 43 i Rådets direktiv 2008/118/EF af 16. december 2008 om den generelle ordning for punktafgifter (9) en liste over statistiske data, der er nødvendige for udarbejdelsen af rapporten, med undtagelse af data vedrørende fysiske eller juridiske personer. Bortset fra data, der er let tilgængelige for medlemsstaterne, omhandler listen kun data, som kan indsamles og opstilles uden en uforholdsmæssig administrativ byrde for medlemsstaterne.
4. Kommissionen må ikke offentliggøre eller på anden måde udbrede disse data, hvis det ville føre til afsløring af en erhvervsmæssig, industriel eller faglig hemmelighed.
Artikel 2
I direktiv 92/80/EØF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 3, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»Fra den 1. januar 2011 udgør den samlede punktafgift (specifik afgift og/eller værdiafgift eksklusiv moms) for finskåren tobak til rulning af cigaretter mindst 40 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller mindst 40 EUR pr. kg.
Fra den 1. januar 2013 udgør den samlede punktafgift (specifik afgift og/eller værdiafgift eksklusiv moms) for finskåren tobak til rulning af cigaretter mindst 43 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller mindst 47 EUR pr. kg.
Fra den 1. januar 2015 udgør den samlede punktafgift (specifik afgift og/eller værdiafgift eksklusiv moms) for finskåren tobak til rulning af cigaretter mindst 46 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller mindst 54 EUR pr. kg.
Fra den 1. januar 2018 udgør den samlede punktafgift (specifik afgift og/eller værdiafgift eksklusiv moms) for finskåren tobak til rulning af cigaretter mindst 48 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller mindst 60 EUR pr. kg.
Fra den 1. januar 2020 udgør den samlede punktafgift (specifik afgift og/eller værdiafgift eksklusiv moms) for finskåren tobak til rulning af cigaretter mindst 50 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller mindst 60 EUR pr. kg.
Den vejede gennemsnitlige detailsalgspris beregnes i forhold til den samlede værdi af den finskårne tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, på grundlag af detailsalgsprisen inklusive alle afgifter divideret med den samlede mængde finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug. Den fastsættes senest den 1. marts hvert år på grundlag af data vedrørende alle cigaretter, der er overgået til frit forbrug det foregående kalenderår.
Fra den 1. januar 2011 skal den samlede punktafgift udtrykt som en procentdel, som et beløb pr. kg eller for et givet antal styk mindst svare til følgende:
a)
for cigarer og cigarillos: 5 % af detailsalgsprisen inklusive alle afgifter eller 12 EUR pr. 1 000 stk. eller pr. kg
b)
for anden røgtobak end finskåren tobak til rulning af cigaretter: 20 % af detailsalgsprisen inklusive alle afgifter eller 22 EUR pr. kg.«
2)
Artikel 3, stk. 4, affattes således:
»4. Som afvigelse fra stk. 1, kan Den Franske Republik fortsætte med fra den 1. januar 2010 og indtil den 31. december 2015 at anvende en reduceret punktafgiftssats på andre former for forarbejdet tobak end cigaretter, der overgår til frit forbrug i Korsikas departementer. Denne sats er fastsat således:
a)
for cigarer og cigarillos:
mindst 10 % af salgsprisen inklusive alle afgifter
b)
for finskåren tobak til rulning af cigaretter:
-
indtil den 31. december 2012 mindst 27 % af salgsprisen inklusive alle afgifter
-
fra den 1. januar 2013 mindst 30 % af salgsprisen inklusive alle afgifter
-
fra den 1. januar 2015 mindst 35 % af salgsprisen inklusive alle afgifter
c)
for anden røgtobak:
mindst 22 % af salgsprisen inklusive alle afgifter.«
3)
Artikel 4 affattes således:
»Artikel 4
1. Hvert fjerde år forelægger Kommissionen Rådet en rapport og eventuelt et forslag om punktafgiftssatsen og -strukturen i dette direktiv.
I Kommissionens rapport indgår hensynet til et velfungerende indre marked, realværdien af punktafgiftssatserne og traktatens bredere målsætninger.
2. Rapporten i stk. 1 baseres navnlig på oplysningerne fra medlemsstaterne.
3. Kommissionen udarbejder efter proceduren i artikel 43 i Rådets direktiv 2008/118/EF af 16. december 2008 om den generelle ordning for punktafgifter (10) en liste over statistiske data, der er nødvendige for udarbejdelsen af rapporten, med undtagelse af data vedrørende fysiske eller juridiske personer. Bortset fra data, der er let tilgængelige for medlemsstaterne, omhandler listen kun data, som kan indsamles og opstilles uden en uforholdsmæssig administrativ byrde for medlemsstaterne.
4. Kommissionen må ikke offentliggøre eller på anden måde udbrede disse data, hvis det ville føre til afsløring af en erhvervsmæssig, industriel eller faglig hemmelighed.
4)
Artikel 5, stk. 1, affattes således:
»1. Kommissionen offentliggør en gang om året værdien af euroen i nationale valutaer, der skal anvendes på beløbene for den samlede punktafgift.
De valutakurser, der anvendes, er dem, der gælder den første arbejdsdag i oktober, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; de finder anvendelse fra den 1. januar i det følgende kalenderår.«
Artikel 3
I direktiv 95/59/EF foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 3 affattes således:
»Artikel 3
1. Der forstås følgende ved cigarer eller cigarillos, hvis de kan være og i betragtning af deres egenskaber og forbrugernes almindelige forventninger udelukkende er bestemt til at ryges, som de er:
a)
tobaksruller, som er forsynet med et dæksblad af naturtobak
b)
tobaksruller, som er fyldt med en reven blanding og er forsynet med et dæksblad af normal cigarfarve af rekonstitueret tobak, der dækker produktet helt, eventuelt også filteret, men ikke mundstykket i tilfælde af cigarer med mundstykke, når deres stykvægt uden filter og mundstykke er mindst 2,3 g og højst 10 g, og deres omkreds er 34 mm eller derover i mindst en tredjedel af deres længde.
2. Uanset stk. 1 kan Forbundsrepublikken Tyskland og Ungarn indtil den 31. december 2014 fortsætte med at anvende foranstaltningerne i artikel 3 i direktiv 95/59/EF som ændret ved direktiv 2002/10/EF.«
2)
Artikel 4, stk. 2, affattes således:
»2. I punktafgiftsøjemed betragtes en af de i stk. 1 omhandlede tobaksruller som to cigaretter, hvis den uden filter og mundstykke har en længde over 8 cm, men højst 11 cm, som tre cigaretter, hvis den uden filter og mundstykke har en længde over 11 cm, men højst 14 cm, og så fremdeles.«
3)
Artikel 5, nr. 2, affattes således:
»2.
tobaksaffald, der er pakket med henblik på detailsalg, som ikke henhører under artikel 3 og 4, og som kan ryges. I forbindelse med denne artikel forstås ved »tobaksaffald« rester af tobaksblade samt biprodukter, der hidrører fra tobaksforarbejdning eller fremstilling af tobaksvarer.«
4)
I artikel 6 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 ændres »1 mm« til »1,5 mm«.
b)
I stk. 2 ændres »over 1 mm« til »1,5 mm eller derover«.
5)
Artikel 7, stk. 1, affattes således:
»1. Produkter, som delvis består af andre stoffer end tobak, men som opfylder de øvrige kriterier i artikel 3, ligestilles med cigarer og cigarillos.«
6)
Artikel 8, stk. 4 affattes således:
»4. Punktafgiften for cigaretter kan indebære en minimumsbeskatning, såfremt den blandede afgiftsstruktur og båndet for punktafgiftens specifikke element, som fastsat i artikel 16, overholdes strengt.«
7)
Artikel 16 affattes således:
»Artikel 16
1. Det specifikke punktafgiftsbeløb for cigaretter fastlægges i forhold til den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
2. Den vejede gennemsnitlige detailsalgspris beregnes i forhold til den samlede værdi af alle de cigaretter, der overgår til frit forbrug, på grundlag af detailsalgsprisen inklusive alle afgifter divideret med den samlede mængde af cigaretter, der overgår til frit forbrug. Den fastsættes senest den 1. marts hvert år på grundlag af data vedrørende alle cigaretter, der er overgået til frit forbrug det foregående kalenderår.
3. Indtil den 31. december 2013 må det specifikke element i punktafgiften ikke være under 5 % eller over 76,5 % af det samlede afgiftsbeløb, der fremkommer ved sammenlægning af følgende:
a)
den specifikke punktafgift
b)
den proportionale punktafgift og den moms, der opkræves af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
4. Fra den 1. januar 2014 må det specifikke element i punktafgiften på cigaretter ikke være under 7,5 % eller over 76,5 % af det samlede afgiftsbeløb, der fremkommer ved sammenlægning af følgende:
a)
den specifikke punktafgift
b)
den proportionale punktafgift og den moms, der opkræves af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
5. Som undtagelse fra stk. 3 og 4 kan en medlemsstat, når der i den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for cigaretter i denne medlemsstat indtræffer en ændring, der bevirker, at punktafgiftens specifikke element udtrykt som en procentdel af det samlede afgiftsbeløb falder til under en procentsats på 5 % eller 7,5 %, alt efter tilfældet, eller stiger til over en procentsats på 76,5 % af det samlede afgiftsbeløb, undlade at tilpasse det specifikke punktafgiftsbeløb indtil senest den 1. januar i det andet år efter det år, hvor ændringen fandt sted.
6. Uanset artikel 8, stk. 1, kan medlemsstaterne holde toldafgifter uden for beregningsgrundlaget for den proportionale punktafgift på cigaretter.
7. Medlemsstaterne kan opkræve en minimumspunktafgift på cigaretter, jf. dog stk. 3, 4, 5 og 6.«
8)
Artikel 17 udgår.
Artikel 4
I direktiv 2008/118/EF foretages følgende ændringer:
I artikel 46 tilføjes følgende stykke:
»3. Med forbehold af artikel 32 kan medlemsstater, der ikke er omhandlet i artikel 2, stk. 2, tredje afsnit, i Rådets direktiv 92/79/EØF for så vidt angår cigaretter, som kan indføres på deres område uden yderligere betaling af punktafgifter, fra den 1. januar 2014 anvende en mængdebegrænsning på mindst 300 stk. for så vidt angår cigaretter, der er indført fra en medlemsstat, der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, tredje afsnit, i det pågældende direktiv anvender lavere punktafgifter end dem, der følger af bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, første afsnit i nævnte direktiv.
Medlemsstater, der er nævnt i artikel 2, stk. 2, tredje afsnit, i direktiv 92/79/EØF, og som opkræver en punktafgift på mindst 77 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter uanset den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, kan fra den 1. januar 2014 anvende en mængdebegrænsning på mindst 300 stk. for så vidt angår cigaretter, der er indført på deres område uden yderligere betaling af punktafgifter fra en medlemsstat, der anvender en lavere punktafgift i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, tredje afsnit, i det pågældende direktiv.
Medlemsstater, der anvender en mængdebegrænsning i overensstemmelse med første og andet afsnit, underretter Kommissionen herom. De kan foretage den nødvendige kontrol, forudsat at det ikke berører det indre markeds funktion.«
Artikel 5
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv med virkning fra den 1. januar 2011, medmindre andet er fastsat heri. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 6
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 7
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. februar 2010.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 2010/12/EU,
annettu 16 päivänä helmikuuta 2010,
direktiivien 92/79/ETY, 92/80/ETY ja 95/59/EY muuttamisesta valmistettuun tupakkaan sovellettavan valmisteveron rakenteen ja valmisteverokantojen osalta sekä direktiivin 2008/118/EY muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tupakkatuotteiden valmisteverojen verokantojen ja rakenteen perusteellinen uudelleentarkastelu on tehty savukkeiden verojen lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/79/ETY (3) 4 artiklan ja muun valmistetun tupakan kuin savukkeiden verojen lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/80/ETY (4) 4 artiklan mukaisesti. Tähän uudelleentarkasteluun sisällytettiin muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 27 päivänä marraskuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/59/EY (5) säännökset.
(2)
Ottaen huomioon, että tupakkatuotteista voi olla vakavaa haittaa terveydelle ja että unioni on Maailman terveysjärjestön (WHO) tupakoinnin torjuntaa koskevan puitesopimuksen osapuoli, tupakkatuotteita koskevaan unionin verolainsäädäntöön olisi tehtävä erilaisia muutoksia, jotta varmistetaan sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja samalla perussopimuksen 168 artiklassa edellytetty korkeatasoinen terveydensuojelu. Näissä muutoksissa olisi otettava huomioon vallitseva tilanne kunkin eri tupakkatuotteen kohdalla.
(3)
Savukkeiden osalta järjestelyjä olisi yksinkertaistettava, jotta luodaan valmistajille tasavertaiset kilpailuolosuhteet, vähennetään tupakkamarkkinoiden jakautumista ja korostetaan terveystavoitteita. Tätä varten kysytyimmän hintaluokan käsite olisi korvattava; hintaan liittyvän vähimmäisvaatimuksen olisi viitattava vähittäismyyntihinnan painotettuun keskiarvoon, kun taas rahamääräistä vähimmäisvaatimusta pitäisi voida soveltaa kaikkiin savukkeisiin. Samoista syistä vähittäismyyntihinnan painotettua keskiarvoa olisi käytettävä viitearvona myös silloin, kun määritellään erityisvalmisteveron osuutta kokonaisveromäärästä.
(4)
Jäsenvaltioille olisi annettava tehokkaampia keinoja kantaa savukkeista erityis- tai vähimmäisvalmistevero, jotta varmistetaan, että ainakin tiettyä veron vähimmäismäärää sovelletaan koko unionissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta veron sekarakennetta ja valmisteveron erityisen osan suurinta sallittua prosentuaalista osuutta kokonaisveromäärästä.
(5)
Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan osalta unionin hintaan liittyvä vähimmäisvaatimus olisi ilmaistava siten, että vaikutukset ovat samanlaiset kuin savukkeiden osalta, ja sen viitearvoksi olisi otettava vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo.
(6)
Hintojen ja valmisteverotasojen muutosten tarkastelu on kohdistettu erityisesti savukkeisiin, joka on selvästi suurin tupakkatuoteluokka, sekä savukkeiksi käärittävään hienoksi leikattuun tupakkaan. Tarkastelussa on havaittu, että jäsenvaltioiden välillä on edelleen huomattavia eroja, jotka voivat haitata sisämarkkinoiden toimintaa. Jäsenvaltioissa sovellettavien verotasojen lähentäminen entisestään auttaisi vähentämään petoksia ja salakuljetusta unionissa.
(7)
Lähentämisen jatkaminen auttaisi myös korkeatasoisen ihmisten terveyden suojelun varmistamisessa. Verotuksen taso on todellakin merkittävä tekijä tupakkatuotteiden hinnoissa, jotka puolestaan vaikuttavat kuluttajien tupakointitapoihin. Petokset ja salakuljetus vievät pohjaa erityisesti savukkeiden ja savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan verolliselta hintatasolta ja vaarantavat siten tupakoinnin torjunnan ja terveydensuojelun tavoitteiden saavuttamista.
(8)
Verotasojen saamiseksi lähemmäs toisiaan ja kulutuksen vähentämiseksi savukkeiden ja savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähimmäisverotasoja unionissa olisi sen vuoksi korotettava.
(9)
On tarpeen saattaa savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähimmäisverotasot lähemmäksi savukkeisiin sovellettavia vähimmäisverotasoja, jotta näiden kahden tuotteen välinen kilpailu, joka on nähtävissä todetuissa kulutustottumuksissa, ja molempien yhtä haitalliset ominaisuudet voidaan ottaa paremmin huomioon.
(10)
Siirtymäkausien ansiosta jäsenvaltioiden pitäisi voida mukautua joustavasti yleisen valmisteveron uusiin tasoihin ja siten rajoittaa mahdollisia sivuvaikutuksia.
(11)
Korsikan taloudellisen ja sosiaalisen tasapainon järkkymisen estämiseksi on tarpeen ja perusteltua jatkaa 31 päivään joulukuuta 2015 poikkeusta, jonka nojalla Ranska voi soveltaa Korsikassa kulutukseen luovutettuihin savukkeisiin ja muuhun valmistettuun tupakkaan kansallista valmisteverokantaa alhaisempaa verokantaa. Mainittuun ajankohtaan mennessä Korsikassa kulutukseen luovutetun valmistetun tupakan verosäännöt olisi saatettava täysin yhdenmukaiseksi manner-Ranskassa sovellettavien sääntöjen kanssa. Liian jyrkkää muutosta olisi kuitenkin vältettävä, ja sen vuoksi olisi syytä toteuttaa nykyisin Korsikassa kannettavan savukkeiden ja savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan valmisteveron asteittainen korotus.
(12)
Kilpailun vääristymisen ja kauppavirtojen haitallisten muutosten ja siitä seuraavien tulonmenetysten välttämiseksi niissä jäsenvaltioissa, jotka soveltavat korkeita valmisteveroja, koska ne ovat merkittäviä tulonlähteitä sekä terveydellisistä syistä, vaikuttaa aiheelliselta sallia viimeksi mainittujen soveltaa määrällisiä rajoituksia savukkeisiin, joita saadaan tuoda niiden alueelle ilman lisävalmisteveron maksamista silloin, kun kyseisiä savukkeita tuodaan niiden alueelle siirtymäkausia soveltavista jäsenvaltioista. On asianmukaista muuttaa tällaista lupaa soveltaa rajoituksia ottaen huomioon sen tason, jonka yleinen pakollinen vähimmäisverotus on saavuttanut, sekä ne vaikeudet, jotka poikkeuksen saaneet jäsenvaltiot voivat kohdata muiden jäsenvaltioiden alhaisemman verotuksen vuoksi saattaessaan verotustaan asteittain yleisen pakollisen vähimmäisverotason mukaiseksi.
(13)
Unionin vähimmäisverokantojen arvon alenemisen välttämiseksi on korotettava erityisenä määränä ilmaistuja vähimmäisverotasoja sikareiden, pikkusikareiden ja muun piippu- ja savuketupakan kuin savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan osalta.
(14)
Yhtenäisen ja oikeudenmukaisen verotuksen varmistamiseksi savukkeiden, sikareiden ja pikkusikareiden sekä muun piippu- ja savuketupakan määritelmää olisi mukautettava siten, että pituuden perusteella kahtena tai useampana savukkeena pidettäviä tupakkakääröjä pidetään valmisteverotuksessa kahtena tai useampana savukkeena, savuketta monin tavoin muistuttavaa sikaria pidetään valmisteverotuksessa savukkeena, savukkeiksi käärittävää hienoksi leikattua tupakkaa monin tavoin muistuttavaa piippu- ja savuketupakkaa pidetään valmisteverotuksessa hienoksi leikattuna tupakkana, ja tupakanjätteet määritellään selvästi. Ottaen huomioon ne taloudelliset vaikeudet, jotka tämän välittömästä täytäntöönpanosta voisi aiheutua Saksan ja Unkarin asiaankuuluville toimijoille, Saksan liittotasavallalle ja Unkarin tasavallalle olisi annettava lupa lykätä sikareiden ja pikkusikareiden uuden määritelmän täytäntöönpanoa 1 päivään tammikuuta 2015.
(15)
Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (6) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan itseään varten ja unionin edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja sen kansallisen lainsäädännön osaksi saattamista koskevien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkistamaan ne.
(16)
Sen vuoksi direktiivejä 92/79/ETY, 92/80/ETY, 95/59/EY ja valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä 16 päivänä joulukuuta 2008 annettua neuvoston direktiiviä 2008/118/EY (7) olisi muutettava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivi 92/79/ETY seuraavasti:
1)
Korvataan 2 artikla seuraavasti:
”2 artikla
1. Savukkeiden yleisen valmisteveron (paljouden perusteella kannettava valmistevero sekä arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on vähintään 57 prosenttia kulutukseen luovutettujen savukkeiden vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Valmisteveron on oltava vähintään 64 euroa 1 000 savukkeelta riippumatta vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta.
Jäsenvaltioiden, jotka kantavat valmisteveroa vähintään 101 euroa 1 000 savukkeelta vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon perusteella, ei kuitenkaan tarvitse noudattaa ensimmäisessä alakohdassa säädettyä 57 prosentin vaatimusta.
2. Savukkeiden yleisen valmisteveron osuus on 1 päivästä tammikuuta 2014 vähintään 60 prosenttia kulutukseen luovutettujen savukkeiden vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Valmisteveron on oltava vähintään 90 euroa 1 000 savukkeelta riippumatta vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta.
Jäsenvaltioiden, jotka kantavat valmisteveroa vähintään 115 euroa 1 000 savukkeelta vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon perusteella, ei kuitenkaan tarvitse noudattaa ensimmäisessä alakohdassa säädettyä 60 prosentin vaatimusta.
Bulgarialle, Virolle, Kreikalle, Latvialle, Liettualle, Unkarille, Puolalle, ja Romanialle myönnetään siirtymäkausi 31 päivään joulukuuta 2017 ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädettyjen vaatimusten täyttämiseksi.
3. Vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo lasketaan ottamalla huomioon kaikkien kulutukseen luovutettujen savukkeiden kokonaisarvo, joka perustuu kaikki verot sisältävään vähittäismyyntihintaan, jaettuna kulutukseen luovutettujen savukkeiden kokonaismäärällä. Se on määritettävä viimeistään kunkin vuoden maaliskuun 1 päivänä kaikkia tällaisia edeltävänä kalenterivuonna tehtyjä kulutukseen luovutuksia koskevien tietojen perusteella.
4. Jäsenvaltioiden on asteittain korotettava valmisteveroja siten, että 2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset täyttyvät siinä asetettuina määräaikoina.
5. Komissio julkaisee kerran vuodessa sen euron arvon kansallisina valuuttoina, jota sovelletaan yleiseen valmisteveroon.
Sovellettavina vaihtokursseina on käytettävä lokakuun ensimmäisen arkipäivän vaihtokursseja, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Niitä sovelletaan seuraavan kalenterivuoden tammikuun ensimmäisestä päivästä.
6. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa 5 kohdassa edellytetyn vuosittaisen tarkistuksen ajankohtana voimassa olevat valmisteverojen määrät, jos euroina ilmaistuja valmisteverojen määriä muunnettaessa kansallisena valuuttana ilmaistu valmistevero nousisi vähemmän kuin 5 prosenttia tai 5 euroa, joista kahdesta arvosta alhaisempi on otettava huomioon.”
2)
Korvataan 2 a artikla seuraavasti:
”2 a artikla
1. Jos savukkeiden vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo muuttuu jossakin jäsenvaltiossa ja yleisen valmisteveron taso jää sen vuoksi 2 artiklan 1 ja 2 kohdan ensimmäisissä virkkeissä määritettyjä tasoja alhaisemmaksi, kyseinen jäsenvaltio voi olla mukauttamatta veroa enintään muutoksen tapahtumisvuotta seuraavan toisen vuoden tammikuun 1 päivään saakka.
2. Jos jäsenvaltio korottaa savukkeiden arvonlisäverokantaa, se voi alentaa yleistä valmisteveroa siihen määrään asti, joka vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon prosenttiosuutena ilmaistuna vastaa arvonlisäverokannan korotusta, niin ikään ilmaistuna vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon prosenttiosuutena, vaikka kyseinen mukautus alentaa yleisen valmisteveron 2 artiklan 1 ja 2 kohdan ensimmäisissä virkkeissä säädettyä alhaisemmille tasoille, ilmaistuina vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon prosenttiosuutena.
Jäsenvaltion on kuitenkin jälleen korotettava kyseinen vero vähintään kyseisille tasoille viimeistään alentamisvuotta seuraavan toisen vuoden 1 päivänä tammikuuta.”
3)
Korvataan 3 artiklan 4 kohta seuraavasti:
”4. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, Ranska voi jatkaa 1 päivän tammikuuta 2010 ja 31 päivän joulukuuta 2015 välisen ajan alennetun valmisteverokannan soveltamista Korsikan departementeissa kulutukseen luovutettuihin savukkeisiin 1 200 tonnin vuotuiseen kiintiöön saakka. Alennettu verokanta on seuraava:
-
31 päivään joulukuuta 2012 asti, vähintään 44 prosenttia kyseisissä departementeissa kysytyimmän hintaluokan savukkeiden hinnasta,
-
1 päivästä tammikuuta 2013 alkaen, vähintään 50 prosenttia kulutukseen luovutettujen savukkeiden vähimmäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Valmisteveron on oltava vähintään 88 euroa 1 000 savukkeelta riippumatta vähimmäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta,
-
1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen, vähintään 57 prosenttia kulutukseen luovutettujen savukkeiden vähimmäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Valmisteveron on oltava vähintään 90 euroa 1 000 savukkeelta riippumatta vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta.”
4)
Korvataan 4 artikla seuraavasti.
”4 artikla
1. Komissio toimittaa neuvostolle joka neljäs vuosi kertomuksen ja tarvittaessa ehdotuksen tässä direktiivissä säädetyistä valmisteverokannoista ja muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 27 päivänä marraskuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/59/EY (8) 16 artiklassa määritellystä valmisteverojen rakenteesta.
Komission kertomuksessa otetaan huomioon sisämarkkinoiden moitteeton toiminta, valmisteverokantojen todellinen arvo ja perussopimuksen yleiset tavoitteet.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kertomuksen on perustuttava erityisesti jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin.
3. Komissio laatii valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY (9) 43 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen luettelon kertomusta varten tarvittavista tilastotiedoista, lukuun ottamatta yksittäisiin luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin liittyviä tietoja. Helposti jäsenvaltioiden saatavilla olevia tietoja lukuun ottamatta luettelossa on oltava ainoastaan tietoja, joiden kerääminen ja kokoaminen eivät aiheuta jäsenvaltioille kohtuuttomia hallinnollisia rasitteita.
4. Komissio ei saa julkaista eikä muulla tavoin paljastaa näitä tietoja, jos se johtaisi liike-, elinkeino- tai ammattisalaisuuden ilmaisemiseen.
2 artikla
Muutetaan direktiivi 92/80/ETY seuraavasti:
1)
Lisätään 3 artiklan 1 kohtaan alakohdat seuraavasti:
”Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan yleisen valmisteveron (erityisvalmistevero ja/tai arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on 1 päivästä tammikuuta 2011 vähintään 40 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai sen määrä on vähintään 40 euroa kilogrammalta.
Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan yleisen valmisteveron (erityisvalmistevero ja/tai arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on 1 päivästä tammikuuta 2013 vähintään 43 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai sen määrä on vähintään 47 euroa kilogrammalta.
Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan yleisen valmisteveron (erityisvalmistevero ja/tai arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on 1 päivästä tammikuuta 2015 vähintään 46 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai sen määrä on vähintään 54 euroa kilogrammalta.
Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan yleisen valmisteveron (erityisvalmistevero ja/tai arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on 1 päivästä tammikuuta 2018 vähintään 48 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai sen määrä on vähintään 60 euroa kilogrammalta.
Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan yleisen valmisteveron (erityisvalmistevero ja/tai arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on 1 päivästä tammikuuta 2020 vähintään 50 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai sen määrä on vähintään 60 euroa kilogrammalta.
Vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo lasketaan ottamalla huomioon kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan kokonaisarvo, joka perustuu kaikki verot sisältävään vähittäismyyntihintaan, jaettuna kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan kokonaismäärällä. Se on määritettävä viimeistään kunkin vuoden maaliskuun 1 päivänä kaikkia tällaisia edeltävänä kalenterivuonna tehtyjä kulutukseen luovutuksia koskevien tietojen perusteella.
Yleisen valmisteveron, ilmaistuna prosenttiosuutena tai määränä kilogrammaa kohti taikka tiettyä kappalemäärää kohti, on 1 päivästä tammikuuta 2011 alkaen oltava vähintään yhtä suuri kuin seuraavat:
a)
sikarien tai pikkusikarien osalta 5 prosenttia vähittäismyyntihinnasta, johon sisältyvät kaikki verot, taikka 12 euroa 1 000:ta kappaletta kohti tai kilogrammaa kohti;
b)
muun piippu- ja savuketupakan kuin savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan osalta 20 prosenttia vähittäismyyntihinnasta, johon sisältyvät kaikki verot, tai 22 euroa kilogrammaa kohti.”
2)
Korvataan 3 artiklan 4 kohta seuraavasti:
”4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, Ranska voi jatkaa 1 päivän tammikuuta 2010 ja 31 päivän joulukuuta 2015 välisen ajan alennetun valmisteverokannan soveltamista Korsikan departementeissa kulutukseen luovutettuun muuhun valmistettuun tupakkaan kuin savukkeisiin. Alennettu verokanta on seuraava:
a)
sikarit ja pikkusikarit:
vähintään 10 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina;
b)
savukkeiksi käärittävä hienoksi leikattu piippu- ja savuketupakka:
-
31 päivään joulukuuta 2012 asti vähintään 27 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina,
-
1 päivästä tammikuuta 2013 alkaen vähintään 30 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina,
-
1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen vähintään 35 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina;
c)
muu piippu- ja savuketupakka:
vähintään 22 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina.”
3)
Korvataan 4 artikla seuraavasti:
”4 artikla
1. Komissio toimittaa neuvostolle joka neljäs vuosi kertomuksen ja tarvittaessa ehdotuksen tässä direktiivissä säädetyistä valmisteverojen verokannoista ja rakenteesta.
Komission kertomuksessa otetaan huomioon sisämarkkinoiden moitteeton toiminta, valmisteverokantojen todellinen arvo ja perussopimuksen yleiset tavoitteet.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kertomuksen on perustuttava erityisesti jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin.
3. Komissio laatii valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY (10) 43 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen luettelon kertomusta varten tarvittavista tilastotiedoista, lukuun ottamatta yksittäisiin luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin liittyviä tietoja. Helposti jäsenvaltioiden saatavilla olevia tietoja lukuun ottamatta luettelossa on oltava ainoastaan tietoja, joiden kerääminen ja kokoaminen eivät aiheuta jäsenvaltioille kohtuuttomia hallinnollisia rasitteita.
4. Komissio ei saa julkaista eikä muulla tavoin paljastaa näitä tietoja, jos se johtaisi liike-, elinkeino- tai ammattisalaisuuden ilmaisemiseen.
4)
Korvataan 5 artiklan 1 kohta seuraavasti:
”1. Komissio julkaisee kerran vuodessa sen euron arvon kansallisina valuuttoina, jota sovelletaan yleiseen valmisteveroon.
Sovellettavina vaihtokursseina on käytettävä lokakuun ensimmäisen arkipäivän vaihtokursseja, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja joita sovelletaan seuraavan kalenterivuoden tammikuun ensimmäisestä päivästä.”
3 artikla
Muutetaan direktiivi 95/59/EY seuraavasti:
1)
Korvataan 3 artikla seuraavasti:
”3 artikla
1. Seuraavia pidetään sikareina tai pikkusikareina silloin, jos niitä voidaan ja, ottaen huomioon niiden ominaisuudet ja kuluttajien tavanomaiset odotukset, niitä on yksinomaisesti tarkoitus polttaa siten kuin ne olisivat
a)
tupakkakääröjä, joissa on luonnontupakasta valmistettu peitelehti;
b)
tupakkakääröjä, joiden täytteenä on riivitty sekoitus ja joissa on sikarin tavanomaista väriä oleva peitelehti, joka on valmistettu rekonstruoidusta tupakasta ja joka peittää koko tuotteen ja tapauksen mukaan myös suodattimen - ei kuitenkaan holkkia silloin kun kyseessä ovat holkilla varustetut sikarit - jos näiden tupakkakääröjen kappalepaino ilman suodatinta tai holkkia on vähintään 2,3 grammaa ja enintään 10 grammaa ja jos ympärysmitta vähintään kolmannekselta niiden pituutta on vähintään 34 millimetriä.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, Saksa ja Unkari saavat jatkaa direktiivin 95/59/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/10/EY, 3 artiklan soveltamista 31 päivään joulukuuta 2014.”
2)
Korvataan 4 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Valmisteverotuksessa 1 kohdassa tarkoitettua tupakkakääröä on pidettävä kahtena savukkeena, jos se ilman suodatinta tai holkkia on pitempi kuin 8 senttimetriä mutta enintään 11 senttimetriä, kolmena savukkeena, jos se ilman suodatinta tai holkkia on pitempi kuin 11 senttimetriä mutta enintään 14 senttimetriä, ja niin edelleen.”
3)
Korvataan 5 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2.
vähittäismyyntipakkauksiin pakattuja tupakanjätteitä, joita 3 ja 4 artikla eivät koske ja joita voidaan polttaa. Tässä artiklassa ”tupakanjätteillä” tarkoitetaan tupakanlehtien jäännöksiä ja tupakan jalostuksesta tai tupakkatuotteiden valmistuksesta syntyviä sivutuotteita.”
4)
Muutetaan 6 artikla seuraavasti:
a)
korvataan ensimmäisessä alakohdassa ilmaus ”1 millimetrin” ilmauksella ”1,5 millimetrin”;
b)
korvataan toisessa alakohdassa ilmaus ”suurempi kuin 1 millimetrin” ilmauksella ”vähintään 1,5 millimetrin”;
5)
Korvataan 7 artiklan 1 kohta seuraavasti:
”1. Tuotteita, jotka koostuvat osittain muista aineksista kuin tupakasta mutta muuten täyttävät 3 artiklassa säädetyt edellytykset, on pidettävä sikareina ja pikkusikareina.”
6)
Korvataan 8 artiklan 4 kohta seuraavasti:
”4. Tarvittaessa savukkeiden valmistevero voi sisältää vähimmäisveron osuuden edellyttäen, että 16 artiklassa säädettyä verotuksen ja valmisteveron erityisen osan sekarakennetta noudatetaan tarkasti.”
7)
Korvataan 16 artikla seuraavasti:
”16 artikla
1. Savukkeiden valmisteveron erityisen osan prosenttiosuus kokonaisveromäärästä vahvistetaan vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon perusteella.
2. Vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo lasketaan ottamalla huomioon kaikkien kulutukseen luovutettujen savukkeiden kokonaisarvo, joka perustuu kaikki verot sisältävään vähittäismyyntihintaan, jaettuna kulutukseen luovutettujen savukkeiden kokonaismäärällä. Se on määritettävä viimeistään kunkin vuoden maaliskuun 1 päivänä kaikkia tällaisia edeltävänä kalenterivuonna tehtyjä kulutukseen luovutuksia koskevien tietojen perusteella.
3. Valmisteveron erityisen osan on oltava 31 päivään joulukuuta 2013 asti vähintään 5 prosenttia ja korkeintaan 76,5 prosenttia kokonaisveromäärästä, joka syntyy yhdistämällä seuraavat:
a)
erityisvalmistevero;
b)
suhteellinen valmistevero ja arvonlisävero, joka kannetaan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta.
4. Savukkeiden valmisteveron on oltava 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen vähintään 7,5 prosenttia ja korkeintaan 76,5 prosenttia kokonaisveromäärästä, joka syntyy yhdistämällä seuraavat:
a)
erityisvalmistevero;
b)
suhteellinen valmistevero ja arvonlisävero, joka kannetaan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta.
5. Jos savukkeiden vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo jäsenvaltiossa muuttuu tavalla, joka vaikuttaa kokonaisveromäärän prosenttiosuutena ilmaistuun valmisteveron erityiseen osaan siten, että se on alle 5 prosenttia tai 7,5 prosenttia kokonaisveromäärästä sen mukaan, kumpaa sovelletaan, tai yli 76,5 prosenttia kokonaisveromäärästä, kyseinen jäsenvaltio voi, poiketen siitä, mitä 3 ja 4 kohdassa säädetään, olla mukauttamatta erityisvalmisteveron määrää enintään muutoksen tapahtumisvuotta seuraavan toisen vuoden 1 päivään tammikuuta saakka.
6. Sen estämättä, mitä 8 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat jättää tullit savukkeista kannettavan suhteellisen valmisteveron laskentaperusteen ulkopuolelle.
7. Jollei 3, 4, 5 ja 6 kohdasta muuta johdu, jäsenvaltiot voivat kantaa savukkeista vähimmäisvalmisteveron.”
8)
Poistetaan 17 artikla.
4 artikla
Muutetaan direktiivi 2008/118/EY seuraavasti:
Lisätään 46 artiklaan kohta seuraavasti:
”3. Jäsenvaltiot, joita ei tarkoiteta direktiivin 92/79/ETY 2 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa, voivat soveltaa niiden savukkeiden osalta, joita saadaan tuoda niiden alueelle ilman enempien valmisteverojen maksamista, 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen vähintään 300 kappaleen määrällistä rajoitusta savukkeisiin, jotka on tuotu jäsenvaltiosta, joka soveltaa kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti sen 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan säännösten mukaisia valmisteveroja alhaisempia veroja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 32 artiklan soveltamista.
Direktiivin 92/79/ETY 2 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut jäsenvaltiot, jotka kantavat valmisteveroa vähintään 77 euroa 1 000 savukkeelta riippumatta vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta, voivat 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen soveltaa vähintään 300 kappaleen määrällistä rajoitusta savukkeisiin, jotka on tuotu niiden alueelle ilman enempien valmisteverojen maksamista jäsenvaltiosta, joka soveltaa alhaisempaa valmisteveroa mainitun direktiivin 2 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.
Jäsenvaltioiden, jotka soveltavat määrällistä rajoitusta tämän kohdan ensimmäisen ja toisen alakohdan mukaisesti, on ilmoitettava tästä komissiolle. Ne voivat toteuttaa tarvittavat tarkastukset edellyttäen, että nämä tarkastukset eivät vaikuta sisämarkkinoiden asianmukaiseen toimintaan.”
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivästä tammikuuta 2011, jollei tässä direktiivissä toisin säädetä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina.
6 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
7 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 16 päivänä helmikuuta 2010.