EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 439/2010
af 19. maj 2010
om oprettelse af et europæisk asylstøttekontor
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 74 og artikel 78, stk. 1 og 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Formålet med Unionens politik vedrørende et fælles europæisk asylsystem er ifølge Haagprogrammet at oprette et fælles asylområde ved at indføre en effektiv harmoniseret procedure i overensstemmelse med EU's værdier og humanitære tradition.
(2)
Takket være indførelsen af fælles minimumsstandarder er der de senere år gjort store fremskridt hen imod indførelsen af det fælles europæiske asylsystem. Der er imidlertid fortsat store forskelle mellem medlemsstaterne, når det drejer sig om indrømmelse af international beskyttelse og de former, denne beskyttelse antager. Disse forskelle bør mindskes.
(3)
Kommissionen meddelte i sin strategiske plan på asylområdet, der blev vedtaget i juni 2008, at den havde til hensigt at udvikle det fælles europæiske asylsystem ved at foreslå en revision af de eksisterende retlige instrumenter med henblik på større harmonisering af de gældende standarder og ved at øge støtten til det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne, navnlig ved et lovgivningsforslag om oprettelse af et europæisk asylstøttekontor (støttekontoret) for at øge samordningen af det operationelle samarbejde mellem medlemsstaterne, så der sikres en effektiv gennemførelse af de fælles regler.
(4)
I den europæiske pagt om indvandring og asyl, der blev vedtaget i september 2008, bekræftede Det Europæiske Råd højtideligt, at enhver udlænding, der er udsat for forfølgelse, har ret til hjælp og beskyttelse på Den Europæiske Unions område i medfør af Genèvekonventionen af 28. juli 1951 om flygtninges retsstilling, som ændret ved New York-protokollen af 31. januar 1967, og andre relevante traktater. Der var endvidere udtrykkelig enighed om, at et europæisk støttekontor skulle oprettes i 2009.
(5)
Formålet med det praktiske samarbejde på asylområdet er inden for en europæisk retlig ramme at forbedre konvergensen og sikre fortsat kvalitet i medlemsstaternes beslutningsprocedurer på dette område. Der er i de senere år allerede blevet iværksat et betydeligt antal praktiske samarbejdsforanstaltninger, navnlig vedtagelsen af en fælles tilgang for så vidt angår oplysninger om oprindelseslande og indførelse af et fælles europæisk uddannelsesprogram på asylområdet.
(6)
Støttekontoret bør oprettes for at styrke og udvikle disse samarbejdsforanstaltninger. Støttekontoret bør tage behørigt hensyn til resultaterne af disse samarbejdsforanstaltninger og de indhøstede erfaringer.
(7)
Når nogle medlemsstaters asyl- og modtagelsessystemer er udsat for et særligt og uforholdsmæssigt stort pres, navnlig som følge af disse landes geografiske placering eller befolkningsmæssige situation, bør støttekontoret støtte udviklingen af solidaritet inden for Unionen med henblik på at gøre det nemmere at flytte de personer, der nyder international beskyttelse, mellem medlemsstater, samtidig med at det sikres, at asyl- og modtagelsessystemerne ikke misbruges.
(8)
Støttekontoret bør for at kunne opfylde sit mandat bedst muligt være uafhængigt rent teknisk og bør have juridisk, administrativ og økonomisk selvstændighed. Med henblik herpå bør støttekontoret være et EU-organ, der har status som juridisk person, og som udøver de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges det ved denne forordning.
(9)
Støttekontoret bør arbejde tæt sammen med medlemsstaternes asylmyndigheder, med nationale indvandrings- og asyltjenester og andre tjenester og trække på disses kapacitet og ekspertise samt med Kommissionen. Medlemsstaterne bør samarbejde med støttekontoret for at sikre, at det er i stand til at opfylde sit mandat.
(10)
Støttekontoret bør også handle i tæt samarbejde med FN's Flygtningehøjkommissariat (UNHCR) og, når det er hensigtsmæssigt, med relevante internationale organisationer for at drage nytte af disses ekspertise og støtte. Med henblik herpå bør UNHCR's og de øvrige relevante internationale organisationers roller anerkendes fuldt ud, og disse organisationer bør inddrages fuldt ud i støttekontorets arbejde. Økonomiske midler, som støttekontoret stiller til rådighed for UNHCR i henhold til denne forordning, bør ikke resultere i, at UNHCR's aktiviteter dobbeltfinansieres med midler fra andre internationale eller nationale kilder.
(11)
For at støttekontoret kan opfylde sin funktion, og for så vidt det er nødvendigt for udførelsen af dets opgaver, bør det desuden samarbejde med andre EU-organer, navnlig Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser (Frontex), der blev oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 (2), og Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, der blev oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 168/2007 (3).
(12)
Støttekontoret bør samarbejde med Det Europæiske Migrationsnetværk, der blev oprettet ved Rådets afgørelse 2008/381/EF (4), for at undgå, at aktiviteterne overlapper hinanden. Støttekontoret bør også opretholde en tæt dialog med civilsamfundet med henblik på udveksling af oplysninger og samling af viden på asylområdet.
(13)
Støttekontoret bør være et europæisk ekspertisecenter på asylområdet, som har ansvaret for at lette, koordinere og styrke det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne om de mange aspekter af asyl, for at sætte medlemsstaterne bedre i stand til at give international beskyttelse til dem, der er berettiget hertil, og samtidig, hvor det er relevant, behandle dem, der ikke opfylder kravene til international beskyttelse, på en retfærdig og effektiv måde. Støttekontorets mandat bør koncentreres om tre store opgaver, nemlig at bidrage til gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem, at støtte det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne på asylområdet og at støtte de medlemsstater, der er udsat for et særligt pres.
(14)
Støttekontoret bør ikke have direkte eller indirekte beføjelser i forbindelse med de beslutninger, som medlemsstaternes asylmyndigheder træffer angående individuelle ansøgninger om international beskyttelse.
(15)
For at yde og/eller koordinere hurtig og effektiv operationel støtte til medlemsstater, der er udsat for et særligt pres på deres asyl- og modtagelsessystemer, bør støttekontoret på anmodning af de berørte medlemsstater koordinere foranstaltninger til støtte for disse medlemsstater, f.eks. ved at indsætte asylstøttehold bestående af eksperter på asylområdet i disse medlemsstater. Disse hold bør navnlig yde ekspertise med hensyn til tolketjenester, oplysninger om oprindelseslande og viden om behandling og forvaltning af asylsager. Ordningen med asylstøttehold bør være omfattet af denne forordning for at sikre en effektiv indsættelse af holdene.
(16)
Støttekontoret bør opfylde sin funktion på en sådan måde, at det kan tjene som referencegrundlag i kraft af sin uafhængighed, den videnskabelige og tekniske kvalitet af den bistand, det yder, og de oplysninger, det videregiver, gennemsigtigheden af dets procedurer og virkemåde, og dets omhu ved udførelsen af de opgaver, det er pålagt.
(17)
Kommissionen og medlemsstaterne bør være repræsenteret i støttekontorets bestyrelse, så de effektivt kan føre kontrol med dets virksomhed. Bestyrelsen bør om muligt bestå af de operative chefer for medlemsstaternes asylmyndigheder eller deres repræsentanter. Den bør have de nødvendige beføjelser, navnlig til at fastlægge budgettet, kontrollere dets gennemførelse, vedtage passende finansielle bestemmelser, fastlægge gennemsigtige arbejdsprocedurer for støttekontorets beslutningstagning, vedtage årsrapporten om situationen på asylområdet i Unionen og tekniske dokumenter om gennemførelsen af Unionens instrumenter på asylområdet og udnævne en administrerende direktør samt, hvor det er hensigtsmæssigt, udpege et forretningsudvalg. I betragtning af UNHCR's ekspertise på asylområdet bør organisationen have et medlem af bestyrelsen uden stemmeret, så den inddrages fuldt ud i støttekontorets arbejde.
(18)
I betragtning af karakteren af støttekontorets opgaver og den administrerende direktørs rolle og med henblik på at gøre det muligt for Europa-Parlamentet at vedtage en udtalelse om den valgte kandidat inden dennes udnævnelse samt inden en eventuel forlængelse af den pågældendes embedsperiode, bør den administrerende direktør opfordres til at fremkomme med en udtalelse til og besvare spørgsmål fra Europa-Parlamentets kompetente udvalg. Den administrerende direktør bør også forelægge Europa-Parlamentet årsrapporten. Derudover bør Europa-Parlamentet have mulighed for at opfordre den administrerende direktør til at aflægge rapport om, hvorledes udførelsen af dennes opgaver forløber.
(19)
For at sikre støttekontorets fulde selvstændighed og uafhængighed bør det have sit eget budget, der hovedsagelig består af et bidrag fra Unionen. Finansieringen af støttekontoret bør finde sted på grundlag af en aftale med budgetmyndigheden som fastlagt i punkt 47 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (5). Unionens budgetprocedure bør gælde for så vidt angår Unionens bidrag og ethvert tilskud, der ydes over Den Europæiske Unions almindelige budget. Revisionen af regnskaberne bør foretages af Revisionsretten.
(20)
Støttekontoret bør desuden samarbejde med myndigheder i tredjelande og internationale organisationer, der er kompetente på områder, der falder inden for denne forordnings anvendelsesområde, og tredjelande inden for rammerne af samarbejdsaftaler indgået i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).
(21)
I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og til TEUF, har Det Forenede Kongerige og Irland ved skrivelser af 18. maj 2009 meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning.
(22)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.
(23)
Eftersom Danmark som medlemsstat hidtil har bidraget til det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne på asylområdet, bør støttekontoret fremme det operationelle samarbejde med Danmark. Med henblik herpå bør en dansk repræsentant inviteres til at deltage i alle møder i bestyrelsen, der også bør kunne beslutte at invitere danske observatører til arbejdsgruppernes møder, hvor det er relevant.
(24)
For at støttekontoret kan opfylde sin funktion, bør det være åbent for deltagelse af lande, som har indgået aftaler med Unionen, i henhold til hvilke de har indført og anvender EU-retten på de områder, der er omfattet af denne forordning, navnlig Island, Liechtenstein, Norge og Schweiz. Støttekontoret bør desuden, efter aftale med Kommissionen, have mulighed for i overensstemmelse med TEUF at indgå samarbejdsaftaler med andre lande end dem, der har indgået aftaler med Unionen, i henhold til hvilke de har indført og anvender EU-retten. Støttekontoret bør dog under ingen omstændigheder udforme en selvstændig udenrigspolitik.
(25)
Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6) (Finansforordningen), navnlig artikel 185, bør finde anvendelse på støttekontoret.
(26)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (7), bør finde ubegrænset anvendelse på støttekontoret, som bør tiltræde den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber om de interne undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (8).
(27)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (9) bør finde anvendelse på støttekontoret.
(28)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (10) bør finde anvendelse på støttekontorets behandling af personoplysninger.
(29)
De nødvendige bestemmelser vedrørende lokaler til støttekontoret i den medlemsstat, hvor støttekontoret skal have sit hovedsæde, samt de særlige regler, der skal gælde for støttekontorets samlede personale og deres familiemedlemmer, bør fastlægges i en aftale vedrørende hovedsædet. Endvidere bør værtsmedlemsstaten sikre de bedst mulige vilkår for, at støttekontoret kan fungere efter hensigten, herunder med hensyn til børns skolegang og transport, så støttekontoret kan tiltrække højt kvalificerede medarbejdere fra så stort et geografisk område som muligt.
(30)
Målene for denne forordning, nemlig at forbedre gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem, at lette, koordinere og styrke det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne på asylområdet og at yde og/eller koordinere operationel støtte til medlemsstater, der er udsat for et særligt pres på deres asyl- og modtagelsessystemer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(31)
Denne forordning respekterer grundlæggende rettigheder og overholder de principper, som navnlig anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, og bør anvendes i overensstemmelse med retten til asyl, der anerkendes i charterets artikel 18 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL 1
OPRETTELSE AF DET EUROPÆISKE ASYLSTØTTEKONTOR OG STØTTEKONTORETS FUNKTION
Artikel 1
Oprettelse af Det Europæiske Asylstøttekontor
Der oprettes et europæisk asylstøttekontor (støttekontoret) for at bidrage til gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem, styrke det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne på asylområdet og yde og/eller koordinere operationel støtte til medlemsstater, der er udsat for et særligt pres på deres asyl- og modtagelsessystemer.
Artikel 2
Støttekontorets funktion
1. Støttekontoret letter, koordinerer og styrker det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne om de mange aspekter af asyl og bidrager til en bedre gennemførelse af det fælles europæiske asylsystem. I den forbindelse skal støttekontoret inddrages fuldt ud i den eksterne dimension af det fælles europæiske asylsystem.
2. Støttekontoret yder effektiv operationel støtte til medlemsstater, der er udsat for et særligt pres på deres asyl- og modtagelsessystemer, ved at trække på alle de nyttige ressourcer, som det har til rådighed, herunder f.eks. koordinering af ressourcer som tilvejebringes af medlemsstaterne på de betingelser, der er fastsat i denne forordning.
3. Støttekontoret yder videnskabelig og teknisk bistand til Unionens politik og lovgivning på alle de områder, der har direkte eller indirekte indflydelse på asylspørgsmål, så det fuldt ud kan støtte det praktiske samarbejde på asylområdet og udføre sine opgaver effektivt. Det udgør en uafhængig informationskilde vedrørende alle spørgsmål på disse områder.
4. Støttekontoret opfylder sin funktion på en sådan måde, at det kan tjene som referencegrundlag i kraft af sin uafhængighed, den videnskabelige og tekniske kvalitet af den bistand, det yder, og de oplysninger, det videregiver, den gennemsigtighed, der er forbundet med dets procedurer og virkemåde, dets omhu ved udførelsen af de opgaver, det er pålagt, og den it-støtte, der er nødvendig for udøvelsen af dets mandat.
5. Støttekontoret arbejder tæt sammen med medlemsstaternes asylmyndigheder, med nationale indvandrings- og asyltjenester og andre nationale tjenester samt med Kommissionen. Støttekontoret udfører sine opgaver, uden at det berører de opgaver, andre relevante EU-organer er pålagt, og arbejder tæt sammen med disse organer og med UNHCR.
6. Støttekontoret har ingen beføjelser i forbindelse med de beslutninger, som medlemsstaternes asylmyndigheder træffer angående individuelle ansøgninger om international beskyttelse.
KAPITEL 2
STØTTEKONTORETS OPGAVER
AFDELING 1
Støtte til det praktiske samarbejde på asylområdet
Artikel 3
Bedste praksis
Støttekontoret tilrettelægger, fremmer og koordinerer aktiviteter, der muliggør udveksling af oplysninger og identifikation og samling af bedste praksis mellem medlemsstaterne på asylområdet.
Artikel 4
Oplysninger om oprindelseslande
Støttekontoret tilrettelægger, fremmer og koordinerer aktiviteter vedrørende oplysninger om oprindelseslande, navnlig følgende:
a)
indsamling af relevante, pålidelige, præcise og ajourførte oplysninger om oprindelseslande for personer, der ansøger om international beskyttelse, på en gennemsigtig og upartisk måde, ved brug af alle relevante informationskilder, herunder oplysninger, der er indsamlet fra statslige, ikke-statslige og internationale organisationer og EU-institutioner og -organer
b)
udarbejdelse af rapporter om oprindelseslande på grundlag af oplysninger indsamlet i overensstemmelse med litra a)
c)
forvaltning og yderligere udvikling af en portal til indsamling af oplysninger om oprindelseslande og vedligeholdelsen heraf med henblik på at sikre gennemsigtighed i overensstemmelse med de nødvendige regler for adgang til disse oplysninger i henhold til artikel 42
d)
udarbejdelse af et fælles format og en fælles metode til præsentation, kontrol og anvendelse af oplysninger om oprindelseslande
e)
analyse af oplysninger om oprindelseslande på en gennemsigtig måde for at fremme konvergens i vurderingskriterierne og om nødvendigt gøre brug af resultaterne af møder i en eller flere arbejdsgrupper. Denne analyse har ikke til formål at give medlemsstaterne instruktioner med hensyn til indrømmelse af international beskyttelse eller afslag på ansøgninger herom.
Artikel 5
Støtte til flytning inden for Unionen af personer, der nyder international beskyttelse
Når nogle medlemsstaters asyl- og modtagelsessystemer er udsat for et særligt og uforholdsmæssigt stort pres, navnlig som følge af disse landes geografiske placering eller befolkningsmæssige situation, fremmer, letter og koordinerer støttekontoret udvekslingen af oplysninger og andre aktiviteter i forbindelse med flytning inden for Unionen. Flytning inden for Unionen sker alene på basis af aftaler mellem medlemsstater og med samtykke fra den pågældende person, der nyder international beskyttelse, og om nødvendigt i samråd med UNHCR.
Artikel 6
Støtte til uddannelse
1. Støttekontoret fastlægger og udvikler uddannelse, der er tilgængelig for medlemmerne af alle nationale administrationer, domstole og retsinstanser samt nationale tjenester med ansvar for asylspørgsmål i medlemsstaterne. Deltagelse i uddannelse berører ikke nationale systemer og procedurer.
Støttekontoret udvikler sådan uddannelse i tæt samarbejde med medlemsstaternes asylmyndigheder og udnytter, hvor det er relevant, den ekspertise, som akademiske institutioner og andre relevante organisationer har.
2. Støttekontoret forvalter og udvikler et europæisk uddannelsesprogram på asylområdet under hensyntagen til Unionens eksisterende samarbejde på dette område.
3. Den uddannelse, støttekontoret tilbyder, kan være generel, specifik eller temabaseret og kan omfatte metoder til »uddannelse af undervisere« (train-the-trainers-methodology).
4. Specifikke eller tematiske uddannelsesaktiviteter, der vedrører viden og færdigheder inden for asylspørgsmål, omfatter og er ikke begrænset til følgende:
a)
internationale menneskerettigheder og gældende EU-ret på asylområdet, herunder særlige retlige emner og spørgsmål vedrørende retspraksis
b)
spørgsmål vedrørende behandlingen af asylansøgninger fra mindreårige og sårbare personer med særlige behov
c)
interviewteknikker
d)
anvendelse af lægerapporter og juridiske ekspertudtalelser i asylprocedurer
e)
spørgsmål i forbindelse med fremskaffelse og anvendelse af oplysninger om oprindelseslande
f)
modtagelsesforhold, med særlig vægt på sårbare grupper og torturofre.
5. Tilbudte uddannelsesaktiviteter skal være af høj kvalitet og fastlægge en række nøgleprincipper og bedste praksis med henblik på større konvergens i de administrative metoder og afgørelser og retlig praksis under behørig hensyntagen til de nationale domstoles og retsinstansers uafhængighed.
6. Støttekontoret giver de eksperter, som er en del af asylindsatspuljen, jf. artikel 15, den specialuddannelse, der er relevant for deres opgaver og funktioner, og afholder regelmæssige øvelser med de pågældende eksperter i overensstemmelse med den tidsplan for specialuddannelse og øvelser, som er omhandlet i støttekontorets årlige arbejdsprogram.
7. Støttekontoret kan i samarbejde med medlemsstaterne tilrettelægge uddannelsesaktiviteter på disses områder.
Artikel 7
Støtte til de eksterne dimensioner af det fælles europæiske asylsystem
Støttekontoret koordinerer efter aftale med Kommissionen udvekslingen af oplysninger og andre foranstaltninger i forbindelse med spørgsmål i tilknytning til gennemførelsen af instrumenter og mekanismer vedrørende den eksterne dimension af det fælles europæiske asylsystem.
Støttekontoret koordinerer udvekslingen af oplysninger og andre foranstaltninger i forbindelse med genbosætning, som medlemsstater træffer med henblik på at imødekomme flygtninges behov for international beskyttelse i tredjelande og udvise solidaritet med deres værtslande.
Støttekontoret kan inden for rammerne af sit mandat og i overensstemmelse med artikel 49 samarbejde med kompetente myndigheder i tredjelande om tekniske spørgsmål, navnlig med henblik på at fremme og bistå kapacitetsopbygning i tredjelandenes egne asyl- og modtagelsessystemer og gennemføre regionale beskyttelsesprogrammer, samt andre foranstaltninger, der er relevante for varige løsninger.
AFDELING 2
Støtte til medlemsstater, der er udsat for et særligt pres
Artikel 8
Særligt pres på asyl- og modtagelsessystemet
Støttekontoret koordinerer og støtter fælles foranstaltninger til fordel for asyl- og modtagelsessystemer i medlemsstater, der er udsat for et særligt pres, som stiller usædvanligt store og presserende krav til deres modtagelsesfaciliteter og asylsystemer. Et sådant pres kan være kendetegnet ved pludselig tilstrømning af et stort antal tredjelandsstatsborgere, som kan have behov for international beskyttelse, og kan opstå som følge af medlemsstatens geografiske placering eller befolkningsmæssige situation.
Artikel 9
Indsamling og analyse af oplysninger
1. For at kunne evaluere behovene i de medlemsstater, der er udsat for et særligt pres, indsamler støttekontoret, navnlig på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne, UNHCR og eventuelt andre relevante organisationer, oplysninger, der er relevante for identifikation, forberedelse og fastlæggelse af nødforanstaltninger, jf. artikel 10, med henblik på at klare dette pres.
2. På grundlag af data fra de medlemsstater, der er udsat for et særligt pres, identificerer, indsamler og analyserer støttekontoret systematisk oplysninger vedrørende de til rådighed stående strukturer og personaleressourcer, navnlig for så vidt angår oversættelse og tolkning, oplysninger om oprindelseslande og om bistand til behandlingen og forvaltningen af asylsager samt kapaciteten til at modtage asylansøgere i de medlemsstater, der er udsat for et særligt pres, med henblik på at fremme en hurtig og pålidelig gensidig informering af de forskellige medlemsstaters asylmyndigheder.
3. Støttekontoret analyserer data i tilfælde af en pludselig tilstrømning af et stort antal tredjelandsstatsborgere, som kan forårsage et særligt pres på asyl- og modtagelsessystemer, og sikrer hurtig udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen. Støttekontoret gør brug af eksisterende systemer og mekanismer til tidlig varsling og etablerer om nødvendigt et system til tidlig varsling til eget formål.
Artikel 10
Støtteforanstaltninger til medlemsstaterne
På anmodning af de berørte medlemsstater koordinerer støttekontoret foranstaltninger til støtte for medlemsstater, der er udsat for et særligt pres på deres asyl- og modtagelsessystemer, herunder følgende:
a)
foranstaltninger til støtte for medlemsstater, der er udsat for et særligt pres, for at lette den første gennemgang af de asylansøgninger, der behandles af de kompetente nationale myndigheder
b)
foranstaltninger, der skal sikre, at de medlemsstater, der er udsat for et særligt pres, hurtigt kan stille passende modtagelsesfaciliteter til rådighed, navnlig nødindlogering, transport og lægehjælp
c)
de asylstøttehold, hvis virkemåde er fastsat i kapitel 3.
AFDELING 3
Bidrag til gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem
Artikel 11
Indsamling og udveksling af oplysninger
1. Støttekontoret tilrettelægger, koordinerer og fremmer udvekslingen af oplysninger mellem medlemsstaternes asylmyndigheder indbyrdes og mellem Kommissionen og medlemsstaternes asylmyndigheder om gennemførelsen af alle relevante instrumenter, der henhører under gældende EU-ret på asylområdet. Støttekontoret kan med henblik herpå oprette databaser over faktuelle og retlige oplysninger samt retspraksis vedrørende nationale, EU- og internationale instrumenter på asylområdet, idet der bl.a. gøres brug af eksisterende ordninger. Med forbehold af støttekontorets aktiviteter i medfør af artikel 15 og 16 vil ingen personoplysninger blive lagret i sådanne databaser, medmindre støttekontoret har indhentet sådanne oplysninger fra offentligt tilgængelige dokumenter.
2. Støttekontoret indsamler navnlig oplysninger om følgende:
a)
nationale administrationers og myndigheders behandling af ansøgninger om international beskyttelse
b)
national ret på asylområdet og udviklingen heraf, herunder retspraksis.
Artikel 12
Støttekontorets rapporter og andre dokumenter
1. Støttekontoret udarbejder hvert år en rapport om situationen på asylområdet i Unionen, idet der tages behørigt hensyn til allerede foreliggende oplysninger fra andre relevante kilder. I rapporten evaluerer støttekontoret bl.a. resultaterne af de foranstaltninger, der er gennemført i henhold til denne forordning, og foretager en samlet sammenlignende analyse af dem for at forbedre kvaliteten og effektiviteten af og sammenhængen i det fælles europæiske asylsystem.
2. Støttekontoret kan i overensstemmelse med sit arbejdsprogram eller på anmodning af bestyrelsen eller Kommissionen, i tæt samråd med sine arbejdsgrupper og Kommissionen, vedtage tekniske dokumenter om gennemførelsen af EU-instrumenter på asylområdet, herunder retningslinjer og operationelle vejledninger, idet der tages behørigt hensyn til de synspunkter, som medlemsstaterne eller Europa-Parlamentet har givet udtryk for. Når sådanne tekniske dokumenter refererer til spørgsmål vedrørende international flygtningeret, tages der behørigt hensyn til UNHCR's relevante retningslinjer. Dokumenterne har ikke til formål at give medlemsstaterne instruktioner med hensyn til indrømmelse af international beskyttelse eller afslag på ansøgninger herom.
KAPITEL 3
ASYLSTØTTEHOLD
Artikel 13
Koordinering
1. En medlemsstat eller medlemsstater, der er udsat for et særligt pres, kan anmode støttekontoret om indsættelse af et asylstøttehold. Den eller de anmodende medlemsstater giver især en beskrivelse af situationen, angiver formålene med anmodningen om indsættelse og præciserer de forventede behov i forbindelse med indsættelsen, jf. artikel 18, stk. 1.
2. Som svar på en sådan anmodning kan støttekontoret koordinere den nødvendige tekniske og operationelle bistand til den eller de anmodende medlemsstater og indsættelsen af et asylstøttehold i et begrænset tidsrum på denne medlemsstats eller disse medlemsstaters område i henhold til en operationsplan, jf. artikel 18.
Artikel 14
Teknisk bistand
Asylstøtteholdene yder ekspertise som fastsat i den operationsplan, der er omhandlet i artikel 18, navnlig med hensyn til tolketjenester, oplysninger om oprindelseslande og viden om behandlingen og forvaltningen af asylsager inden for rammerne af de foranstaltninger til støtte for medlemsstaterne, der er omhandlet i artikel 10.
Artikel 15
Asylindsatspulje
1. Støttekontorets bestyrelse træffer på forslag af den administrerende direktør og med tre fjerdedeles flertal blandt de stemmeberettigede medlemmer afgørelse om profilerne for og det samlede antal af de eksperter, der skal stilles til rådighed for asylstøtteholdene (i det følgende benævnt »asylindsatspuljen«). Som led i asylindsatspuljen opretter støttekontoret en tolkeliste. Samme procedure anvendes ved alle senere ændringer af profilerne for og det samlede antal af eksperter i asylindsatspuljen.
2. Medlemsstaterne bidrager til asylindsatspuljen gennem en national ekspertpulje etableret i overensstemmelse med de forskellige profiler, der er defineret, og foreslår eksperter, der svarer til de ønskede profiler.
Medlemsstaterne bistår støttekontoret med at udpege tolke til tolkelisten.
Medlemsstaterne kan vælge at indsætte tolke eller at stille dem til rådighed via videokonference.
Artikel 16
Indsættelse af asylstøttehold
1. Oprindelsesmedlemsstatens autonomi med hensyn til udvælgelse af antallet af og profilerne for eksperterne (den nationale pulje) samt varigheden af deres indsættelse bevares. Medlemsstaterne stiller disse eksperter til rådighed efter anmodning fra støttekontoret, medmindre de står i en situation, der i væsentlig grad berører udførelsen af nationale opgaver, f.eks. en situation med utilstrækkeligt personale til at gennemføre procedurerne for fastlæggelse af status for personer, der ansøger om international beskyttelse. Medlemsstaterne meddeler på anmodning af støttekontoret hurtigst muligt antal, navne og profiler for de eksperter fra deres nationale pulje, som så hurtigt som muligt kan stilles til rådighed med henblik på at tilslutte sig et asylstøttehold.
2. Ved fastlæggelsen af sammensætningen af et asylstøttehold tager den administrerende direktør hensyn til den særlige situation, som den medlemsstat, der har anmodet om bistand, står i. Asylstøtteholdet sammensættes i overensstemmelse med den operationsplan, der er omhandlet i artikel 18.
Artikel 17
Procedure for beslutningstagning om indsættelse af asylstøttehold
1. Om nødvendigt kan den administrerende direktør udsende eksperter fra støttekontoret for at vurdere situationen i den medlemsstat, der anmoder om bistand.
2. Den administrerende direktør underretter straks bestyrelsen om enhver anmodning om indsættelse af asylstøttehold.
3. Den administrerende direktør træffer beslutning om anmodningen om indsættelse af asylstøttehold hurtigst muligt og senest fem arbejdsdage fra datoen for modtagelsen af anmodningen. Den administrerende direktør underretter samtidig skriftligt den medlemsstat, der har anmodet om bistand, og bestyrelsen om beslutningen og anfører de vigtigste grunde for beslutningen.
4. Hvis den administrerende direktør beslutter at indsætte et eller flere asylstøttehold, udarbejder støttekontoret og den medlemsstat, der har anmodet om bistand, straks en operationsplan i henhold til artikel 18.
5. Så snart operationsplanen er godkendt, underretter den administrerende direktør de medlemsstater, hvis eksperter skal indgå i asylstøtteholdene, om det nødvendige antal og de ønskede profiler. Disse oplysninger sendes skriftligt til de nationale kontaktpunkter, der er omhandlet i artikel 19, og angiver den dato, hvor indsættelsen skal finde sted. Der fremsendes også en kopi af operationsplanen til dem.
6. Hvis den administrerende direktør er fraværende eller forhindret, træffes beslutningerne om indsættelsen af asylstøtteholdene af den stedfortrædende kontorchef.
Artikel 18
Operationsplan
1. Den administrerende direktør og den medlemsstat, der har anmodet om bistand, fastlægger en operationsplan, som fastsætter de detaljerede betingelser for indsættelsen af asylstøtteholdene. Operationsplanen skal indeholde følgende:
a)
en beskrivelse af situationen inkl. modus operandi og formålene med indsættelsen, herunder det operationelle mål
b)
den forventede varighed af indsættelsen af holdene
c)
det geografiske ansvarsområde i den anmodende medlemsstat, hvor holdene vil blive sat ind
d)
en beskrivelse af opgaver og særlige instrukser for medlemmerne af holdene, herunder om hvilke databaser, de har tilladelse til at foretage søgninger i, samt hvilket udstyr, de må bære i den anmodende medlemsstat, og
e)
sammensætningen af holdene.
2. Alle ændringer eller tilpasninger af operationsplanen skal godkendes af både den administrerende direktør og den anmodende medlemsstat. Støttekontoret sender straks en kopi af den ændrede eller tilpassede operationsplan til de deltagende medlemsstater.
Artikel 19
Nationale kontaktpunkter
Hver medlemsstat udpeger et nationalt kontaktpunkt med henblik på kommunikation med støttekontoret om alle spørgsmål vedrørende asylstøtteholdene.
Artikel 20
Kontaktpunkt på EU-plan
1. Den administrerende direktør udpeger en eller flere af støttekontorets eksperter som kontaktpunkt på EU-plan med ansvar for koordineringen. Den administrerende direktør underretter værtsmedlemsstaten om udpegelsen.
2. Kontaktpunktet på EU-plan tager sig på vegne af støttekontoret af alle spørgsmål vedrørende indsættelsen af asylstøttehold. Kontaktpunktet på EU-plan skal navnlig:
a)
fungere som forbindelsesled mellem støttekontoret og værtsmedlemsstaten
b)
fungere som forbindelsesled mellem støttekontoret og medlemmerne af asylstøtteholdene og yde bistand på vegne af støttekontoret i alle spørgsmål vedrørende betingelserne for indsættelse af disse hold
c)
overvåge, at operationsplanen gennemføres korrekt, og
d)
aflægge rapport til støttekontoret om alle spørgsmål vedrørende indsættelsen af asylstøttehold.
3. Den administrerende direktør kan bemyndige kontaktpunktet på EU-plan til at bistå med at løse eventuel uenighed om gennemførelsen af operationsplanen og indsættelsen af asylstøttehold.
4. Kontaktpunktet på EU-plan tager ved varetagelsen af sine opgaver kun imod instruktioner fra støttekontoret.
Artikel 21
Civilretligt ansvar
1. Når medlemmer af et asylstøttehold udfører opgaver i en værtsmedlemsstat, er denne medlemsstat ansvarlig for den skade, de måtte forvolde under udførelsen af deres opgaver, i overensstemmelse med dens nationale lovgivning.
2. Hvis skaden er forvoldt ved grov uagtsomhed eller forsætligt, kan værtsmedlemsstaten henvende sig til oprindelsesmedlemsstaten for at få beløb, den har udbetalt til skadelidte eller disses retssuccessorer, godtgjort af oprindelsesmedlemsstaten.
3. Med forbehold af eventuelle rettigheder over for tredjemand frafalder hver medlemsstat alle sine krav mod værtsmedlemsstaten eller en anden medlemsstat for skade, den har lidt, undtagen i tilfælde af grov uagtsomhed eller forsæt.
4. Tvister mellem medlemsstater om anvendelsen af denne artikels stk. 2 og 3, som ikke kan løses ved forhandlinger mellem dem, indbringes af dem for Domstolen i overensstemmelse med artikel 273 i TEUF.
5. Med forbehold af eventuelle rettigheder over for tredjemand afholder støttekontoret udgifter i forbindelse med skader på støttekontorets udstyr under indsættelsen, undtagen i tilfælde af grov uagtsomhed eller forsæt.
Artikel 22
Strafferetligt ansvar
Under indsættelsen af et asylstøttehold sidestilles medlemmerne af et asylstøttehold med embedsmænd fra værtsmedlemsstaten for så vidt angår eventuelle strafbare handlinger, der begås mod eller af dem.
Artikel 23
Omkostninger
Stiller medlemsstaterne deres eksperter til rådighed til at indgå i asylstøttehold, dækker støttekontoret fuldt ud omkostninger vedrørende følgende:
a)
rejser fra oprindelsesmedlemsstaten til værtsmedlemsstaten og fra værtsmedlemsstaten til oprindelsesmedlemsstaten
b)
vaccinationer
c)
særlige forsikringsbehov
d)
sundhedsydelser
e)
dagpenge, herunder til indkvartering
f)
støttekontorets tekniske udstyr, og
g)
eksperthonorarer.
KAPITEL 4
STØTTEKONTORETS STRUKTUR
Artikel 24
Støttekontorets administrative og ledelsesmæssige struktur
Støttekontorets administrative og ledelsesmæssige struktur består af:
a)
en bestyrelse
b)
en administrerende direktør og støttekontorets personale.
Støttekontorets administrative og ledelsesmæssige struktur kan bestå af et forretningsudvalg, hvis et sådant udvalg nedsættes i henhold til artikel 29, stk. 2.
Artikel 25
Bestyrelsens sammensætning
1. Bestyrelsen består af et medlem udpeget af hver af de medlemsstater, der er bundet af denne forordning, og to medlemmer udpeget af Kommissionen.
2. Hvert bestyrelsesmedlem kan repræsenteres eller ledsages af en suppleant; når suppleanten ledsager et medlem, deltager den pågældende uden at have stemmeret.
3. Medlemmerne af bestyrelsen udpeges på grundlag af deres erfaring, faglige ansvarlighed og kompetence på højt niveau på asylområdet.
4. En repræsentant for UNHCR er medlem af bestyrelsen uden stemmeret.
5. Bestyrelsens medlemmer udnævnes for tre år. Mandatet kan forlænges. Ved udløbet af deres mandat og ved udtræden fortsætter medlemmerne deres hverv, indtil der er truffet foranstaltning til genudnævnelse eller afløsning.
Artikel 26
Bestyrelsens formandskab
1. Bestyrelsen vælger blandt sine stemmeberettigede medlemmer en formand og en næstformand. Næstformanden afløser automatisk formanden, når denne er forhindret i at udføre sit hverv.
2. Formanden og næstformanden vælges for tre år, og mandatet kan forlænges én gang. Hvis en formand eller næstformand ophører med at være medlem af bestyrelsen under deres mandatperiode som formand eller næstformand, ophører mandatperioden dog automatisk samtidig.
Artikel 27
Bestyrelsesmøder
1. Bestyrelsen indkaldes til møde af formanden. Den administrerende direktør deltager i møderne. Repræsentanten for UNHCR deltager ikke i mødet, når bestyrelsen varetager funktionerne i artikel 29, stk. 1, litra b), h), i), j) og m), og artikel 29, stk. 2, samt når bestyrelsen beslutter at stille økonomiske midler til rådighed til finansiering af aktiviteter, der gør det muligt for støttekontoret at drage nytte af UNHCR's ekspertise på asylområdet, jf. artikel 50.
2. Bestyrelsen afholder mindst to ordinære møder om året. Den træder desuden sammen på formandens initiativ eller efter anmodning fra en tredjedel af medlemmerne.
3. Bestyrelsen kan invitere enhver, hvis udtalelser kan være af interesse, til at deltage i sine møder som observatør.
Danmark inviteres til at deltage i bestyrelsens møder.
4. Bestyrelsens medlemmer kan med forbehold af forretningsordenens bestemmelser bistås af rådgivere eller eksperter.
5. Bestyrelsens sekretariatsopgaver varetages af støttekontoret.
Artikel 28
Afstemningsregler
1. Medmindre andet er fastsat, træffer bestyrelsen beslutning med absolut flertal af sine stemmeberettigede medlemmer. Hvert stemmeberettiget medlem har én stemme. Hvis et medlem ikke er til stede, har medlemmets suppleant stemmeretten.
2. Den administrerende direktør deltager ikke i afstemningen.
3. Formanden deltager i afstemningen.
4. Medlemsstater, der ikke deltager fuldt ud i gældende EU-ret på asylområdet, deltager ikke i afstemningen, når bestyrelsen skal træffe afgørelse inden for rammerne af artikel 29, stk. 1, litra e), og det berørte tekniske dokument udelukkende vedrører et EU-instrument på asylområdet, der ikke er bindende for dem.
5. I bestyrelsens forretningsorden fastlægges mere detaljerede afstemningsregler, herunder regler for, hvornår et medlem kan handle på et andet medlems vegne, samt om nødvendigt regler om beslutningsdygtighed.
Artikel 29
Bestyrelsens opgaver
1. Bestyrelsen sikrer, at støttekontoret udfører de opgaver, det har fået overdraget. Den er støttekontorets planlægnings- og overvågningsorgan. Den har navnlig til opgave:
a)
med et flertal på tre fjerdedele af sine stemmeberettigede medlemmer og efter udtalelse fra Kommissionen at vedtage forretningsordenen
b)
at udnævne den administrerende direktør i overensstemmelse med artikel 30, at udøve disciplinærmyndighed over den administrerende direktør og om nødvendigt suspendere eller afskedige den pågældende
c)
at vedtage en almindelig årsrapport om støttekontorets virksomhed og sende den senest den 15. juni i det følgende år til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten. Den almindelige årsrapport offentliggøres
d)
at vedtage en årsrapport om situationen på asylområdet i Unionen, jf. artikel 12, stk. 1. Rapporten forelægges Europa-Parlamentet. Rådet og Kommissionen kan anmode om ligeledes at få forelagt rapporten
e)
at vedtage de tekniske dokumenter, der er omhandlet i artikel 12, stk. 2
f)
hvert år senest den 30. september på grundlag af et forslag fra den administrerende direktør og efter at have modtaget Kommissionens udtalelse med et flertal på tre fjerdedele af sine stemmeberettigede medlemmer at vedtage støttekontorets arbejdsprogram for det følgende år og sende det til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen. Dette arbejdsprogram vedtages i overensstemmelse med Unionens årlige budgetprocedure og Unionens lovgivningsprogram på asylområdet
g)
at udøve sine funktioner i tilknytning til støttekontorets budget, jf. kapitel 5
h)
at vedtage de nærmere regler for anvendelse af forordning (EF) nr. 1049/2001, jf. artikel 42 i nærværende forordning
i)
at vedtage støttekontorets personalepolitik under overholdelse af bestemmelserne i artikel 38
j)
efter at have anmodet om en udtalelse fra Kommissionen at vedtage en flerårig plan for personalepolitikken
k)
at træffe alle beslutninger med henblik på gennemførelsen af støttekontorets mandat som defineret i denne forordning
l)
at træffe alle beslutninger vedrørende indførelsen og om nødvendigt udviklingen af de informationssystemer, der er fastsat i denne forordning, bl.a. den informationsportal, der er omhandlet i artikel 4, litra c), og
m)
at træffe alle beslutninger vedrørende etableringen og om nødvendigt ændringer i støttekontorets interne arbejdsstrukturer.
2. Bestyrelsen kan nedsætte et forretningsudvalg til at bistå bestyrelsen og den administrerende direktør med forberedelsen af beslutninger, arbejdsprogrammer og aktiviteter, som skal vedtages af bestyrelsen, og, hvis det er nødvendigt i hastende tilfælde, til at træffe visse midlertidige afgørelser på bestyrelsens vegne.
Et sådant forretningsudvalg skal bestå af otte medlemmer, der udpeges blandt medlemmerne af bestyrelsen, heriblandt et af Kommissionens medlemmer i bestyrelsen. Varigheden af mandatet for forretningsudvalgets medlemmer er den samme som for medlemmerne af bestyrelsen.
Repræsentanter for UNHCR eller enhver anden person, hvis udtalelser kan være af interesse, kan på forretningsudvalgets anmodning deltage i forretningsudvalgets møder uden stemmeret.
Støttekontoret fastsætter forretningsudvalgets procedurer i støttekontorets forretningsorden og offentliggøre disse procedurer.
Artikel 30
Udnævnelse af den administrerende direktør
1. Den administrerende direktør udnævnes af bestyrelsen for en periode på fem år blandt de egnede kandidater, der er identificeret ved en almindelig udvælgelsesprøve organiseret af Kommissionen. Denne udvælgelsesprocedure gør det muligt at bekendtgøre en indkaldelse af interessetilkendegivelser i Den Europæiske Unions Tidende og andre steder. Bestyrelsen kan kræve en ny procedure, hvis den ikke finder nogen af kandidaterne på den første liste tilstrækkeligt egnede. Den administrerende direktør udnævnes på grundlag af dennes personlige kvalifikationer og erfaringer på asylområdet samt dennes administrative og ledelsesmæssige kompetencer. Før udnævnelsen opfordres den kandidat, bestyrelsen har valgt, til at fremkomme med en udtalelse til Europa-Parlamentets kompetente udvalg og besvare spørgsmål fra udvalgsmedlemmerne.
Efter denne udtalelse kan Europa-Parlamentet vedtage en udtalelse, hvori der redegøres for dets syn på den valgte kandidat. Bestyrelsen underretter Europa-Parlamentet om, på hvilken måde der er taget hensyn til denne udtalelse. Udtalelsen behandles som personlig og fortrolig, indtil kandidaten er udnævnt.
Inden for de sidste ni måneder af den administrerende direktørs femårige periode foretager Kommissionen en evaluering, hvor den navnlig undersøger:
-
den administrerende direktørs arbejde og
-
støttekontorets opgaver og behov i de følgende år.
2. Bestyrelsen kan under hensyntagen til den nævnte evaluering forlænge den administrerende direktørs embedsperiode én gang med højst tre år, men kun i de tilfælde, hvor en sådan forlængelse er begrundet i støttekontorets funktion og behov.
3. Bestyrelsen underretter Europa-Parlamentet, hvis den har til hensigt at forlænge den administrerende direktørs embedsperiode. Inden for en måned inden forlængelsen af embedsperioden skal den administrerende direktør opfordres til at fremkomme med en udtalelse til Europa-Parlamentets kompetente udvalg og besvare spørgsmål fra udvalgsmedlemmerne.
Artikel 31
Den administrerende direktørs opgaver
1. Støttekontoret ledes af den administrerende direktør, som varetager sit hverv i uafhængighed. Den administrerende direktør er ansvarlig for sine aktiviteter over for bestyrelsen.
2. Med forbehold af Kommissionens, bestyrelsens eller, hvis det oprettes, forretningsudvalgets beføjelser må den administrerende direktør hverken søge eller modtage instruktioner fra nogen regering eller noget andet organ.
3. Den administrerende direktør aflægger på opfordring rapport til Europa-Parlamentet om udførelsen af sine opgaver. Rådet kan opfordre den administrerende direktør til at aflægge rapport om udførelsen af sine opgaver.
4. Den administrerende direktør er støttekontorets repræsentant i retlig henseende.
5. Den administrerende direktør kan bistås af en eller flere kontorchefer. Hvis den administrerende direktør er fraværende eller forhindret, træder en af kontorcheferne i dennes sted.
6. Den administrerende direktør er ansvarlig for den administrative ledelse af støttekontoret og gennemførelsen af de opgaver, der tillægges det ved denne forordning. Den administrerende direktør er navnlig ansvarlig for
a)
den daglige administration af støttekontoret
b)
at udarbejde forslag til støttekontorets arbejdsprogrammer, efter at Kommissionen har afgivet udtalelse
c)
at gennemføre arbejdsprogrammerne og de beslutninger, der træffes af bestyrelsen
d)
at udarbejde de rapporter om oprindelseslande, der er nævnt i artikel 4, litra b)
e)
at udarbejde et udkast til finansforordningen for støttekontoret, der vedtages af bestyrelsen, jf. artikel 37, samt gennemførelsesbestemmelser hertil
f)
at udarbejde et udkast til overslag over støttekontorets indtægter og udgifter samt gennemførelse af dets budget
g)
at udøve de i artikel 38 nævnte beføjelser over for støttekontorets personale
h)
at træffe alle beslutninger vedrørende forvaltningen af de informationssystemer, der er fastsat i denne forordning, bl.a. den informationsportal, der er omhandlet i artikel 4, litra c)
i)
at træffe alle beslutninger vedrørende forvaltningen af støttekontorets interne strukturer og
j)
at koordinere og lede det rådgivende forum, jf. artikel 51. Til dette formål skal den administrerende direktør i samråd med relevante civilsamfundsorganisationer først vedtage en plan for oprettelse af det rådgivende forum. Når det formelt er oprettet, skal den administrerende direktør i samråd med det rådgivende forum vedtage en operationel plan, der omfatter regler for hyppigheden og karakteren af konsultation samt de organisatoriske mekanismer for gennemførelse af artikel 51. Der skal også vedtages gennemsigtige kriterier for løbende deltagelse i det rådgivende forum.
Artikel 32
Arbejdsgrupper
1. Støttekontoret kan inden for rammerne af sit mandat, således som det er fastsat i denne forordning, oprette arbejdsgrupper bestående af eksperter fra de kompetente myndigheder i medlemsstaterne på asylområdet, herunder dommere. Støttekontoret skal oprette arbejdsgrupper med henblik på anvendelse af artikel 4, litra e), og artikel 12, stk. 2. Suppleanter, som udpeges samtidig med eksperterne, kan træde i stedet for disse.
2. Kommissionen deltager altid i arbejdsgrupperne. UNHCR's repræsentanter kan helt eller delvis deltage i møderne i støttekontorets arbejdsgrupper afhængig af arten af de spørgsmål, der behandles.
3. Arbejdsgrupperne kan indkalde alle, hvis udtalelser kan være af interesse, til at deltage i møderne, bl.a. repræsentanter for civilsamfundet, der er aktive på asylområdet.
KAPITEL 5
FINANSIELLE BESTEMMELSER
Artikel 33
Budget
1. Der udarbejdes for hvert regnskabsår, der svarer til kalenderåret, overslag over alle støttekontorets indtægter og udgifter, som opføres på støttekontorets budget.
2. Der skal være ligevægt mellem indtægter og udgifter på støttekontorets budget.
3. Med forbehold af andre indtægter omfatter støttekontorets indtægter:
a)
et bidrag fra Unionen, der opføres på Den Europæiske Unions almindelige budget
b)
eventuelle frivillige bidrag fra medlemsstaterne
c)
beløb, der opkræves for publikationer og andre ydelser leveret af støttekontoret
d)
bidrag fra de associerede lande.
4. Støttekontorets udgifter omfatter bl.a. vederlag til personale, administrations- og infrastrukturudgifter samt driftsomkostninger.
Artikel 34
Opstilling af budgettet
1. Hvert år opstiller den administrerende direktør et udkast til overslag over støttekontorets indtægter og udgifter for det følgende regnskabsår, der omfatter stillingsfortegnelsen, og sender det til bestyrelsen.
2. Bestyrelsen opstiller på grundlag af udkastet et foreløbigt udkast til overslag over støttekontorets indtægter og udgifter for det følgende regnskabsår.
3. Det foreløbige udkast til overslag over støttekontorets indtægter og udgifter sendes senest den 10. februar hvert år til Kommissionen. Bestyrelsen sender senest den 31. marts det endelige udkast til overslag, der skal omfatte et udkast til stillingsfortegnelse, til Kommissionen.
4. Kommissionen sender overslaget til Europa-Parlamentet og Rådet (budgetmyndigheden) sammen med forslaget til Den Europæiske Unions almindelige budget.
5. På grundlag af overslaget opfører Kommissionen de beløb, som den anser for nødvendige på baggrund af stillingsfortegnelsen, og det tilskud, der skal ydes over det almindelige budget, i forslaget til Den Europæiske Unions almindelige budget, som forelægges for budgetmyndigheden i overensstemmelse med artikel 313 og 314 i TEUF.
6. Budgetmyndigheden fastsætter bevillingerne i form af tilskud til støttekontoret.
7. Budgetmyndigheden vedtager støttekontorets stillingsfortegnelse.
8. Støttekontorets budget vedtages af bestyrelsen. Det bliver endeligt efter den endelige vedtagelse af Den Europæiske Unions almindelige budget. Om nødvendigt tilpasses det i overensstemmelse hermed.
9. Bestyrelsen underretter snarest muligt budgetmyndigheden om eventuelle projekter, som den har til hensigt at gennemføre, og som kan få væsentlige finansielle følger for finansieringen af budgettet, navnlig projekter, som vedrører fast ejendom, såsom leje eller køb af bygninger. Den underretter Kommissionen herom.
10. Når en af budgetmyndighedens parter har meddelt, at den agter at fremsætte en udtalelse, sender den udtalelsen til bestyrelsen inden for seks uger fra underretningen om projektet.
Artikel 35
Gennemførelse af budgettet
1. Den administrerende direktør gennemfører støttekontorets budget.
2. Den administrerende direktør sender hvert år budgetmyndigheden alle relevante oplysninger om resultaterne af evalueringsprocedurerne.
Artikel 36
Regnskabsaflæggelse og decharge
1. Støttekontorets regnskabsfører sender senest den 1. marts efter det afsluttede regnskabsår det foreløbige årsregnskab ledsaget af en beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i regnskabsåret til Kommissionens regnskabsfører. Kommissionens regnskabsfører konsoliderer de foreløbige årsregnskaber for institutionerne og de decentraliserede organer i henhold til artikel 128 i Finansforordningen.
2. Senest den 31. marts efter det afsluttede regnskabsår sender Kommissionens regnskabsfører støttekontorets foreløbige årsregnskab ledsaget af beretningen om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i regnskabsåret til Revisionsretten. Beretningen om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i regnskabsåret sendes tillige til Europa-Parlamentet og Rådet.
3. Ved modtagelsen af Revisionsrettens bemærkninger til støttekontorets foreløbige årsregnskab opstiller den administrerende direktør i henhold til artikel 129 i Finansforordningen på eget ansvar støttekontorets endelige årsregnskab og sender det til bestyrelsen med henblik på udtalelse.
4. Bestyrelsen afgiver udtalelse om støttekontorets endelige årsregnskab.
5. Den administrerende direktør sender senest den 1. juli efter det afsluttede regnskabsår det endelige årsregnskab ledsaget af bestyrelsens udtalelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten.
6. Det endelige årsregnskab offentliggøres.
7. Den administrerende direktør sender senest den 30. september Revisionsretten et svar på dennes bemærkninger. Dette svar sendes ligeledes til bestyrelsen.
8. På Europa-Parlamentets anmodning forelægger den administrerende direktør det alle de oplysninger, der er nødvendige for, at dechargeproceduren vedrørende det pågældende regnskabsår kan forløbe tilfredsstillende, jf. Finansforordningens artikel 146, stk. 3.
9. Efter henstilling fra Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, meddeler Europa-Parlamentet inden den 15. maj i år n + 2 den administrerende direktør decharge for gennemførelsen af budgettet for regnskabsår n.
Artikel 37
Finansforordning
Finansforordningen for støttekontoret vedtages af bestyrelsen efter høring af Kommissionen. Den må kun afvige fra Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (11), hvis det er nødvendigt på grund af de særlige forhold, der karakteriserer støttekontorets drift, og Kommissionen på forhånd har givet sit samtykke.
KAPITEL 6
BESTEMMELSER VEDRØRENDE PERSONALE
Artikel 38
Personale
1. Vedtægten for tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte ved De Europæiske Fællesskaber, som er fastlagt i forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (12) (vedtægten), og de regler, som EU-institutionerne sammen har vedtaget om anvendelsen af denne vedtægt og disse ansættelsesvilkår, finder anvendelse på støttekontorets personale, herunder den administrerende direktør.
2. Bestyrelsen vedtager i samråd med Kommissionen de nødvendige gennemførelsesbestemmelser, der er omhandlet i artikel 110 i vedtægten.
3. Støttekontoret udøver over for sine ansatte de beføjelser, som vedtægten tillægger ansættelsesmyndigheden, og de beføjelser, som ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte tillægger den myndighed, der er beføjet til at indgå kontrakter.
4. Bestyrelsen vedtager bestemmelser, der gør det muligt at ansætte nationale eksperter, som medlemsstaterne udsender til støttekontoret.
Artikel 39
Privilegier og immuniteter
Protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter gælder for støttekontoret.
KAPITEL 7
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 40
Retlig status
1. Støttekontoret er et EU-organ. Det har status som juridisk person.
2. Støttekontoret har i hver medlemsstat den mest vidtgående rets- og handleevne, som vedkommende stats lovgivning tillægger juridiske personer. Det kan i særdeleshed erhverve og afhænde fast ejendom og løsøre og optræde som part i retssager.
3. Støttekontoret repræsenteres af sin administrerende direktør.
Artikel 41
Sprogordning
1. Bestemmelserne i forordning nr. 1 af 15. april 1958 om den ordning, der gælder for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område (13), finder anvendelse på støttekontoret.
2. Med forbehold af afgørelser, der træffes på grundlag af artikel 342 i TEUF, udarbejdes den almindelige årsberetning om støttekontorets virksomhed og dets årlige arbejdsprogram, jf. artikel 29, stk. 1, litra c) og f), på alle EU-institutionernes officielle sprog.
3. De oversættelsesopgaver, der er påkrævet i forbindelse med støttekontorets virksomhed, udføres af Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer.
Artikel 42
Aktindsigt
1. Forordning (EF) nr. 1049/2001 finder anvendelse på støttekontorets dokumenter.
2. Bestyrelsen vedtager senest seks måneder efter sit første møde de nærmere regler for anvendelse af forordning (EF) nr. 1049/2001.
3. Der kan i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 1049/2001 klages til ombudsmanden over de beslutninger, som støttekontoret træffer, eller de kan indbringes for Den Europæiske Unions Domstol, på de i henholdsvis artikel 228 og 263 i TEUF fastsatte betingelser.
4. Støttekontorets behandling af personoplysninger er omfattet af forordning (EF) nr. 45/2001.
Artikel 43
Regler for sikkerhedsbeskyttelse af klassificerede informationer og ikke-klassificerede følsomme informationer
1. Støttekontoret anvender sikkerhedsprincipperne i Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom af 29. november 2001 om ændring af dens forretningsorden (14), bl.a. bestemmelserne om udveksling, behandling og opbevaring af klassificerede informationer.
2. Støttekontoret anvender desuden sikkerhedsprincipperne for behandling af ikke-klassificerede følsomme informationer, således som Kommissionen har vedtaget og gennemført dem.
Artikel 44
Bekæmpelse af svig
1. Forordning (EF) nr. 1073/1999 finder ubegrænset anvendelse med henblik på bekæmpelse af svig, korruption og andre retsstridige handlinger.
2. Støttekontoret tiltræder den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 og indfører straks passende bestemmelser, som finder anvendelse på hele støttekontorets personale.
3. I finansieringsafgørelserne samt enhver aftale eller ethvert instrument til gennemførelse heraf fastsættes det udtrykkeligt, at Revisionsretten og OLAF om nødvendigt kan foretage kontrol på stedet hos modtagerne af midler fra støttekontoret og de organer, der er ansvarlige for fordeling heraf.
Artikel 45
Ansvarsordning
1. Støttekontorets ansvar i kontraktforhold bestemmes efter den lovgivning, der finder anvendelse på den pågældende kontrakt.
2. Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i henhold til en voldgiftsbestemmelse i en af støttekontoret indgået aftale.
3. For så vidt angår ansvar uden for kontraktforhold, skal støttekontoret i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsætninger, der er fælles for medlemsstaternes retssystemer, erstatte skader forvoldt af dets afdelinger eller af dets ansatte under udførelsen af deres hverv.
4. Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at afgøre tvister vedrørende de i stk. 3 omhandlede skadeserstatninger.
5. De ansattes personlige ansvar over for støttekontoret fastsættes i den vedtægt, der gælder for dem.
Artikel 46
Evaluering og revision
1. Senest 19. juni 2014 lader støttekontoret foretage en uafhængig ekstern evaluering af sine resultater på grundlag af det mandat, bestyrelsen har givet det efter aftale med Kommissionen. Evalueringen omfatter støttekontorets indvirkning på det praktiske samarbejde på asylområdet og det fælles europæiske asylsystem. Evalueringen skal inden for rammerne af det fastlagte mandat tage behørigt hensyn til de fremskridt, der er gjort, herunder vurdere, om der kræves yderligere foranstaltninger for at sikre effektiv fordeling af ansvar og solidaritet med medlemsstater, der er udsat for et særligt pres. Evalueringen ser især nærmere på et eventuelt behov for at ændre støttekontorets mandat, herunder de finansielle følger af en eventuel ændring, og undersøger endvidere om forvaltningsstrukturen er hensigtsmæssig for udførelsen af støttekontorets opgaver. Evalueringen tager hensyn til de berørte parters synspunkter, både på EU-plan og på nationalt plan.
2. Bestyrelsen træffer efter aftale med Kommissionen afgørelse om tidsplanen for fremtidige evalueringer under hensyntagen til resultaterne af den evaluering, der er nævnt i stk. 1.
Artikel 47
Administrativ kontrol
Støttekontorets virke er underlagt ombudsmandens kontrol i overensstemmelse med artikel 228 i TEUF.
Artikel 48
Samarbejde med Danmark
Støttekontoret skal fremme operationelt samarbejde med Danmark, herunder udveksling af oplysninger og bedste praksis i spørgsmål, der er omfattet af dets aktiviteter.
Artikel 49
Samarbejde med tredjelande og associerede lande
1. Island, Liechtenstein, Norge og Schweiz kan deltage i støttekontorets arbejde som observatører. Der fastlægges nærmere ordninger vedrørende navnlig karakteren, omfanget og udformningen af disse landes deltagelse i støttekontorets arbejde. Disse ordninger omfatter bl.a. bestemmelser om deltagelse i initiativer, der iværksættes af støttekontoret, og om finansielle bidrag og personale. Hvad angår personaleanliggender skal disse ordninger under alle omstændigheder være i overensstemmelse med vedtægten.
2. I forbindelse med spørgsmål, der henhører under støttekontorets aktiviteter, og i det omfang, det er nødvendigt for opfyldelsen af dets opgaver, fremmer støttekontoret, efter aftale med Kommissionen og inden for rammerne af sit mandat det operationelle samarbejde mellem medlemsstaterne og andre tredjelande end dem, der er omhandlet i stk. 1, inden for rammerne af Unionens politik for forbindelser med tredjelande og kan tillige i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i TEUF samarbejde om tekniske aspekter med de kompetente myndigheder i tredjelande på de områder, der er omfattet af denne forordning inden for rammerne af samarbejdsaftaler indgået med disse myndigheder.
Artikel 50
Samarbejde med UNHCR
Støttekontoret samarbejder med UNHCR på de områder, der er omfattet af denne forordning, inden for rammerne af de samarbejdsaftaler, der indgås med UNHCR. Fra støttekontorets side træffer bestyrelsen beslutning om samarbejdsaftaler, herunder deres budgetmæssige følger.
Herudover kan bestyrelsen beslutte, at støttekontoret kan stille økonomiske midler til rådighed for at dække UNHCR's udgifter til aktiviteter, der ikke fremgår af samarbejdsaftalerne. Aktiviteterne skal indgå i de særlige samarbejdsrelationer mellem støttekontoret og UNHCR som fastsat i denne artikel og i artikel 2, stk. 5, artikel 9, stk. 1, artikel 25, stk. 4, og artikel 32, stk. 2. I medfør af artikel 75 i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 finder de relevante bestemmelser i Finansforordningen samt gennemførelsesbestemmelserne hertil anvendelse.
Artikel 51
Det rådgivende forum
1. Støttekontoret opretholder en dialog med relevante civilsamfundsorganisationer og relevante kompetente organer, der er aktive inden for asylpolitik på lokalt, regionalt, nationalt, europæisk eller internationalt plan, og opretter med henblik herpå et rådgivende forum.
2. Det rådgivende forum udgør et middel til udveksling af oplysninger og samling af viden. Det sikrer en tæt dialog mellem støttekontoret og de relevante berørte parter.
3. Det rådgivende forum er åbent for alle relevante berørte parter, jf. stk. 1. Støttekontoret henvender sig til det rådgivende forums medlemmer, hvis der er et særligt behov i tilknytning til de områder, der er fastslået som prioriterede arbejdsområder for støttekontoret.
UNHCR er fast medlem af det rådgivende forum.
4. Støttekontoret anmoder navnlig det rådgivende forum om:
a)
at fremsætte forslag til bestyrelsen vedrørende det årlige arbejdsprogram, der skal vedtages i henhold til artikel 29, stk. 1, litra f)
b)
at give bestyrelsen tilbagemeldinger og foreslå foranstaltninger til opfølgning af den årsrapport, der er omhandlet i artikel 29, stk. 1, litra c), og årsrapporten om situationen på asylområdet i Unionen, der er omhandlet i artikel 12, stk. 1, og
c)
at underrette den administrerende direktør og bestyrelsen om konklusionerne og henstillingerne fra konferencer, seminarer og møder, der vedrører støttekontorets arbejde.
5. Det rådgivende forum mødes mindst en gang om året.
Artikel 52
Samarbejde med Frontex, Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, andre EU-organer samt internationale organisationer
Støttekontoret samarbejder med de EU-organer, hvis virksomhed har tilknytning til dets aktivitetsområde, navnlig med Frontex og Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder samt internationale organisationer med kompetence på de områder, der er omfattet af denne forordning, inden for rammerne af samarbejdsaftaler, der indgås med disse organer i overensstemmelse med TEUF og bestemmelserne vedrørende disse organers kompetence.
Samarbejdet skal skabe synergi mellem de berørte organer og undgå overlapninger af det arbejde, der udføres i henhold til disse forskellige organers mandater.
Artikel 53
Aftale vedrørende hovedsædet og vilkår
De nødvendige dispositioner for at tilvejebringe lokaler til støttekontoret i værtsmedlemsstaten og de faciliteter, som denne medlemsstat skal stille til rådighed, samt de særlige regler, der skal gælde i værtsmedlemsstaten for den administrerende direktør, bestyrelsesmedlemmerne, støttekontorets personale og de pågældendes familiemedlemmer, fastlægges i en aftale vedrørende hovedsædet mellem støttekontoret og værtsmedlemsstaten, der indgås, efter at bestyrelsen har godkendt den. Værtsmedlemsstaten sikrer de bedst mulige vilkår for, at støttekontoret kan fungere efter hensigten, herunder tilbud om skoleundervisning på flere sprog med et europæisk indhold og hensigtsmæssige transportforbindelser.
Artikel 54
Påbegyndelse af støttekontorets virksomhed
Støttekontoret skal være fuldt operationelt senest den 19. juni 2011.
Kommissionen har ansvaret for støttekontorets oprettelse og indledende drift, indtil det har operationel kapacitet til at gennemføre sit eget budget.
Med henblik herpå:
-
kan en tjenestemand i Kommissionen fungere som midlertidig direktør og varetage den administrerende direktørs opgaver, indtil den administrerende direktør indtræder i sit embede, efter at bestyrelsen har udnævnt den pågældende i henhold til artikel 30
-
kan Kommissionens tjenestemænd under den midlertidige direktørs eller den administrerende direktørs ansvar udføre de opgaver, der er pålagt støttekontoret.
Den midlertidige direktør kan anvise alle betalinger, der er omfattet af støttekontorets bevillinger, når bestyrelsen har godkendt dem, og kan indgå kontrakter, herunder ansættelseskontrakter, når støttekontorets stillingsfortegnelse er vedtaget.
Artikel 55
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 19. maj 2010.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 439/2010,
annettu 19 päivänä toukokuuta 2010,
Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston perustamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 74 artiklan sekä 78 artiklan 1 ja 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Yhteistä eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää, jäljempänä ’yhteinen järjestelmä’, koskevalla unionin politiikalla pyritään Haagin ohjelman mukaisesti perustamaan yhteinen turvapaikka-alue tehokkaan ja yhdenmukaistetun menettelyn avulla Euroopan unionin arvojen ja humanitaaristen perinteiden mukaisesti.
(2)
Yhteisen järjestelmän perustamisessa on viime vuosien aikana edistytty merkittävästi yhteisten vähimmäisvaatimusten käyttöönoton ansiosta. Kansainvälisen suojelun myöntämisessä ja tällaisen suojelun muodoissa on kuitenkin edelleen paljon eroja jäsenvaltioiden välillä. Näitä eroja olisi vähennettävä.
(3)
Komissio ilmaisi kesäkuussa 2008 hyväksymässään turvapaikkapolitiikan toimintasuunnitelmassa aikovansa kehittää yhteistä järjestelmää ehdottamalla voimassa olevien säädösten tarkistamista sovellettavien sääntöjen yhdenmukaistamiseksi tehostamalla jäsenvaltioiden käytännön yhteistyölle annettavaa tukea erityisesti säädösehdotuksella, jonka tarkoituksena on perustaa Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirasto, jäljempänä ’tukivirasto’, jäsenvaltioiden välisen operatiivisen yhteistyön yhteensovittamisen tehostamiseksi niin, että yhteisten sääntöjen täytäntöönpano tehostuu.
(4)
Eurooppa neuvosto palautti syyskuussa 2008 hyväksytyssä Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkasopimuksessa juhlallisesti mieliin, että vainotuilla ulkomaalaisilla on oikeus saada apua ja suojelua Euroopan unionin alueella pakolaisten oikeusasemaa koskevan 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn Geneven yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla, ja muiden asiaa koskevien sopimusten mukaisesti. Lisäksi sovittiin nimenomaisesti, että Euroopan tukivirasto perustetaan vuonna 2009.
(5)
Turvapaikka-asioiden käytännön yhteistyön tavoitteena on lähentää jäsenvaltioiden päätöksentekomenettelyjä turvapaikka-asioissa eurooppalaisen lainsäädännön puitteissa ja varmistaa niiden jatkuva laadukkuus. Viime vuosina on jo aloitettu merkittävä määrä käytännön yhteistyötoimenpiteitä, erityisesti yhteisen lähestymistavan omaksuminen alkuperämaata koskeviin tietoihin ja eurooppalaisen turvapaikka-alan koulutusohjelman perustaminen.
(6)
Tukiviraston olisi perustettava, jotta tätä näitä yhteistyötoimia voidaan lujittaa ja kehittää. Tukiviraston olisi otettava asianmukaisesti huomioon nämä yhteistyötoimet ja niistä saadut kokemukset.
(7)
Jos joidenkin jäsenvaltioiden turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmiin kohdistuu erityisiä ja suhteettomia paineita ennen kaikkea niiden maantieteellisen sijainnin tai väestötilanteen vuoksi, tukiviraston olisi tuettava unionin sisäisen solidaarisuuden kehittämistä, jotta edistetään kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden siirtämistä jäsenvaltiosta toiseen, samalla kun pidetään huolta siitä, ettei turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmiä käytetä väärin.
(8)
Jotta tukivirasto voisi hoitaa toimeksiantonsa parhaalla mahdollisella tavalla, sen olisi oltava riippumaton teknisissä kysymyksissä, ja sillä olisi oltava oikeudellinen, hallinnollinen ja taloudellinen itsemääräämisoikeus. Tämän vuoksi tukiviraston olisi oltava unionin elin, joka on oikeushenkilö ja joka käyttää sille tällä asetuksella annettua täytäntöönpanovaltaa.
(9)
Tukiviraston olisi toimittava läheisessä yhteistyössä, näiden valmiuksia ja asiantuntemusta hyödyntäen, jäsenvaltioiden turvapaikkaviranomaisten sekä kansallisten maahanmuutto- ja turvapaikkaviranomaisten ja muiden viranomaisten kanssa, samoin kuin komission kanssa. Jäsenvaltioiden olisi tehtävä yhteistyötä tukiviraston kanssa varmistaakseen, että se voi täyttää toimeksiantonsa.
(10)
Tukiviraston olisi myös toimittava läheisessä yhteistyössä Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun (UNHCR) ja, kun se on tarkoituksenmukaista, merkityksellisten kansainvälisten järjestöjen kanssa hyödyntääkseen niiden asiantuntemusta ja tukea. Tämän vuoksi UNHCR:n samoin kuin muiden merkityksellisten kansainvälisten järjestöjen merkitys olisi tunnustettava kaikilta osin ja kyseiset järjestöt olisi otettava täysimääräisesti mukaan tukiviraston toimintaan. Tukiviraston tämän asetuksen mukaisesti UNHCR:n käyttöön asettamat rahoitusvarat eivät saisi johtaa UNHCR:n toimien muista kansainvälisistä tai kansallisista lähteistä peräisin olevan rahoituksen kanssa päällekkäiseen rahoitukseen.
(11)
Toteuttaakseen tarkoituksensa tukiviraston olisi tehtäviensä täyttämisen edellyttämässä määrin tehtävä lisäksi yhteistyötä muiden unionin elinten kanssa, erityisesti neuvoston asetuksella (EY) N:o 2007/2004 (2) perustetun Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston (Frontex) kanssa ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 168/2007 (3) perustetun Euroopan unionin perusoikeustukiviraston (FRA) kanssa.
(12)
Tukiviraston olisi päällekkäisen toiminnan välttämiseksi sovitettava toimintansa yhteen myös neuvoston päätöksellä 2008/381/EY (4) perustetun Euroopan muuttoliikeverkoston kanssa. Tämän lisäksi tukiviraston olisi pidettävä yllä tiivistä vuoropuhelua kansalaisyhteiskunnan kanssa tietojen vaihtamiseksi ja tietämyksen kokoamiseksi yhteen turvapaikka-asioiden alalla.
(13)
Tukiviraston olisi oltava Euroopan turvapaikka-asiantuntemuksen keskus, jonka vastuulla on jäsenvaltioiden välisen, turvapaikka-asioiden eri osa-alueita koskevan käytännön yhteistyön helpottaminen, yhteensovittaminen ja lujittaminen, jotta jäsenvaltiot voivat antaa paremmin kansainvälistä suojelua siihen oikeutetuille ja samalla tarpeen mukaan käsitellä oikeudenmukaisesti ja tehokkaasti niiden henkilöiden tilanne, joilla ei ole oikeutta kansainväliseen suojeluun. Tukiviraston toimeksiannossa olisi keskityttävä kolmeen päätehtävään: edistää yhteisen järjestelmän täytäntöönpanoa, tukea jäsenvaltioiden käytännön yhteistyötä turvapaikka-asioissa ja antaa tukea erityisten paineiden kohteeksi joutuneille jäsenvaltioille.
(14)
Tukivirastolla ei saisi olla suoria tai epäsuoria valtuuksia jäsenvaltioiden turvapaikkaviranomaisten kansainvälistä suojelua koskevien yksittäisten hakemusten johdosta tekemien päätösten osalta.
(15)
Antaakseen ja/tai sovittaakseen yhteen operatiivista apua nopeasti ja tehokkaasti niille jäsenvaltioille, joiden turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmiin kohdistuu erityisiä paineita, tukiviraston olisi asianomaisten jäsenvaltioiden pyynnöstä sovitettava yhteen näiden jäsenvaltioiden tukemiseksi toteutettavia toimia muun muassa lähettämällä alan asiantuntijoista muodostettuja turvapaikka-asioiden tukiryhmiä näiden jäsenvaltioiden alueille. Näiden tukiryhmien olisi erityisesti tarjottava asiantuntemusta, joka liittyy tulkkauspalveluihin, alkuperämaita koskeviin tietoihin sekä turvapaikkahakemusten käsittelyyn ja hallinnointiin. Turvapaikka-asioiden tukiryhmiä koskevia järjestelyjä olisi säänneltävä tällä asetuksella näiden ryhmien tehokkaan hyödyntämisen varmistamiseksi.
(16)
Tukiviraston olisi täytettävä tarkoituksensa olosuhteissa, joissa se voi toimia auktoriteettina riippumattomuutensa, antamansa avun sekä jakamansa tiedon tieteellisen ja teknisen laadun, menettelyjensä ja toimintatapojensa läpinäkyvyyden sekä sille annettujen tehtäviensä suorittamisessa osoittamansa huolellisuuden ansiosta.
(17)
Komission ja jäsenvaltioiden olisi oltava edustettuina tukiviraston hallintoneuvostossa, jotta ne voivat tehokkaasti valvoa sen toimintaa. Hallintoneuvoston olisi mahdollisuuksien mukaan koostuttava turvapaikkapolitiikasta vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten operatiivisista johtajista tai heidän edustajistaan. Sille olisi annettava tarvittavat valtuudet, erityisesti vahvistaa talousarvio, valvoa sen toteuttamista, hyväksyä tarvittavat varainhoitoa koskevat säännöt, luoda avoimet toimintamenettelyt tukiviraston päätöksentekoa varten, hyväksyä vuosittainen selvitys turvapaikkatilanteesta unionissa ja unionin turvapaikkasäädösten täytäntöönpanoa koskevia teknisiä asiakirjoja sekä nimittää pääjohtaja ja tarpeen mukaan toimeenpaneva komitea. Kun otetaan huomioon UNHCR:n asiantuntemus turvapaikka-asioissa sillä olisi oltava yksi ilman äänioikeutta oleva edustaja hallintoneuvoston jäsenenä, jotta se voisi olla täysimääräisesti mukana tukiviraston toiminnassa.
(18)
Tukiviraston tehtävien luonteen ja pääjohtajan tehtävien vuoksi ja jotta Euroopan parlamentti voisi antaa lausunnon valitusta hakijasta ennen hänen nimittämistään ja myös ennen hänen toimikautensa mahdollista jatkamista, pääjohtajaa olisi kehotettava antamaan lausuma ja vastaamaan kysymyksiin yhdelle tai useammalle Euroopan parlamentin asiassa toimivaltaiselle valiokunnalle. Pääjohtajan olisi lisäksi esiteltävä vuosikertomus Euroopan parlamentille. Lisäksi Euroopan parlamentilla olisi oltava mahdollisuus pyytää pääjohtajaa raportoimaan tehtäviensä hoidosta.
(19)
Tukiviraston täyden itsemääräämisoikeuden ja riippumattomuuden varmistamiseksi sillä olisi oltava oma talousarvio, jonka varat muodostuvat suurimmaksi osaksi unionin rahoitusosuudesta. Tukiviraston rahoittamisen olisi edellytettävä budjettivallan käyttäjän suostumusta talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (5) 47 kohdan mukaisesti. Unionin talousarviomenettelyä olisi sovellettava unionin rahoitusosuuteen ja muihin Euroopan unionin yleisestä talousarviosta maksettaviin avustuksiin. Tilintarkastustuomioistuimen olisi suoritettava tukiviraston tilien tarkastus.
(20)
Tukiviraston olisi tehtävä yhteistyötä kolmansien maiden tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kysymysten osalta toimivaltaisten viranomaisten ja kansainvälisten järjestöjen sekä kolmansien maiden kanssa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, asiaa koskevien määräysten mukaisesti sovittujen työjärjestelyjen puitteissa.
(21)
Euroopan unionista tehdyn sopimukseen, jäljempänä ’SEU-sopimus’, ja SEUT-sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti ovat 18 päivänä toukokuuta 2009 päivätyillä kirjeillä ilmoittaneet haluavansa osallistua tämän asetuksen antamiseen ja soveltamiseen.
(22)
SEU-sopimukseen ja SEUT-sopimukseen, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen antamiseen eikä se sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.
(23)
Ottaen huomioon, että Tanska on jäsenvaltiona tähän asti osallistunut jäsenvaltioiden väliseen käytännön yhteistyöhön turvapaikka-alalla, tukiviraston olisi helpotettava operatiivista yhteistyötä Tanskan kanssa. Tätä varten Tanskan edustaja olisi kutsuttava osallistumaan hallintoneuvoston kaikkiin kokouksiin, ja hallintoneuvosto olisi voitava tarpeen mukaan myös päättää Tanskan tarkkailijoiden kutsumisesta työryhmien kokouksiin.
(24)
Tarkoituksensa toteuttamiseksi tukiviraston olisi oltava avoin sellaisten maiden osallistumiselle, jotka ovat tehneet unionin kanssa sopimuksia, joiden nojalla ne ovat ottaneet käyttöön ja soveltavat unionin lainsäädäntöä tämän asetuksen soveltamisalalla. Tämä koskee erityisesti Islantia, Liechtensteinia, Norjaa ja Sveitsiä. Tukiviraston olisi yhteisymmärryksessä komission kanssa voitava sopia SEUT-sopimuksen määräysten mukaisesti työjärjestelyistä myös muiden maiden kanssa kuin niiden, jotka ovat tehneet unionin kanssa sopimuksia, joiden nojalla ne ovat ottaneet käyttöön ja soveltavat unionin lainsäädäntöä. Tukivirasto ei saisi kuitenkaan missään olosuhteissa laatia itsenäistä ulkoista politiikkaa.
(25)
Tukivirastoon olisi sovellettava Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettua neuvoston asetusta (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (6), jäljempänä ’varainhoitoasetus’, ja erityisesti sen 185 artiklaa.
(26)
Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1073/1999 (7) olisi sovellettava rajoituksetta tukivirastoon, jonka olisi liityttävä 25 päivänä toukokuuta 1999 Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission välillä tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisistä tutkimuksista (8).
(27)
Tukivirastoon olisi sovellettava Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1049/2001 (9).
(28)
Tukiviraston suorittamaan henkilötietojen käsittelyyn olisi sovellettava yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (10).
(29)
Tarvittavat säännökset, jotka koskevat tukiviraston sijoittamista valtioon, jossa sen toimipaikan on määrä olla, sekä tukiviraston henkilöstöä ja heidän perheenjäseniään koskevat erityiset säännöt olisi vahvistettava toimipaikkaa koskevassa sopimuksessa. Lisäksi vastaanottavan jäsenvaltion olisi varmistettava parhaat mahdolliset olosuhteet tukiviraston moitteettomalle toiminnalle, mukaan lukien lasten koulunkäyntimahdollisuudet ja liikenneyhteydet, jotta tukivirasto saisi korkealuokkaisia henkilöresursseja mahdollisimman laajalta maantieteelliseltä alueelta.
(30)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, jotka ovat tarve edistää yhteisen järjestelmän täytäntöönpanoa, helpottaa, sovittaa yhteen ja lujittaa jäsenvaltioiden välistä turvapaikka-asioihin liittyvää käytännön yhteistyötä sekä antaa ja/tai sovittaa yhteen operatiivista apua niille jäsenvaltioille, joiden turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmiin kohdistuu erityisiä paineita, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä SEU-sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
(31)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet, ja sitä olisi sovellettava perusoikeuskirjan 18 artiklassa tunnustetun turvapaikkaoikeuden mukaisesti,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 LUKU
EUROOPAN TURVAPAIKKA-ASIOIDEN TUKIVIRASTON PERUSTAMINEN JA TARKOITUS
1 artikla
Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston perustaminen
Perustetaan Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirasto, jäljempänä ’tukivirasto’, yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän, jäljempänä ’yhteinen järjestelmä’, täytäntöönpanon edistämiseksi, jäsenvaltioiden välisen turvapaikka-asioihin liittyvän käytännön yhteistyön lujittamiseksi sekä operatiivisen avun antamiseksi niille jäsenvaltioille, joiden turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmiin kohdistuu erityisiä paineita, ja/tai tällaisen avun antamisen yhteensovittamiseksi.
2 artikla
Tukiviraston tarkoitus
1. Tukivirasto helpottaa, sovittaa yhteen ja lujittaa turvapaikka-asioiden eri osa-alueita koskevaa jäsenvaltioiden välistä käytännön yhteistyötä ja edistää yhteisen järjestelmän täytäntöönpanoa. Tältä osin tukivirasto osallistuu täysimääräisesti yhteisen järjestelmän ulkoisen ulottuvuuden toteuttamiseen.
2. Tukivirasto antaa tehokasta operatiivista apua niille jäsenvaltioille, joiden turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmiin kohdistuu erityisiä paineita, turvautuen kaikkiin käytössään oleviin käyttökelpoisiin voimavaroihin, mihin voi sisältyä jäsenvaltioiden tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin antamien voimavarojen yhteensovittaminen.
3. Tukivirasto antaa tieteellistä ja teknistä apua unionin politiikkaa ja lainsäädäntöä varten kaikilla suoraan tai välillisesti turvapaikkakysymyksiin vaikuttavilla aloilla, jotta se voi tukea täysimääräisesti käytännön yhteistyötä turvapaikka-asioissa ja hoitaa tehtävänsä tehokkaasti. Sen on oltava kaikkia kysymyksiä näillä aloilla koskeva riippumaton tietolähde.
4. Tukivirasto toteuttaa tarkoitustaan olosuhteissa, joissa se voi toimia auktoriteettina riippumattomuutensa, antamansa avun sekä jakamansa tiedon tieteellisen ja teknisen laadun, toimintatapojensa ja -menettelyjensä avoimuuden sekä sille annettujen tehtävien suorittamisessa osoittamansa huolellisuuden ansiosta, kuten myös toimeksiantonsa hoitamiseksi välttämättömän tietoteknisen tuen ansiosta.
5. Tukivirasto toimii läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden turvapaikkaviranomaisten sekä kansallisten maahanmuutto- ja turvapaikkaviranomaisten ja muiden kansallisten viranomaisten samoin kuin komission kanssa. Tukiviraston on suoritettava tehtävänsä vaikuttamatta muille merkityksellisille unionin elimille asetettuihin tehtäviin, ja sen on toimittava läheisessä yhteistyössä näiden elinten ja UNHRC:n kanssa.
6. Tukivirastolla ei ole valtuuksia sellaisten päätösten osalta, joita jäsenvaltioiden turvapaikkaviranomaiset tekevät kansainvälistä suojelua koskevien yksittäisten hakemusten johdosta.
2 LUKU
TUKIVIRASTON TEHTÄVÄT
1 JAKSO
Turvapaikka-asioissa tehtävän käytännön yhteistyön tukeminen
3 artikla
Parhaat käytännöt
Tukivirasto järjestää, edistää ja sovittaa yhteen toimia, joiden avulla voidaan vaihtaa tietoja sekä osoittaa ja koota yhteen parhaita turvapaikka-asioita koskevia käytäntöjä jäsenvaltioiden kesken.
4 artikla
Alkuperämaita koskevat tiedot
Tukivirasto järjestää, edistää ja sovittaa yhteen toimia, jotka liittyvät alkuperämaita koskeviin tietoihin, ja erityisesti sen on
a)
kerättävä avoimella ja riippumattomalla tavalla kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden alkuperämaihin liittyvää asiaan vaikuttavaa, luotettavaa, täsmällistä ja ajan tasalla olevaa tietoa, käyttäen kaikkia asiaankuuluvia tietolähteitä, mukaan lukien valtiollisilta, valtiosta riippumattomilta ja kansainvälisiltä järjestöiltä sekä unionin toimielimiltä ja elimiltä kerätyt tiedot;
b)
laadittava a alakohdan mukaisesti kerättyjen tietojen perusteella raportteja alkuperämaista;
c)
hallinnoitava, kehitettävä edelleen ja pidettävä yllä avoimuuden varmistamiseksi portaalia, johon kerätään alkuperämaita koskevaa tietoa, tällaisiin tietoihin tutustumista koskevien tarpeellisten sääntöjen mukaisesti 42 artiklan nojalla;
d)
laadittava alkuperämaita koskevan tiedon esittämiselle, todentamiselle ja käytölle yhteinen menettelytapa ja yhteiset menetelmät;
e)
analysoitava alkuperämaita koskevaa tietoa avoimella tavalla arviointiperusteiden lähentämiseksi ja tarpeen mukaan yhden tai useamman työryhmän kokousten tulosten hyödyntämiseksi. Analysoinnin tarkoituksena ei ole antaa jäsenvaltioille kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten hyväksymistä tai hylkäämistä koskevia ohjeita.
5 artikla
Kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden unionin sisällä tapahtuvien siirtojen tukeminen
Sellaisten jäsenvaltioiden osalta, joiden kansallisiin turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmiin kohdistuu erityisiä ja suhteettomia paineita erityisesti niiden maantieteellisen sijainnin tai väestötilanteen vuoksi, tukivirasto edistää, helpottaa ja sovittaa yhteen tietojen vaihtoa ja muita toimia, jotka koskevat unionin sisällä tapahtuvia siirtoja. Unionin sisällä tapahtuvat siirrot on suoritettava ainoastaan sovituilla perusteilla, jäsenvaltioiden kesken ja asianomaisen kansainvälistä suojelua saavan henkilön suostumuksella sekä tarpeen mukaan UNHCR:ää kuullen.
6 artikla
Koulutuksen tukeminen
1. Tukiviraston luotava ja kehitettävä koulutusta, joka on tarkoitettu kaikille jäsenvaltioiden hallinnon ja oikeuslaitoksen työntekijöille sekä kansallisille viranomaisille, jotka vastaavat turvapaikka-asioista jäsenvaltioissa. Koulutukseen osallistuminen ei vaikuta kansallisten järjestelmien ja menettelyjen soveltamiseen.
Tukivirasto kehittää tällaista koulutusta läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden turvapaikkaviranomaisten kanssa ja käyttää tarvittaessa hyväkseen akateemisten instituutioiden ja muiden merkityksellisten organisaatioiden järjestöjen asiantuntemusta.
2. Tukivirasto hallinnoi ja kehittää eurooppalaista turvapaikka-alan koulutusohjelmaa ottaen huomioon olemassa olevan unionin yhteistyön tällä alalla.
3. Tukiviraston tarjoama koulutus voi olla yleistä, erityistä tai temaattista, ja siihen voi sisältyä kouluttajien koulutusta käsittäviä menettelytapoja.
4. Turvapaikka-asioihin liittyvää tietämystä ja osaamista koskevan erityiskoulutuksen tai temaattisen koulutuksen aiheita ovat muun muassa seuraavat:
a)
kansainväliset ihmisoikeudet ja turvapaikka-asioita koskeva unionin säännöstö, mukaan lukien erityiset oikeudelliset ja oikeuskäytäntöä koskevat aiheet;
b)
alaikäisten ja haavoittuvien erityistarpeita omaavien henkilöiden turvapaikkahakemusten käsittelyyn liittyvät kysymykset;
c)
puhuttelutekniikat;
d)
lääketieteellisten ja oikeustieteellisten asiantuntijalausuntojen käyttö turvapaikkamenettelyssä;
e)
alkuperämaita koskevan tiedon tuottamiseen ja käyttöön liittyvät kysymykset;
f)
vastaanotto-olosuhteet mukaan lukien haavoittuville ryhmille ja kidutuksen kohteeksi joutuneille osoitettava erityishuomio.
5. Tarjottavan koulutuksen on oltava korkealuokkaista, ja siinä on määritettävä keskeiset periaatteet ja parhaat käytänteet, jotta hallinnollisia menetelmiä ja päätöksiä sekä oikeuskäytäntöä voidaan lähentää kunnioittaen täysimääräisesti kansallisten tuomioistuinten riippumattomuutta.
6. Tukivirasto järjestää 15 artiklassa tarkoitetussa turvapaikkavalmiushenkilöiden luettelossa oleville asiantuntijoille heidän tehtäviensä edellyttämää erityiskoulutusta, ja se järjestää näille asiantuntijoille myös säännöllisiä harjoituksia tukiviraston vuotuisessa työohjelmassa mainittavan jatkokoulutus- ja harjoitussuunnitelman mukaisesti.
7. Tukivirasto voi järjestää yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa koulutusta niiden alueella.
7 artikla
Yhteisen järjestelmän ulkoisen ulottuvuuden tukeminen
Tukivirasto sovittaa yhteisymmärryksessä komission kanssa yhteen tietojen vaihtoa ja muita toimia, jotka johtuvat yhteisen järjestelmän ulkoiseen ulottuvuuteen liittyvien välineiden ja mekanismien täytäntöönpanosta.
Tukivirasto sovittaa yhteen tietojen vaihtoa ja muita toimia, jotka koskevat jäsenvaltioiden kolmansissa maissa olevien pakolaisten suojelutarpeiden täyttämiseksi ja solidaarisuuden osoittamiseksi vastaanottajamaille toteuttamaa uudelleen sijoittamista.
Tukivirasto voi toimeksiantonsa ja 49 artiklan mukaisesti tehdä yhteistyötä kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa teknisissä kysymyksissä, erityisesti kolmansien maiden omien turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmien valmiuksien edistämiseksi ja vahvistamiseksi sekä alueellisten suojeluohjelmien ja muiden kestäviä ratkaisuja tarjoavien toimien täytäntöön panemiseksi.
2 JAKSO
Erityisten paineiden kohteeksi joutuneiden jäsenvaltioiden tukeminen
8 artikla
Turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmään kohdistuvat erityiset paineet
Tukivirasto sovittaa yhteen ja tukee yhteisiä toimia sellaisten jäsenvaltioiden turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmien tukemiseksi, joihin kohdistuu sellaisia erityisiä paineita, jotka asettavat poikkeuksellisen raskaita ja kiireellisiä vaatimuksia näiden vastaanottopalveluille ja turvapaikkajärjestelmille. Tällaisen paineen aiheuttajana voi olla se, että maahan saapuu äkillisesti suuri määrä mahdollisesti kansainvälistä suojelua tarvitsevia kolmansien maiden kansalaisia, ja se voi aiheutua jäsenvaltion maantieteellisestä sijainnista tai väestötilanteesta.
9 artikla
Tietojen keruu ja tietojen analysointi
1. Voidakseen arvioida erityisten paineiden kohteeksi joutuneiden jäsenvaltioiden tarpeet, tukivirasto kerää erityisesti jäsenvaltioiden, UNHCR:n ja tarvittaessa muiden merkityksellisten järjestöjen toimittamien tietojen perusteella asiaan vaikuttavaa tietoa tällaisista paineista suoriutumista varten tarvittavien, 10 artiklassa tarkoitettujen hätätoimenpiteiden määrittämiseksi, valmistelemiseksi ja määrittelemiseksi.
2. Edistääkseen nopeaa ja luotettavaa keskinäistä tiedonvaihtoa jäsenvaltioiden eri turvapaikkaviranomaisten välillä tukivirasto luetteloi, kerää ja analysoi järjestelmällisesti erityisten paineiden kohteeksi joutuneiden jäsenvaltioiden toimittaman aineiston perusteella tietoja käytettävissä olevista rakenteista ja henkilöstöstä, erityisesti kääntämisen ja tulkkauksen osalta, tietoa alkuperämaista sekä turvapaikkatapausten käsittelyssä ja hallinnoinnissa saatavasta avusta sekä erityisten paineiden kohteeksi joutuneiden jäsenvaltioiden valmiuksista vastaanottaa turvapaikanhakijoita.
3. Tukivirasto analysoi tietoja, jotka koskevat sellaista kolmansien maiden kansalaisten suuren määrän äkillistä saapumista, joka saattaa aiheuttaa erityisiä paineita turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmille, ja varmistaa asiaankuuluvien tietojen nopean vaihdon jäsenvaltioiden ja komission kesken. Tukivirasto käyttää olemassa olevia varhaisvaroitusjärjestelmiä ja -mekanismeja ja perustaa tarvittaessa varhaisvaroitusjärjestelmän omia tarkoituksiaan varten.
10 artikla
Jäsenvaltioille tarjottavat tukitoimet
Tukivirasto sovittaa asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä yhteen toimia, joilla tuetaan sellaisia jäsenvaltioita, joiden turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmät ovat erityisten paineiden kohteena, muun muassa sovittamalla yhteen:
a)
toimia erityisten paineiden kohteeksi joutuneiden jäsenvaltioiden auttamiseksi, jotta helpotetaan toimivaltaisten kansallisten viranomaisten tutkittavina olevien turvapaikkahakemusten alkuarviointia;
b)
toimia, joiden tarkoitus on varmistaa, että erityisten paineiden kohteeksi joutuneissa jäsenvaltioissa pystytään asettamaan käyttöön tarvittavat vastaanottopalvelut, erityisesti hätämajoitus, kuljetukset ja lääkintäapu;
c)
turvapaikka-asioiden tukiryhmien toimintaa, joiden toimintaa koskevista järjestelyistä on säädetty 3 luvussa.
3 JAKSO
Yhteisen järjestelmän täytäntöönpanon edistäminen
11 artikla
Tietojen kerääminen ja vaihtaminen
1. Tukivirasto järjestää, sovittaa yhteen ja edistää kaikkien unionin turvapaikkasäännöstöön kuuluvien asian kannalta merkityksellisten säädösten täytäntöönpanoa koskevaa tiedonvaihtoa jäsenvaltioiden turvapaikkaviranomaisten välillä sekä komission ja jäsenvaltioiden turvapaikkaviranomaisten välillä. Tätä varten tukivirasto voi, käyttäen hyväksi muun muassa olemassa olevia järjestelyjä, luoda tosiseikkoja, oikeussääntöjä ja oikeuskäytäntöä koskevia tietokantoja, joissa on kansallisiin, unionin ja kansainvälisiin turvapaikkasäädöksiin liittyvää tietoa. Tällaisiin tietokantoihin ei saa tallentaa mitään henkilötietoja, ellei tukivirasto ole saanut tietoja julkisesti saatavilla olevista asiakirjoista, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta 15 ja 16 artiklan mukaisiin tukiviraston tehtäviin.
2. Tukivirasto kerää erityisesti tietoja
a)
siitä, miten kansalliset hallintoelimet ja viranomaiset käsittelevät kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia;
b)
kansallisesta turvapaikka-alan ja sen kehittymisestä, oikeuskäytäntö mukaan lukien.
12 artikla
Kertomukset ja muut tukiviraston asiakirjat
1. Tukivirasto laatii vuosittain kertomuksen turvapaikkatilanteesta unionissa ottaen asianmukaisesti huomioon muista asian kannalta merkityksellisistä lähteistä jo saatavilla olevat tiedot. Tukivirasto arvioi osana kertomusta tämän asetuksen nojalla toteutettujen toimien tuloksia ja tekee niistä kattavan vertailevan analyysin, jotta voidaan parantaa yhteisen järjestelmän laatua, johdonmukaisuutta ja tehokkuutta.
2. Tukivirasto voi työohjelmansa mukaisesti taikka hallintoneuvoston tai komission pyynnöstä sekä jäsenvaltioiden tai Euroopan parlamentin ilmaisemat näkemykset asianmukaisesti huomioon ottaen hyväksyä tiiviissä yhteistyössä työryhmiensä ja komission kanssa unionin turvapaikkasäädösten täytäntöönpanoa koskevia teknisiä asiakirjoja, kuten suuntaviivoja ja käsikirjoja. Kun teknisissä asiakirjoissa viitataan kansainväliseen pakolaisoikeuteen liittyviin seikkoihin, niissä on otettava asianmukaisesti huomioon asiaankuuluvat UNHCR:n suuntaviivat. Asiakirjojen tarkoituksena ei ole antaa jäsenvaltioille kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten hyväksymistä tai hylkäämistä koskevia ohjeita.
3 LUKU
TURVAPAIKKA-ASIOIDEN TUKIRYHMÄT
13 artikla
Yhteensovittaminen
1. Yksi tai useampi jäsenvaltio, johon kohdistuu erityisiä paineita, voi pyytää tukivirastoa lähettämään paikan päälle turvapaikka-asioiden tukiryhmän. Tukiryhmän lähettämistä pyytävän yhden tai useamman jäsenvaltion on annettava erityisesti kuvaus tilanteesta, ilmoitettava lähettämistä koskevan pyynnön tavoitteet ja määritettävä lähettämistä koskevat arvioidut tarpeensa 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
2. Tukivirasto voi vastauksena tällaiseen pyyntöön sovittaa yhteen apua pyytäneelle yhdelle tai useammalle jäsenvaltiolle annettavaa tarvittavaa teknistä ja operatiivista tukea sekä turvapaikka-asioiden tukiryhmän lähettämistä kyseisen yhden tai useamman jäsenvaltion alueelle rajoitetuksi ajaksi 18 artiklassa tarkoitetun toimintasuunnitelman perusteella.
14 artikla
Tekninen apu
Turvapaikka-asioiden tukiryhmät tarjoavat 18 artiklassa tarkoitetussa toimintasuunnitelmassa sovitulla tavalla asiantuntemusta erityisesti tulkkauspalvelujen, alkuperämaita koskevien tietojen sekä turvapaikkahakemusten käsittelyn ja hallinnoinnin osalta 10 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioille tarjottavien tukitoimien puitteissa.
15 artikla
Turvapaikkavalmiushenkilöiden luettelo
1. Hallintoneuvosto päättää pääjohtajan ehdotuksesta äänioikeutettujen jäsentensä kolmen neljäsosan enemmistöllä turvapaikka-asioiden tukiryhmissä käytettäväksi annettavien asiantuntijoiden henkilökuvauksista ja kokonaismäärästä (turvapaikkavalmiushenkilöiden luettelo). Tukivirasto laatii tulkkien luettelon osana turvapaikkavalmiushenkilöiden luetteloa. Samaa menettelyä sovelletaan kaikkiin myöhempiin muutoksiin, jotka koskevat turvapaikkavalmiushenkilöiden luettelossa olevien asiantuntijoiden henkilökuvauksia ja kokonaismäärää.
2. Jäsenvaltiot osallistuvat turvapaikkavalmiushenkilöiden luettelon aikaansaamiseen toimittamalla kansallisten asiantuntijoiden luettelon, joka perustuu määriteltyihin henkilökuvauksiin ja johon ne nimeävät asiantuntijoita, jotka vastaavat vaadittuja henkilökuvauksia.
Jäsenvaltiot avustavat tukivirastoa tulkkien nimeämisessä tulkkien luetteloon.
Jäsenvaltiot voivat päättää lähettää tulkkeja alueelle tai asettaa heitä käyttöön videoneuvottelupalvelun välityksellä.
16 artikla
Paikan päälle lähettäminen
1. Kotijäsenvaltio päättää itsenäisesti (kansallisen luettelon) asiantuntijoiden lukumäärästä ja henkilökuvauksesta sekä heidän paikan päälle lähettämisensä kestosta. Jäsenvaltioiden on tukiviraston pyynnöstä asetettava nämä asiantuntijat käyttöön lähettämistä varten, jollei jäsenvaltiossa vallitseva tilanne vaikuta merkittävästi kansallisten tehtävien suorittamiseen, esimerkiksi tapauksessa, jossa kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden aseman määrittämistä varten tarvittavia menettelyjä varten ei ole riittävästi henkilöstöä. Jäsenvaltioiden on tukiviraston pyynnöstä ilmoitettava mahdollisimman pian niiden kansallisessa luettelossa olevien asiantuntijoiden määrä, nimet ja henkilökuvaukset, jotka voidaan asettaa mahdollisimman pian käyttöön turvapaikka-asioiden tukiryhmän jäseninä.
2. Pääjohtajan on lähetettävän turvapaikka-asioiden tukiryhmän kokoonpanoa määrittäessään otettava huomioon apua pyytävässä jäsenvaltiossa vallitseva erityiset olosuhteet. Turvapaikka-asioiden tukiryhmä muodostetaan 18 artiklassa tarkoitettua toimintasuunnitelmaa noudattaen.
17 artikla
Lähettämistä koskeva päätöksentekomenettely
1. Pääjohtaja voi tarvittaessa lähettää tukiviraston asiantuntijoita arvioimaan tilannetta apua pyytävässä jäsenvaltiossa.
2. Pääjohtajan on viipymättä ilmoitettava hallintoneuvostolle turvapaikka-asioiden tukiryhmien lähettämistä koskevasta jäsenvaltion pyynnöstä.
3. Pääjohtajan on tehtävä päätös turvapaikka-asioiden tukiryhmien lähettämistä koskevan pyynnön johdosta mahdollisimman pian ja viimeistään viiden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. Pääjohtaja antaa päätöksen kirjallisesti tiedoksi samaan aikaan sekä apua pyytäneelle jäsenvaltiolle että hallintoneuvostolle mainiten päätöksen keskeiset perustelut.
4. Jos pääjohtaja päättää yhden tai useamman turvapaikka-asioiden tukiryhmän lähettämisestä, tukiviraston ja apua pyytäneen jäsenvaltion on laadittava välittömästi toimintasuunnitelma 18 artiklan mukaisesti.
5. Kun toimintasuunnitelma on hyväksytty, pääjohtajan on ilmoitettava niille jäsenvaltioille, joiden asiantuntijoita on määrä käyttää turvapaikka-asioiden tukiryhmässä, tiedot vaadituista lukumääristä ja henkilökuvauksista. Nämä tiedot on toimitettava kirjallisesti 19 artiklassa tarkoitetuille kansallisille yhteyspisteille ja niissä on ilmoitettava lähettämisen aiottu alkamispäivämäärä. Yhteyspisteelle on toimitettava myös toimintasuunnitelman jäljennös.
6. Pääjohtajan ollessa poissa tai estynyt hänen tehtäviään hoitava yksikön päällikkö tekee turvapaikka-asioiden tukiryhmien lähettämistä koskevat päätökset.
18 artikla
Toimintasuunnitelma
1. Pääjohtaja ja apua pyytänyt jäsenvaltio sopivat toimintasuunnitelmasta, jossa määritellään yksityiskohtaisesti turvapaikka-asioiden tukiryhmien lähettämistä koskevat edellytykset. Toimintasuunnitelmassa on oltava seuraavat tiedot:
a)
tilanteen kuvaus ja toimintatapa sekä lähettämisen tavoitteet, mukaan lukien operatiivinen tavoite;
b)
tukiryhmien lähettämisen ennakoitu kesto;
c)
maantieteellinen vastuualue apua pyytäneessä jäsenvaltiossa, johon tukiryhmät lähetetään;
d)
tukiryhmien jäsenten tehtävien kuvaus ja heille annettavat erityisohjeet, mukaan lukien tietokannat, joita he saavat käyttää sekä varusteet, joita he saavat käyttää apua pyytäneessä jäsenvaltiossa; ja
e)
tukiryhmien kokoonpano.
2. Toimintasuunnitelman muutoksiin tai mukautuksiin on saatava sekä pääjohtajan että apua pyytäneen jäsenvaltion hyväksyntä. Tukivirasto lähettää osallistuville jäsenvaltioille välittömästi jäljennöksen muutetusta tai mukautetusta toimintasuunnitelmasta.
19 artikla
Kansallinen yhteyspiste
Kunkin jäsenvaltion on nimettävä kansallinen yhteyspiste, joka vastaa yhteydenpidosta tukivirastoon kaikissa turvapaikka-asioiden tukiryhmien toimintaan liittyvissä kysymyksissä.
20 artikla
Unionin yhteyshenkilö
1. Pääjohtaja nimeää yhden tai useamman tukiviraston asiantuntijan yhteensovittamisesta vastaavaksi unionin yhteyshenkilöksi. Pääjohtaja ilmoittaa nimeämisestä vastaanottavalle jäsenvaltiolle.
2. Unionin yhteyshenkilö edustaa tukivirastoa kaikissa turvapaikka-asioiden tukiryhmien lähettämiseen liittyvissä asioissa. Erityisesti unionin yhteyshenkilö:
a)
toimii yhdyshenkilönä tukiviraston ja vastaanottavan jäsenvaltion välillä;
b)
toimii yhdyshenkilönä tukiviraston ja turvapaikka-asioiden tukiryhmien jäsenten välillä ja avustaa heitä tukiviraston puolesta kaikissa kysymyksissä, jotka liittyvät näiden ryhmien lähettämisen edellytyksiin;
c)
seuraa toimintasuunnitelman asianmukaista täytäntöönpanoa; ja
d)
raportoi tukivirastolle kaikista turvapaikka-asioiden tukiryhmien lähettämiseen liittyvistä seikoista.
3. Pääjohtaja voi valtuuttaa unionin yhteyshenkilön avustamaan toimintasuunnitelman toteuttamiseen ja tukiryhmien lähettämiseen liittyvien riitojen ratkaisemisessa.
4. Tehtäviään hoitaessaan unionin yhteyshenkilö saa ottaa vastaan ohjeita ainoastaan tukivirastolta.
21 artikla
Siviilioikeudellinen vastuu
1. Kun turvapaikka-asioiden tukiryhmän jäsenet toimivat vastaanottavassa jäsenvaltiossa, tämä jäsenvaltio on vastuussa heidän virantoimituksessa mahdollisesti aiheuttamistaan vahingoista kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.
2. Jos tällainen vahinko johtuu vakavasta laiminlyönnistä tai tahallisuudesta, vastaanottava jäsenvaltio voi ottaa yhteyden kotijäsenvaltioon, jotta tämä korvaisi sille ne määrät, jotka vastaanottava jäsenvaltio on suorittanut vahingon kärsijöille tai heidän oikeudenomistajilleen.
3. Kunkin jäsenvaltion on luovuttava vaatimasta vastaanottavaa jäsenvaltiota tai muutakaan jäsenvaltiota korvaamaan vahinkoja, joita sille on aiheutunut, jollei vahinko ole ollut seurausta vakavasta laiminlyönnistä tai tahallisuudesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ensiksi mainitun jäsenvaltion oikeuksien käyttämistä kolmansia osapuolia kohtaan.
4. Jäsenvaltioiden väliset 2 ja 3 kohdan soveltamista koskevat riidat, joita ei voida ratkaista niiden välisin neuvotteluin, on saatettava unionin tuomioistuimen ratkaistavaksi SEUT-sopimuksen 273 artiklan mukaisesti.
5. Tukivirasto korvaa tukiviraston kalustolle lähettämisen aikana aiheutuneisiin vahinkoihin liittyvät kustannukset, jollei vahinko ole ollut seurausta vakavasta laiminlyönnistä tai tahallisuudesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sen oikeuksien käyttämistä kolmansia osapuolia kohtaan.
22 artikla
Rikosoikeudellinen vastuu
Turvapaikka-asioiden tukiryhmän lähettämisen aikana turvapaikka-asioiden tukiryhmän jäseniä kohdellaan samalla tavalla kuin vastaanottavan jäsenvaltion virkamiehiä sellaisten rikosten osalta, joiden kohteeksi he joutuvat tai joita he tekevät.
23 artikla
Kustannukset
Kun jäsenvaltiot asettavat käyttöön asiantuntijoitaan turvapaikka-asioiden tukiryhmiin lähettämistä varten, tukivirasto vastaa kokonaisuudessaan kustannuksista, jotka liittyvät seuraaviin:
a)
matkat kotijäsenvaltiosta vastaanottavaan jäsenvaltioon ja vastaanottavasta jäsenvaltiosta kotijäsenvaltioon;
b)
rokotukset;
c)
erityisvakuutukset;
d)
terveydenhoito;
e)
päivärahat, asuminen mukaan lukien;
f)
tukiviraston tekninen kalusto; ja
g)
asiantuntijoiden palkkiot.
4 LUKU
TUKIVIRASTON ORGANISAATIO
24 artikla
Tukiviraston hallinto- ja johtamisrakenne
Tukiviraston hallinto- ja johtamisrakenne muodostuu
a)
hallintoneuvostosta;
b)
pääjohtajasta ja tukiviraston henkilöstöstä;
Tukiviraston hallinto- ja johtamisrakenteeseen voi kuulua toimeenpaneva komitea, jos sellainen on perustettu 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
25 artikla
Hallintoneuvoston kokoonpano
1. Kukin tämän asetuksen sitoma jäsenvaltio nimittää hallintoneuvostoon yhden jäsenen ja komissio kaksi jäsentä.
2. Kutakin hallintoneuvoston jäsentä voi edustaa tai hänellä voi olla mukanaan varajäsen; ollessaan jäsenen mukana varajäsenellä ei ole äänioikeutta.
3. Hallintoneuvoston jäsenet nimitetään heidän kokemuksensa, ammatilliseen vastuunsa ja heillä turvapaikka-asioiden alalla olevan korkeatasoisen asiantuntemuksensa perusteella.
4. UNHCR:n edustaja on hallintoneuvoston jäsen ilman äänioikeutta.
5. Hallintoneuvoston jäsenten toimikausi on kolme vuotta. Tämä toimikausi voidaan uusia. Jos jäsenen toimikausi päättyy tai jos jäsen eroaa, hän jatkaa tehtävässään, kunnes hänet on nimitetty uudeksi toimikaudeksi tai hänen tilalleen on nimitetty uusi jäsen.
26 artikla
Hallintoneuvoston puheenjohtaja
1. Hallintoneuvosto valitsee äänioikeutettujen jäsentensä keskuudesta puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan. Varapuheenjohtaja toimii viran puolesta puheenjohtajan sijaisena tämän ollessa estyneenä hoitamasta tehtäviään.
2. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan toimikausi on kolme vuotta, ja tämä toimikausi voidaan uusia vain kerran. Jos heidän jäsenyytensä hallintoneuvostossa päättyy heidän ollessaan puheenjohtajana tai varapuheenjohtajana, toimikausi päättyy samaan aikaan ilman eri toimenpiteitä.
27 artikla
Hallintoneuvoston kokoukset
1. Hallintoneuvosto kokoontuu puheenjohtajansa kutsusta. Tukiviraston pääjohtaja osallistuu kokouksiin. UNHCR:n edustaja ei osallistu kokouksiin, kun hallintoneuvosto suorittaa 29 artiklan 1 kohdan b, h, i, j ja m alakohdan ja 29 artiklan 2 kohdan mukaisia tehtäviä ja kun hallintoneuvosto päättää rahoitusvarojen käyttöön asettamisesta sellaisten toimien rahoittamiseksi, joiden avulla tukivirasto voi 50 artiklan mukaisesti hyödyntää UNHCR:n asiantuntemusta turvapaikkakysymyksissä.
2. Hallintoneuvosto pitää vähintään kaksi sääntömääräistä kokousta vuodessa. Lisäksi se kokoontuu puheenjohtajansa aloitteesta tai jos kolmannes sen jäsenistä sitä pyytää.
3. Hallintoneuvosto voi kutsua kokouksiinsa tarkkailijoiksi henkilöitä, joiden lausunnoilla voi olla merkitystä.
Tanska kutsutaan osallistumaan hallintoneuvoston kokouksiin.
4. Hallintoneuvoston jäsenten apuna voi olla neuvonantajia tai asiantuntijoita, jollei sen työjärjestyksestä muuta johdu.
5. Tukivirasto huolehtii hallintoneuvoston sihteeristön tehtävistä.
28 artikla
Äänestys
1. Jollei toisin ole säädetty, hallintoneuvosto tekee päätöksensä äänioikeutettujen jäsentensä äänten ehdottomalla enemmistöllä. Kullakin äänioikeutetulla jäsenellä on yksi ääni. Jäsenen poissa ollessa hänen varajäsenellään on oikeus käyttää äänioikeutta.
2. Pääjohtajalla ei ole äänioikeutta.
3. Puheenjohtaja osallistuu äänestykseen.
4. Jäsenvaltiot, jotka eivät osallistu kaikilta osin unionin turvapaikka-alan säännöstöön, eivät osallistu äänestykseen, jos hallintoneuvoston on määrä tehdä 29 artiklan 1 kohdan e alakohdan soveltamisalaan kuuluvia päätöksiä, kun kyseessä oleva tekninen asiakirja liittyy yksinomaan sellaiseen unionin turvapaikkasäädökseen, joka ei niitä sido.
5. Hallintoneuvoston työjärjestyksessä määritellään yksityiskohtaisemmat äänestystä koskevat järjestelyt, erityisesti olosuhteet, joissa jäsen voi toimia toisen jäsenen puolesta, sekä tarvittaessa päätösvaltaisuutta koskevat vaatimukset.
29 artikla
Hallintoneuvoston tehtävät
1. Hallintoneuvosto huolehtii siitä, että tukivirasto hoitaa sille osoitetut tehtävät. Hallintoneuvosto on tukiviraston suunnittelu- ja valvontaelin. Erityisesti se:
a)
hyväksyy työjärjestyksensä kaikkien äänioikeutettujen jäsentensä kolmen neljäsosan enemmistöllä ja saatuaan komission lausunnon;
b)
nimittää 30 artiklan mukaisesti pääjohtajan, käyttää pääjohtajaan nähden kurinpitovaltaa ja tarvittaessa pidättää hänet virantoimituksesta tai erottaa hänet;
c)
hyväksyy vuosittaisen yleiskertomuksen tukiviraston toiminnasta ja toimittaa sen seuraavan vuoden kesäkuun 15 päivänä Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle. Vuosittainen yleiskertomus on julkistettava;
d)
hyväksyy 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti unionin turvapaikkatilannetta koskevan vuosittaisen kertomuksen. Kertomus toimitetaan Euroopan parlamentille. Neuvosto ja komissio voivat pyytää, että selvitys toimitetaan myös niille;
e)
hyväksyy 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tekniset asiakirjat;
f)
hyväksyy kunkin vuoden syyskuun 30 päivään mennessä pääjohtajan esittämän luonnoksen perusteella ja komission lausunnon saatuaan äänioikeutettujen jäsentensä kolmen neljäsosan enemmistöllä tukiviraston seuraavan vuoden työohjelman ja toimittaa sen Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle; Työohjelma hyväksytään unionin vuotuisen talousarviomenettelyn ja turvapaikka-asioita koskevan unionin lainsäädäntöohjelman mukaisesti;
g)
hoitaa tukiviraston talousarvioon liittyvät 5 luvussa säädetyt tehtävänsä;
h)
hyväksyy asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt tämän asetuksen 42 artiklan mukaisesti;
i)
hyväksyy tukiviraston henkilöstöpolitiikan 38 artiklan mukaisesti;
j)
hyväksyy monivuotisen henkilöstöpoliittisen suunnitelman pyydettyään komissiolta lausunnon asiasta;
k)
tekee päätökset, joita tässä asetuksessa määritellyn tukiviraston toimeksiannon täyttäminen edellyttää;
l)
tekee päätökset tässä asetuksessa säädettyjen tietojärjestelmien, erityisesti 4 artiklan b kohdassa tarkoitetun tietoportaalin, luomisesta ja tarvittaessa jatkokehittelystä; ja
m)
tekee päätökset tukiviraston sisäisten työskentelyrakenteiden luomisesta ja tarvittaessa muuttamisesta;
2. Hallintoneuvosto voi perustaa toimeenpanevan komitean avustamaan hallintoneuvostoa ja pääjohtajaa niiden päätösten, työohjelman ja toimien valmistelussa, jotka hallintoneuvoston on määrä hyväksyä, ja tarvittaessa tekemään kiireellisissä tapauksissa tiettyjä väliaikaisia päätöksiä hallintoneuvoston puolesta.
Toimeenpaneva komitea koostuu hallintoneuvoston jäsenten keskuudesta nimetyistä kahdeksasta jäsenestä, joista yhden on oltava toinen komission nimittämistä hallintoneuvoston jäsenistä. Toimeenpanevan komitean jäsenten toimikausi on sama kuin hallintoneuvoston jäsenten.
UNHCR:n edustajat tai muut henkilöt, joiden lausunnoilla voi olla merkitystä, voivat toimeenpanevan komitean pyynnöstä osallistua toimeenpanevan komitean kokouksiin ilman äänioikeutta.
Tukivirasto vahvistaa toimeenpanevan komitean toimintamenettelyt tukiviraston työjärjestyksessä ja julkistaa ne.
30 artikla
Pääjohtajan nimittäminen
1. Hallintoneuvosto nimittää pääjohtajan viideksi vuodeksi komission järjestämässä avoimessa kilpailussa soveltuviksi hakijoiksi kelpuutettujen henkilöiden keskuudesta. Tämä valintamenettely edellyttää, että Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja muualla julkaistaan kiinnostuksenilmaisupyyntö. Hallintoneuvosto voi vaatia uutta menettelyä, jos se katsoo, ettei yksikään ensimmäisessä luettelossa oleva hakija ole soveltuva. Pääjohtaja nimitetään hänen henkilökohtaisten ansioidensa, turvapaikka-alalla hankkimansa kokemuksen sekä hallinto- ja johtamistaitojensa perusteella. Hallintoneuvoston valitsema ehdokas kutsutaan ennen nimittämistä antamaan lausuma yhdelle tai useammalle Euroopan parlamentin asiassa toimivaltaiselle valiokunnalle ja vastaamaan niiden jäsenten esittämiin kysymyksiin.
Lausuman antamisen jälkeen Euroopan parlamentti voi antaa lausunnon, jossa se esittää näkemyksensä valitusta hakijasta. Hallintoneuvosto ilmoittaa Euroopan parlamentille, miten tämä lausunto on otettu huomioon. Lausuntoa on käsiteltävä henkilökohtaisena ja luottamuksellisena, kunnes hakija nimitetään.
Pääjohtajan viisivuotiskauden yhdeksän viimeisen kuukauden kuluessa komissio suorittaa arvioinnin, jossa se ottaa huomioon erityisesti
-
pääjohtajan saavuttamat tulokset; ja
-
tukiviraston seuraavien vuosien tehtävät ja tarpeet.
2. Hallintoneuvosto voi arvioinnin huomioon ottaen jatkaa pääjohtajan toimikautta kerran enintään kolmella vuodella, mutta ainoastaan, jos tällainen jatkaminen on tukiviraston tarkoituksen ja tarpeiden vuoksi perusteltua.
3. Hallintoneuvoston on ilmoitettava Euroopan parlamentille aikomuksestaan jatkaa pääjohtajan toimikautta. Pääjohtaja on kutsuttava toimikautensa jatkamista edeltävän kuukauden aikana antamaan lausuma Euroopan parlamentin yhdelle tai useammalle asiassa toimivaltaiselle valiokunnalle ja vastaamaan niiden jäsenten esittämiin kysymyksiin.
31 artikla
Pääjohtajan tehtävät
1. Tukivirastoa johtaa sen pääjohtaja, joka hoitaa tehtäviään riippumattomasti. Pääjohtaja vastaa toimistaan hallintoneuvostolle.
2. Pääjohtaja ei saa pyytää eikä ottaa vastaan ohjeita miltään hallitukselta eikä miltään muulta elimeltä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission, hallintoneuvoston tai mahdollisesti perustetun toimeenpanevan komitean toimivaltaa.
3. Pääjohtaja raportoi pyydettäessä Euroopan parlamentille tehtäviensä hoidosta. Neuvosto voi kehottaa pääjohtajaa raportoimaan tehtäviensä hoidosta.
4. Pääjohtaja on tukiviraston laillinen edustaja.
5. Pääjohtajaa voi avustaa yksi tai useampi yksikön päällikkö. Pääjohtajan ollessa poissa tai estyneenä hänen tehtäviään hoitaa yksikön päällikkö.
6. Pääjohtaja vastaa tukiviraston hallinnollisesta johtamisesta ja sille tällä asetuksella asetettujen tehtävien täytäntöön panemisesta. Pääjohtajan vastuulla on erityisesti
a)
huolehtia tukiviraston päivittäisestä hallinnosta;
b)
laatia tukiviraston työohjelmat komission lausunnon saatuaan;
c)
toteuttaa työohjelmat ja panna hallintoneuvoston tekemät päätökset täytäntöön;
d)
laatia 4 artiklan b alakohdassa tarkoitetut alkuperämaita koskevat raportit;
e)
valmistella 37 artiklan nojalla annettavat tukiviraston varainhoitoa koskevat säännöt, jotka hallintoneuvosto hyväksyy, ja niiden täytäntöönpanotoimenpiteet;
f)
laatia ehdotus ennakkoarvioksi tukiviraston tuloista ja menoista ja sen talousarvion toteuttamisesta;
g)
käyttää tukiviraston henkilöstön suhteen 38 artiklassa säädettyä toimivaltaa;
h)
tehdä päätökset tässä asetuksessa säädettyjen tietojärjestelmien, mukaan lukien 4 artiklan c kohdassa tarkoitetun tietoportaalin, hallinnoinnista;
i)
tehdä päätökset tukiviraston sisäisten työskentelyrakenteiden hallinnoinnista;
j)
jäljempänä 51 artiklassa tarkoitetun neuvoa-antavan ryhmän yhteensovittaminen ja toiminta. Tätä varten pääjohtaja merkityksellisiä kansalaisyhteiskunnan järjestöjä kuullen ensin hyväksyy neuvoa-antavan ryhmän perustamista koskevan suunnitelman. Neuvoa-antavan ryhmän virallisen perustamisen jälkeen pääjohtaja hyväksyy sitä kuullen toimintasuunnitelman, joka sisältää kuulemisten tiheyttä ja luonnetta koskevat säännöt sekä 51 artiklan täytäntöönpanoa koskevat organisatoriset mekanismit. Lisäksi on hyväksyttävä avoimet perusteet jatkuvalle neuvoa-antavaan ryhmään osallistumiselle.
32 artikla
Työryhmät
1. Tukivirasto voi osana tässä asetuksessa säädettyä toimeksiantoaan perustaa työryhmiä, jotka muodostuvat sellaisista jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten asiantuntijoista, jotka toimivat turvapaikkakysymysten parissa, tuomarit mukaan lukien. Tukivirasto perustaa työryhmiä 4 artiklan e alakohdan ja 12 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi. Asiantuntijoita voivat edustaa sijaiset, jotka nimetään samalla kertaa.
2. Komissiolla on oikeus osallistua työryhmien toimintaan. UNHCR:n edustajat voivat osallistua tukiviraston työryhmien kokouksiin käsiteltävien kysymysten luonteesta riippuen täysimääräisesti tai osan aikaa.
3. Työryhmät voivat kutsua kokouksiinsa henkilöitä, joiden lausunnoilla voi olla merkitystä, turvapaikkakysymysten parissa toimivien kansalaisyhteiskunnan järjestöjen edustajat mukaan lukien.
5 LUKU
VARAINHOITOA KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET
33 artikla
Talousarvio
1. Tukiviraston kaikista tuloista ja menoista laaditaan kutakin kalenterivuotta vastaavaa varainhoitovuotta varten arvio, jonka perusteella tulot ja menot otetaan tukiviraston talousarvioon.
2. Talousarvioon otettavien tulojen ja menojen on oltava tasapainossa.
3. Sulkematta pois muita tulonlähteitä tukiviraston tulot koostuvat seuraavista:
a)
Euroopan unionin yleiseen talousarvioon otettu yhteisön maksuosuus;
b)
jäsenvaltioiden mahdollinen vapaaehtoinen maksuosuus;
c)
tukiviraston julkaisuista ja muista suoritteista saadut tulot;
d)
assosioituneiden maiden maksuosuudet.
4. Tukiviraston menoihin kuuluvat henkilöstön palkat, hallinto- ja infrastruktuurimenot sekä toimintakustannukset.
34 artikla
Talousarvion laatiminen
1. Pääjohtaja laatii ja toimittaa hallintoneuvostolle joka vuosi ehdotuksen ennakkoarvioksi tukiviraston seuraavan varainhoitovuoden tuloista ja menoista, mihin sisältyy henkilöstötaulukko.
2. Hallintoneuvosto laatii tähän ehdotukseen perustuvan väliaikaisen ennakkoarvion tukiviraston tuloista ja menoista seuraavaa varainhoitovuotta varten.
3. Väliaikainen ennakkoarvio tukiviraston tuloista ja menoista toimitetaan komissiolle vuosittain viimeistään 10 päivänä helmikuuta. Hallintoneuvosto toimittaa lopullisen ennakkoarvion, johon sisältyy henkilöstötaulukkoa koskeva esitys, komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta.
4. Komissio toimittaa ennakkoarvion Euroopan unionin yleistä talousarviota koskevan alustavan esityksen yhteydessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle, jäljempänä ’budjettivallan käyttäjä’.
5. Tämän ennakkoarvion perusteella komissio sisällyttää Euroopan unionin alustavaan yleiseen talousarvioon määrärahat, joita se pitää henkilöstötaulukon perusteella välttämättöminä, sekä yleisestä talousarviosta otettavan avustuksen määrän. Komissio toimittaa alustavan talousarvioesityksen budjettivallan käyttäjälle SEUT-sopimuksen 313 ja 314 artiklan mukaisesti.
6. Budjettivallan käyttäjä hyväksyy määrärahat tukiviraston avustusta varten.
7. Budjettivallan käyttäjä vahvistaa tukiviraston henkilöstötaulukon.
8. Hallintoneuvosto hyväksyy tukiviraston talousarvion. Siitä tulee lopullinen, kun Euroopan unionin yleinen talousarvio on lopullisesti vahvistettu. Sitä mukautetaan tarvittaessa tätä vastaavasti.
9. Hallintoneuvoston on ilmoitettava budjettivallan käyttäjälle mahdollisimman pian aikomuksestaan toteuttaa hankkeita, joilla voi olla huomattavaa taloudellista vaikutusta talousarvion rahoitukseen, erityisesti kiinteistöihin liittyviä hankkeita kuten kiinteistöjen vuokraus tai hankinta. Hallintoneuvoston on ilmoitettava asiasta komissiolle.
10. Jos toinen budjettivallan käyttäjä on ilmoittanut aikomuksestaan antaa lausunto, se toimittaa sen hallintoneuvostolle kuuden viikon kuluessa hankkeesta ilmoittamisesta.
35 artikla
Talousarvion toteuttaminen
1. Pääjohtaja toteuttaa tukiviraston talousarvion.
2. Pääjohtaja toimittaa vuosittain budjettivallan käyttäjälle kaikki arviointimenettelyjen tuloksen kannalta tärkeät tiedot.
36 artikla
Tilinpäätöksen esittäminen ja vastuuvapauden myöntäminen
1. Tukiviraston tilinpitäjä toimittaa alustavan tilinpäätöksen ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta komission tilinpitäjälle viimeistään varainhoitovuoden päättymistä seuraavan maaliskuun 1 päivänä. Komission tilinpitäjä konsolidoi toimielinten ja hajautettujen elinten alustavat tilinpäätökset varainhoitoasetuksen 128 artiklan mukaisesti.
2. Komission tilinpitäjä toimittaa tukiviraston alustavan tilinpäätöksen ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta tilintarkastustuomioistuimelle viimeistään varainhoitovuoden päättymistä seuraavan maaliskuun 31 päivänä. Selvitys varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta toimitetaan myös Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
3. Saatuaan tukiviraston alustavaa tilinpäätöstä koskevat huomautukset, jotka tilintarkastustuomioistuin on laatinut varainhoitoasetuksen 129 artiklan mukaisesti, pääjohtaja laatii tukiviraston lopullisen tilinpäätöksen omalla vastuullaan ja toimittaa sen hallintoneuvostolle lausuntoa varten.
4. Hallintoneuvosto antaa lausunnon tukiviraston lopullisesta tilinpäätöksestä.
5. Pääjohtaja toimittaa lopullisen tilinpäätöksen ja hallintoneuvoston lausunnon Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle viimeistään varainhoitovuoden päättymistä seuraavan heinäkuun 1 päivänä.
6. Lopullinen tilinpäätös julkaistaan.
7. Pääjohtaja toimittaa tilintarkastustuomioistuimelle vastauksen tämän huomautuksiin viimeistään 30 päivänä syyskuuta. Hän toimittaa sen myös hallintoneuvostolle.
8. Pääjohtaja antaa Euroopan parlamentille tämän pyynnöstä varainhoitoasetuksen 146 artiklan 3 kohdan mukaisesti kaikki kyseistä varainhoitovuotta koskevan vastuuvapausmenettelyn asianmukaista toteuttamista varten tarvittavat tiedot.
9. Euroopan parlamentti myöntää neuvoston määräenemmistöllä antamasta suosituksesta pääjohtajalle vuoden N talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden ennen 15 päivää toukokuuta vuonna N + 2.
37 artikla
Varainhoitoa koskevat säännöt
Hallintoneuvosto vahvistaa tukiviraston varainhoitoa koskevat säännöt komissiota kuultuaan. Säännöt eivät saa poiketa Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19 päivänä marraskuuta 2002 annetusta komission asetuksesta (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (11) ainoastaan, paitsi jos tämä on välttämätöntä tukiviraston toiminnasta johtuvien erityisvaatimusten vuoksi ja jos komissio antaa siihen ennalta suostumuksensa.
6 LUKU
HENKILÖSTÖÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET
38 artikla
Henkilöstö
1. Tukiviraston henkilöstöön ja pääjohtajaan sovelletaan asetuksessa (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (12) (henkilöstösäännöt) säädettyjä Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä ja Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja sekä Euroopan unionin toimielinten näiden henkilöstösääntöjen ja palvelussuhteen ehtojen soveltamiseksi yhteisesti hyväksymiä sääntöjä.
2. Hallintoneuvosto vahvistaa yhteisymmärryksessä komission kanssa tarvittavat henkilöstösääntöjen 110 artiklassa tarkoitetut täytäntöönpanosäännöt.
3. Tukivirasto käyttää henkilöstönsä suhteen niitä valtuuksia, jotka on henkilöstösäännöissä uskottu nimittävälle viranomaiselle ja muuhun henkilöstöön sovellettavissa palvelussuhteen ehdoissa viranomaiselle, jolla on oikeus tehdä sopimuksia.
4. Hallintoneuvosto antaa säännöksiä, joilla mahdollistetaan sellaisten asiantuntijoiden käyttö, joita jäsenvaltiot lähettävät tukiviraston palvelukseen.
39 artikla
Erioikeudet ja vapaudet
Tukivirastoon sovelletaan Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehtyä pöytäkirjaa.
7 LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
40 artikla
Oikeudellinen asema
1. Tukivirasto on unionin elin. Se on oikeushenkilö.
2. Tukivirastolla on kaikissa jäsenvaltioissa laajin kansallisen lainsäädännön mukainen oikeushenkilöllä oleva oikeuskelpoisuus. Se voi muun muassa hankkia ja luovuttaa kiinteää ja irtainta omaisuutta sekä olla asianosaisena oikeudenkäynneissä.
3. Tukivirastoa edustaa sen pääjohtaja.
41 artikla
Kielijärjestelyt
1. Tukivirastoon sovelletaan säännöksiä, jotka ovat Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä 15 päivänä huhtikuuta 1958 annetussa asetuksessa N:o 1 (13).
2. Tämän asetuksen 29 artiklan 1 kohdan c ja f alakohdassa tarkoitetut vuosittainen yleiskertomus tukiviraston toiminnasta ja vuotuinen työohjelma laaditaan kaikilla Euroopan unionin toimielinten virallisilla kielillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta SEUT-sopimuksen 342 artiklan nojalla tehtyjen päätösten soveltamista.
3. Euroopan unionin elinten käännöskeskus huolehtii tukiviraston toiminnassa tarvittavista käännöspalveluista.
42 artikla
Oikeus tutustua asiakirjoihin
1. Tukiviraston hallussa oleviin asiakirjoihin sovelletaan asetusta (EY) N:o 1049/2001.
2. Hallintoneuvosto vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamista yksityiskohtaiset säännöt kuuden kuukauden kuluessa ensimmäisestä kokouksestaan.
3. Päätöksistä, jotka tukivirasto tekee asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklan nojalla, voidaan tehdä kantelu Euroopan oikeusasiamiehelle SEUT-sopimuksen 228 artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti tai nostaa kanne Euroopan unionin tuomioistuimessa SEUT-sopimuksen 263 artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti.
4. Tukiviraston suorittamaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan asetusta (EY) N:o 45/2001.
43 artikla
Turvaluokiteltujen tietojen ja turvaluokittelemattomien arkaluonteisten tietojen suojaa koskevat turvallisuussäännöt
1. Tukivirasto soveltaa turvallisuutta koskevia periaatteita, jotka sisältyvät komission sisäisten menettelysääntöjen muuttamisesta 29 päivänä marraskuuta 2001 tehtyyn komission päätökseen 2001/844/EY, EHTY, Euratom (14), muun muassa turvaluokiteltujen tietojen vaihtoa, käsittelyä ja tallentamista koskevia säännöksiä.
2. Tukivirasto soveltaa myös turvaluokittelemattomien arkaluonteisten tietojen käsittelyä koskevia turvallisuusperiaatteita, jotka komissio on vahvistanut ja ottanut käyttöön.
44 artikla
Petosten torjunta
1. Petosten, lahjonnan ja muiden säännönvastaisuuksien torjumiseksi sovelletaan rajoituksetta asetusta (EY) N:o 1073/1999.
2. Tukivirasto liittyy 25 päivänä toukokuuta 1999 tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen ja antaa viipymättä määräykset, jotka koskevat tukiviraston koko henkilöstöä.
3. Rahoituspäätöksissä ja niistä johtuvissa täytäntöönpanoa koskevissa sopimuksissa tai välineissä on nimenomaisesti määrättävä, että tilintarkastustuomioistuin ja OLAF voivat tarvittaessa tehdä paikan päällä suoritettavia tarkastuksia, jotka koskevat tukiviraston antaman rahoituksen edunsaajia ja sen jakamisesta vastaavia tahoja.
45 artikla
Vastuujärjestelmä
1. Tukiviraston sopimusperusteinen vastuu määräytyy asianomaiseen sopimukseen sovellettavan lain mukaisesti.
2. Euroopan Unionin tuomioistuimella on toimivalta antaa ratkaisu tukiviraston tekemässä sopimuksessa mahdollisesti olevan välityslausekkeen nojalla.
3. Jos kyseessä on sopimukseen perustumaton vastuu, tukivirasto korvaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöön sisältyvien yhteisten perusperiaatteiden mukaisesti vahingon, jonka tukiviraston yksiköt tai henkilöstön jäsenet ovat tehtäviään suorittaessaan aiheuttaneet.
4. Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta ratkaista riidat, jotka koskevat 3 kohdassa tarkoitettujen vahinkojen korvaamista.
5. Tukiviraston henkilöstöön kuuluvien henkilökohtaisesta vastuusta tukivirastoa kohtaan määrätään heihin sovellettavissa henkilöstösäännöissä.
46 artikla
Arviointi ja tarkistaminen
1. Tukivirasto teettää toimintansa tuloksia koskevan riippumattoman ulkoisen arvioinnin hallintoneuvoston yhteisymmärryksessä komission kanssa antaman toimeksiannon pohjalta viimeistään 19 päivänä kesäkuuta 2014. Tässä arvioinnissa tarkastellaan tukiviraston vaikutusta turvapaikka-asioiden käytännön yhteistyöhön ja yhteiseen järjestelmään. Arvioinnissa on otettava asianmukaisesti huomioon saavutettu edistyminen tukiviraston toimeksiannon puitteissa, mukaan lukien sen arviointi, tarvitaanko lisätoimenpiteitä varmistamaan todellinen solidaarisuus, ja vastuun jako niiden jäsenvaltioiden kanssa, joihin kohdistuu erityisiä paineita. Siinä on käsiteltävä erityisesti mahdollista tarvetta muuttaa tukiviraston toimeksiantoa sekä tällaisten muutosten taloudellisia vaikutuksia samoin kuin myös hallintorakenteen tarkoituksenmukaisuutta tukiviraston tehtävien suorittamisen kannalta. Siinä on otettava huomioon eri sidosryhmien näkemykset sekä unionin että kansallisella tasolla.
2. Hallintoneuvosto päättää yhteisymmärryksessä komission kanssa tulevien arviointien ajoituksesta ottaen huomioon 1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin tulokset.
47 artikla
Hallinnollinen valvonta
Tukiviraston toiminta kuuluu Euroopan oikeusasiamiehen valvonnan alaisuuteen SEUT-sopimuksen 228 artiklan mukaisesti.
48 artikla
Yhteistyö Tanskan kanssa
Tukivirasto helpottaa operatiivista yhteistyötä Tanskan kanssa, myös tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa sen toimintaan kuuluvissa asioissa.
49 artikla
Yhteistyö kolmansien ja assosioituneiden maiden kanssa
1. Tukiviraston toimintaan voivat osallistua tarkkailijoina Islanti, Liechtenstein, Norja ja Sveitsi. Tehdään järjestelyjä, joilla täsmennetään erityisesti näiden maiden tukiviraston toimintaan osallistumisen luonne, laajuus ja toteutustapa. Näihin järjestelyihin kuuluvat myös määräykset, jotka koskevat osallistumista tukiviraston käynnistämiin hankkeisiin sekä rahoitusosuuksia ja henkilöstöä. Henkilöstöasioiden osalta näiden järjestelyjen on kaikilta osin oltava henkilöstösääntöjen mukaiset.
2. Tukivirasto helpottaa yhteisymmärryksessä komission kanssa ja toimeksiantonsa puitteissa toimintaansa liittyvissä kysymyksissä, sekä siinä määrin kuin sen tehtävien hoitaminen sitä edellyttää, jäsenvaltioiden ja muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujen kolmansien maiden välistä operatiivista yhteistyötä unionin ulkosuhdepolitiikan puitteissa, ja se voi tehdä yhteistyötä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa teknisissä kysymyksissä toimivaltaisten kolmansien maiden viranomaisten kanssa SEUT-sopimuksen asiaa koskevien määräysten mukaisesti ja tällaisten viranomaisten kanssa sovittujen työjärjestelyjen puitteissa.
50 artikla
Yhteistyö UNHCR:n kanssa
Tukivirasto tekee yhteistyötä UNHCR:n kanssa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa sen kanssa sovittujen työjärjestelyjen puitteissa. Tukiviraston puolelta hallintoneuvosto päättää työjärjestelyistä, myös niiden talousarviovaikutuksista.
Lisäksi hallintoneuvosto voi päättää, että tukivirasto voi asettaa käyttöön rahoitusvaroja UNHCR:n kulujen kattamiseksi sellaisten toimien osalta, joista ei ole määrätty työjärjestelyissä. Varat myönnetään tukiviraston ja UNHCR:n välille luodun tämän artiklan sekä 2 artiklan 5 kohdan, 5 artiklan, 9 artiklan 1 kohdan, 25 artiklan 4 kohdan ja 32 artiklan 2 kohdan mukaisesti määritellyn erityisen yhteistyösuhteen puitteissa. Asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 75 artiklan mukaisesti sovelletaan varainhoitoasetuksen asiaankuuluvia säännöksiä sekä sen soveltamissääntöjä.
51 artikla
Neuvoa-antava ryhmä
1. Tukivirasto pitää yllä tiivistä vuoropuhelua asian kannalta merkityksellisten kansalaisyhteiskunnan järjestöjen ja toimivaltaisten elinten kanssa, jotka toimivat turvapaikkapolitiikan alalla paikallisella, alueellisella, kansallisella, Euroopan tai kansainvälisellä tasolla, ja perustaa tätä varten neuvoa-antavan ryhmän.
2. Neuvoa-antava ryhmä muodostaa puitteet tietojen vaihtoa ja tietämyksen yhteen kokoamista varten. Se huolehtii tiiviistä vuoropuhelusta tukiviraston ja asiaankuuluvien sidosryhmien välillä.
3. Neuvoa-antava ryhmä on avoin kaikille asian kannalta merkityksellisille sidosryhmille 1 kohdan mukaisesti. Tukivirasto kääntyy neuvoa-antavan ryhmän jäsenten puoleen sellaisten erityisten tarpeiden mukaisesti, jotka liittyvät tukiviraston toiminnassa ensisijaisiksi määriteltyihin aloihin.
UNHCR on neuvoa-antavan ryhmän jäsen viran puolesta.
4. Tukivirasto pyytää neuvoa-antavaa ryhmää erityisesti:
a)
tekemään hallintoneuvostolle 29 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti hyväksyttävää vuotuista työohjelmaa koskevia ehdotuksia;
b)
antamaan hallintoneuvostolle palautetta ja ehdottamaan sille jatkotoimia 29 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun vuosittaisen kertomuksen sekä 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vuosittaisen unionin turvapaikkatilannetta koskevan kertomuksen pohjalta; ja
c)
toimittamaan tukiviraston työn kannalta merkityksellisten konferenssien, seminaarien ja kokousten tuloksia ja suosituksia pääjohtajalle ja hallintoneuvostolle.
5. Neuvoa-antava ryhmä kokoontuu vähintään kerran vuodessa.
52 artikla
Yhteistyö Frontexin, perusoikeusviraston, muiden unionin elinten sekä kansainvälisten järjestöjen kanssa
Tukivirasto tekee yhteistyötä sellaisten unionin elinten kanssa, joiden toiminta liittyy sen toimialaan, erityisesti Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston (Frontex) kanssa ja Euroopan unionin perusoikeustukiviraston (FRA) kanssa sekä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa näiden elinten kanssa sovittujen työjärjestelyjen puitteissa SEUT-sopimuksen ja näiden elinten toimivaltaa koskevien säännösten mukaisesti.
Yhteistyöllä on saatava aikaan synergiaetuja kyseisten elinten välillä ja estettävä päällekkäisyyttä eri elinten toimeksiantonsa mukaisesti suorittamassa työssä.
53 artikla
Toimipaikkaa koskeva sopimus ja toimintaedellytykset
Tarvittavat järjestelyt, jotka koskevat tukiviraston sijoittamista vastaanottavaan jäsenvaltioon ja infrastruktuuria, jonka tuo valtio antaa sen käyttöön, sekä vastaanottavassa valtiossa tukiviraston pääjohtajaan, hallintoneuvoston jäseniin, tukiviraston henkilöstöön ja heidän perheenjäseniinsä sovellettavat erityissäännöt vahvistetaan tukiviraston ja vastaanottavan jäsenvaltion välisessä toimipaikkaa koskevassa sopimuksessa, joka tehdään sen jälkeen, kun hallintoneuvosto on antanut sille hyväksyntänsä. Vastaanottavan jäsenvaltion on varmistettava tukiviraston moitteettomalle toiminnalle parhaat mahdolliset olosuhteet, mukaan lukien monikieliset ja Eurooppa-suuntautuneet koulunkäyntimahdollisuudet sekä asianmukaiset kulkuyhteydet.
54 artikla
Tukiviraston toiminnan alkaminen
Tukivirasto on täysin toiminnassa viimeistään 19 päivänä kesäkuuta 2011.
Komissio vastaa tukiviraston perustamisesta ja alkuvaiheen toiminnasta siihen asti, kunnes tukivirastolla on toiminnallinen valmius oman talousarvionsa toteuttamiseen.
Tätä varten
-
siihen asti, kunnes pääjohtaja ottaa tehtävänsä vastaan sen jälkeen, kun hallintoneuvosto on nimittänyt hänet 30 artiklan mukaisesti, komission virkamies voi toimia väliaikaisena johtajana ja hoitaa pääjohtajalle kuuluvia tehtäviä;
-
komission virkamiehet voivat hoitaa tukivirastolle kuuluvia tehtäviä väliaikaisen johtajan tai pääjohtajan vastuulla.
Väliaikainen johtaja voi antaa luvan maksujen suorittamiseen tukiviraston talousarviomäärärahoista hallintoneuvoston annettua hyväksyntänsä ja tehdä sopimuksia, myös henkilöstön palvelukseen ottoa koskevia, sen jälkeen kun tukiviraston henkilöstötaulukko on hyväksytty.
55 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Strasbourgissa 19 päivänä toukokuuta 2010.