KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 22. marts 2012
om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Indien
(2012/163/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) ("grundforordningen"), særlig artikel 9,
efter høring af det rådgivende udvalg og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Indledning
(1)
Den 13. maj 2011 offentliggjorde Europa-Kommissionen ("Kommissionen") en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) ("indledningsmeddelelsen") om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af visse skruer, bolte og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Indien ("den pågældende vare").
(2)
Samme dag offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Unionen af visse skruer, bolte og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Indien og indledte en separat undersøgelse.
(3)
Antidumpingproceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet den 31. marts 2011 af European Industrial Fasteners Institute (EIFI - "klageren") på vegne af producenter, der tegnede sig for mere end 25 % af den samlede produktion i Unionen af visse skruer, bolte og lignende varer af rustfrit stål. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en undersøgelse.
1.2. Parter, som er berørt af proceduren
(4)
Kommissionen underrettede officielt klageren, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter, de kendte importører, brugere, som den vidste var berørt, og de indiske myndigheder om indledningen af proceduren. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en høring inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.
(5)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
1.2.1. Stikprøver af eksporterende producenter i Indien
(6)
På baggrund af det store antal eksporterende producenter i Indien blev stikprøver nævnt som en mulighed i indledningsmeddelelsen for at fastsætte dumpingens omfang, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 1.
(7)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at udtage en stikprøve og i givet fald gøre dette, blev eksporterende producenter i Indien anmodet om at give sig til kende senest 15 dage fra datoen for indledningen af undersøgelsen og afgive grundlæggende oplysninger om deres eksport- og hjemmemarkedssalg og deres nøjagtige aktiviteter i forbindelse med produktion og salg af den pågældende vare samt oplyse navnene på alle de med dem forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der var involveret i produktion og salg af den pågældende vare i perioden fra 1. april 2010 til 31. marts 2011 ("undersøgelsesperioden" eller "UP").
(8)
I alt fem eksporterende producenter, herunder en gruppe forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Indien, afgav de nødvendige oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Disse samarbejdsvillige virksomheder oplyste om eksporten af den pågældende vare til Unionen i undersøgelsesperioden. En sammenligning mellem importoplysninger fra Eurostat og den eksportmængde til Unionen af den pågældende vare, som rapporteredes for undersøgelsesperioden af de fem samarbejdsvillige virksomheder, viste, at de indiske eksporterende producenters samarbejde var tæt på 100 %. Stikprøven blev således udtaget på grundlag af oplysningerne fra disse fem eksporterende producenter.
(9)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, baseredes udtagelsen af en stikprøve på den største repræsentative eksportmængde af den pågældende vare til Unionen, som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. På grundlag af oplysningerne fra de eksporterende producenter udtog Kommissionen en stikprøve bestående af de tre eksporterende producenter med den største eksportmængde til Unionen. Ud fra stikprøveoplysningerne tegnede de udvalgte virksomheder eller grupper sig for 99 % af den samlede eksportmængde til Unionen af den pågældende vare i UP, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter indberettede. En sådan stikprøve anses derfor for at medvirke til at begrænse undersøgelsen til et antal eksporterende producenter, som med rimelighed kunne undersøges inden for det tidsrum, der var til rådighed, samtidig med at der sikredes en høj grad af repræsentativitet.
1.2.2. Udtagelse af stikprøven af samarbejdsvillige eksporterende producenter i Indien
(10)
De berørte parter og de indiske myndigheder blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, hørt i forbindelse med udtagelsen af stikprøven. De to eksporterende producenter uden for stikprøven insisterede på også at indgå i stikprøven. Men i betragtning af repræsentativiteten i forbindelse med den foreslåede stikprøve, som nævnt i betragtning 8 ovenfor, blev det konkluderet, at det ikke var nødvendigt at ændre eller udvide stikprøven.
1.2.3. Individuel undersøgelse af de virksomheder, der ikke indgik i stikprøven
(11)
To samarbejdsvillige eksporterende producenter, som ikke indgik i stikprøven, anmodede om en individuel undersøgelse og besvarede antidumpingspørgeskemaet inden for tidsfristen.
(12)
I betragtning af den konklusion, at nærværende antidumpingprocedure bør afsluttes af de grunde, der er anført nedenfor, blev anmodningerne om individuelle undersøgelser ikke overvejet yderligere.
1.2.4. Stikprøve af EU-producenter
(13)
På baggrund af det tilsyneladende store antal EU-producenter blev stikprøver i indledningsmeddelelsen nævnt som en mulighed for at fastsætte skaden, jf. grundforordningens artikel 17.
(14)
I indledningsmeddelelsen meddelte Kommissionen, at den midlertidigt havde udvalgt en stikprøve af EU-producenter. Stikprøven bestod af fem virksomheder ud af de 15 EU-producenter, der var kendt forud for tidspunktet for indledningen af undersøgelsen, og som udvalgtes på grundlag af deres salgsmængde, størrelse og geografiske placering i EU. De tegnede sig for 37 % af den samlede anslåede EU-produktion i UP. Interesserede parter blev opfordret til at gøre sig bekendt med sagen og til at fremsætte bemærkninger om rimeligheden af dette valg inden for 15 dage efter datoen for offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen. Ingen interesserede parter var imod den foreslåede stikprøve bestående af fem selskaber.
(15)
Efterfølgende trak en af de fem udtagne EU-producenter sig ud af samarbejdet. De resterende fire virksomheder i stikprøven tegnede sig for 31 % af den samlede anslåede EU-produktion i UP. Dermed blev stikprøven anset for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
1.2.5. Stikprøveudtagning af ikke forretningsmæssigt forbundne importører
(16)
I betragtning af det potentielt store antal importører i forbindelse med proceduren påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver for importører i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17. To importører indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. I betragtning af det lave antal importører, der gav sig til kende, blev det besluttet ikke at anvende stikprøver.
1.3. Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg
(17)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt, og til alle andre parter, som gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der blev således sendt spørgeskemaer til de stikprøveudvalgte eksporterende producenter i Indien, til EU-producenterne i stikprøven, til de samarbejdsvillige importører i Unionen og til alle brugere, om hvem det vidstes, at de var berørt af undersøgelsen.
(18)
Der blev modtaget besvarelser fra de stikprøveudvalgte eksporterende producenter og fra fire EU-producenter, der indgik i stikprøven. Ingen af importørerne eller brugerne besvarede spørgeskemaet.
(19)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, der blev indsendt af de interesserede parter, og som den anså for nødvendige med henblik på en fastsættelse af dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser.
(20)
En af parterne hævdede, at en af de eksporterende producenter havde fremsat alt for mange anmodninger om fortrolig behandling og ikke havde indsendt en tilstrækkeligt meningsfuld offentlig version af sin besvarelse af spørgeskemaet. Derfor burde de oplysninger, som denne virksomhed forelagde, ikke tages i betragtning, og den burde behandles som en ikkesamarbejdsvillig part i undersøgelsen.
(21)
Den ikkefortrolige version af besvarelsen fra denne eksporterende producent, som består af et indledende svar og en fuldstændig version udfyldt på grundlag af en mangelskrivelse, er imidlertid blevet vurderet endnu engang og fundet tilstrækkeligt fuldstændig til at kunne betragtes som en meningsfuld offentlig besvarelse. Denne påstand blev derfor afvist.
(22)
Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende parter:
Producenter i Unionen:
-
Inox Viti di Cattinori Bruno & C.s.n.c, Grumello del Monte, Italien
-
Bontempi Vibo S.p.A., Rodengo Saiano, Italien
-
Ugivis S.A., Belley, Frankrig.
Eksporterende producenter i Indien:
-
Viraj Profiles Limited, Boisar, Dist. Thane, Maharashtra
-
Agarwal Fastners Pvt. Ltd., Vasai (East), Dist. Thane, Maharashtra
-
Raajratna Ventures Ltd., Ahmedabad, Gujarat.
1.4. Undersøgelsesperiode
(23)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. april 2010 til 31. marts 2011. Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af spørgsmålet om skade omfattede perioden fra januar 2008 til udgangen af UP (i det følgende benævnt "den betragtede periode").
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(24)
Den pågældende vare er skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål ("skruer mv.") med oprindelse i Indien, der for tiden henhører under KN-kode 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 og 7318 15 70.
2.2. Samme vare
(25)
Det blev konstateret, at den pågældende vare og den vare, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Indien, samt den vare, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, havde de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. De blev derfor anset for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
3. DUMPING
3.1. Normal værdi
(26)
For så vidt angår fastsættelse af normal værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2, fastslog Kommissionen først, om de af stikprøven omfattede indiske eksporterende producenters hjemmemarkedssalg af samme vare til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af deres samlede eksportsalg til Unionen i UP.
(27)
I forbindelse med en af de eksporterende producenter i stikprøven konstateredes det, at vedkommende ikke havde et repræsentativt hjemmemarkedssalg af samme vare. For denne eksporterende producent blev den normale værdi beregnet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.
3.1.1. Samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven med et repræsentativt samlet hjemmemarkedssalg
(28)
For de eksporterende producenter i stikprøven med et repræsentativt samlet hjemmemarkedssalg udpegede Kommissionen efterfølgende de varetyper, som solgtes på hjemmemarkedet af de eksporterende producenter, og som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Unionen.
(29)
Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, når salget af den pågældende type på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i UP udgjorde mindst 5 % af det samlede salg af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen.
(30)
Kommissionen undersøgte så, om de pågældende virksomheders salg på hjemmemarkedet kunne anses for at have fundet sted i normal handel i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at fastsætte andelen af fortjenstgivende salg for hver varetype til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.
(31)
I tilfælde, hvor salgsmængden af en varetype, der blev solgt til en nettosalgspris svarende til eller højere end de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde over 80 % af den samlede salgsmængde af den pågældende type, og hvor den vejede gennemsnitspris for den pågældende type var lig med eller højere end produktionsomkostningerne, blev den normale værdi fastsat på grundlag af den faktiske pris på hjemmemarkedet. Denne pris blev beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alle salgstransaktioner på hjemmemarkedet for denne varetype i UP, uanset om disse havde været fortjenstgivende eller ej.
(32)
I tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde 80 % eller mindre af den samlede salgsmængde af den pågældende type, eller hvor den vejede gennemsnitspris på den pågældende type lå under produktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske pris på hjemmemarkedet beregnet som et vejet gennemsnit af det fortjenstgivende salg af udelukkende den varetype.
(33)
For varetyper, der ikke blev solgt i repræsentative mængder på hjemmemarkedet, blev den normale værdi beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3. I dette øjemed blev salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger ("SA&G-omkostninger") og en rimelig fortjenstmargen lagt til eksportørens egne gennemsnitlige fremstillingsomkostninger pr. varetype i UP. I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, var procentdelen for SA&G-omkostninger og fortjenstmargenen baseret på de vejede gennemsnitlige SA&G-omkostninger og fortjenstmargenen ved salg i normal handel af den pågældende eksporterende producents samme vare.
3.1.2. Samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven uden et repræsentativt samlet hjemmemarkedssalg
(34)
For den samarbejdende eksporterende producent uden repræsentativt hjemmemarkedssalg blev den normale værdi beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3, ved til virksomhedens egne fremstillingsomkostninger for den samme vare at lægge SA&G-omkostningerne og en rimelig fortjenstmargen pr. varetype i UP. I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, blev procentdelen for SA&G-omkostninger og fortjenstmargenen baseret på de vejede gennemsnitlige SA&G-omkostninger og fortjenstmargenen for den pågældende eksporterende producents salg i normal handel af hver varetype.
3.2. Eksportpris
(35)
Eksportsalgspriserne blev fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
3.3. Sammenligning
(36)
Sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen blev foretaget ab fabrik.
(37)
For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(38)
På denne baggrund blev der foretaget justeringer for omkostninger til transport, søfragt, forsikring, håndtering og lastning og hermed forbundne omkostninger samt for emballering, kreditter, dekorter, der ikke er nævnt på fakturaen, og provision, når dette var relevant og berettiget.
3.4. Dumpingmargener
3.4.1. For de samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven
(39)
For de virksomheder, der indgik i stikprøven, blev den vejede gennemsnitlige normale værdi af hver type af den pågældende vare, som eksporteredes til Unionen, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(40)
På grundlag af ovenstående metodologi udgør dumpingmargenerne følgende i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
Virksomhed
Dumpingmargen
Viraj Profiles Ltd.
0 %
Agarwal Fasteners Pvt. Ltd.
37,6 %
Raajratna Ventures Ltd.
12,0 %
(41)
Det bør dog bemærkes, at den indiske eksporterende producent, om hvem det blev fastslået, at denne ikke foretog dumping, repræsenterede 87 % af Indiens eksport til Unionen.
(42)
Baseret på sine analyser af Kommissionens oplysningsdokument beregnede klageren en difference på 25 % mellem den normale værdi, der blev fastsat for de eksporterende producenter i stikprøven, om hvem det konstateredes, at de foretog dumping, og den virksomhed, om hvilken det konstateredes, at den ikke foretog dumping. Klageren fremførte, at en sådan forskel ikke findes på et konkurrencepræget marked, og at den ikke er realistisk for sektoren for skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål. Desuden hævdede klageren, at den eksporterende producent, om hvem det konstateredes, at han ikke havde foretaget dumping, indkøbte skrot af rustfrit stål fra forretningsmæssigt forbundne virksomheder i EU, og at købspriserne for dette råmateriale derfor ikke var et pålideligt grundlag for fastsættelsen af produktionsomkostningerne.
(43)
Den normale værdi for den samarbejdsvillige eksportør, om hvem det konstateredes, at han ikke foretog dumping, er baseret på virksomhedens produktionsomkostninger pr. varetype, som er lavere end for de andre eksporterende producenter i stikprøven. Dette skyldes hovedsagelig, at førstnævnte virksomhed selv fremstiller rustfrit stål af skrot af rustfrit stål og derfor er fuldt integreret og drager fordel af stordrift, mens sidstnævnte virksomheder indkøber valsetråd af rustfrit stål, som er det vigtigste råmateriale til produktion af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål, på det åbne marked, herunder fra den samarbejdsvillige eksportør, om hvem det konstateredes, at han ikke foretog dumping.
(44)
Den normale værdi for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, om hvem det konstateredes, at de foretog dumping, er i de fleste tilfælde fastsat på grundlag af priser pr. varetype ved hjemmemarkedssalg. Der er kun begrænset konkurrence på Indiens hjemmemarked, og den samarbejdsvillige eksportør, om hvem det konstateredes, at han ikke foretog dumping, solgte kun mængder, der ikke var repræsentative, på hjemmemarkedet i UP.
(45)
Med hensyn til indkøbet af skrot af rustfrit stål foretaget af den eksporterende producent, om hvem det konstateredes, at han ikke havde foretaget dumping, viste undersøgelsen, at denne virksomhed havde erhvervet skrot fra både forretningsmæssigt forbundne og ikke forretningsmæssigt forbundne leverandører, idet sidstnævnte repræsenterer mere end 70 % af de erhvervede mængder. Købsprisniveauerne for begge typer indkøb var sammenlignelige, også når skrottypens kvalitet tages i betragtning.
(46)
Som følge heraf bekræftes fastsættelselsen af den normale værdi for de eksporterende producenter i stikprøven, og klagerens påstand afvises.
3.4.2. For alle andre samarbejdsvillige eksporterende producenter
(47)
Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, blev i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 9, stk. 6, beregnet på grundlag af de margener, der var opstillet for de eksporterende producenter i stikprøven, om hvem det konstateredes, at de foretog dumping. På dette grundlag blev den beregnede dumpingmargen for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, fastsat til 24,6 % af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
(48)
En samarbejdsvillig indisk eksporterende producent insisterede efter offentliggørelsen af Kommissionens hensigt om at afslutte proceduren på, at virksomhedens anmodning om individuel behandling burde godtages med henvisning til, at den dumpingmargen, der var oplyst for samarbejdsvillige eksporterende producenter, som ikke indgik i stikprøven, ikke svarede til virksomhedens situation.
(49)
Anmodningen om individuel undersøgelse er ikke blevet vurderet af Kommissionen, da fastsættelsen af margenen ophører med at være et problem ved afslutning af proceduren.
3.4.3. For de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter
(50)
For alle de andre indiske eksportørers vedkommende bestemte Kommissionen først graden af samarbejde. De samlede eksportmængder, som var angivet i de samarbejdsvillige eksporterende producenters besvarelser af stikprøvespørgeskemaet, blev sammenlignet med den samlede import fra Indien ifølge Eurostats statistikker. Der kunne konstateres en samarbejdsprocent på 97. På grundlag heraf blev graden af samarbejde anset for at være høj. Det blev anset for passende at fastsætte dumpingmargenen for de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter til et niveau svarende til den gennemsnitlige dumpingmargen, der blev fastsat for de samarbejdsvillige, stikprøveudvalgte eksporterende producenter. Faktisk tyder de foreliggende oplysninger på, at de ikke-samarbejdsvillige indiske eksportørers gennemsnitlige eksportpriser i UP var på linje med dem, der konstateredes for de samarbejdsvillige eksporterende producenter. Desuden er der intet, der tyder på andre normale værdier for de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter.
(51)
På dette grundlag blev dumpingniveauet for hele landet fastsat til 24,6 % af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
4. EU-ERHVERVSGRENEN
4.1. EU-produktionen
(52)
Alle tilgængelige oplysninger om EU-producenterne, herunder oplysninger anført i klagen og oplysninger indsamlet fra EU-producenterne før og efter indledningen af undersøgelsen og de stikprøveudvalgte EU-producenters efterprøvede besvarelser af spørgeskemaet, blev anvendt til at fastsætte den samlede EU-produktion.
(53)
På dette grundlag blev den samlede EU-produktion anslået til ca. 52 000 ton i UP. I dette tal indgår produktionen fra alle EU-producenter, som gav sig til kende, og den anslåede produktionsmængde for de producenter, som ikke gav sig til kende i forbindelse med proceduren.
(54)
Som anført i betragtning 13 ovenfor blev der anvendt stikprøveudtagning i forbindelse med undersøgelsen af EU-producenterne. Af de 15 EU-producenter, som forelagde oplysninger forud for indledningen af proceduren, blev der udtaget en stikprøve med fem selskaber. Som forklaret i betragtning 15 ovenfor besluttede en virksomhed efterfølgende ikke at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen. De resterende samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven tegnede sig for ca. 32 % af den samlede anslåede EU-produktion i UP, og de blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenen.
4.2. EU-erhvervsgrenen
(55)
Alle kendte EU-producenter, som er omtalt i betragtning 52 ovenfor, anses derfor for at udgøre EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, og omtales herefter som "EU-erhvervsgrenen".
5. SKADE
5.1. Indledende bemærkninger
(56)
Relevante importstatistikker fra Eurostat samt oplysningerne i klagen og oplysninger indsamlet af EU-producenterne før og efter indledningen af undersøgelsen, herunder de stikprøveudvalgte EU-producenters efterprøvede besvarelser af spørgeskemaet, blev også anvendt i evalueringen af de relevante skadesfaktorer.
(57)
Skadesanalysen for så vidt angår de makroøkonomiske oplysninger, f.eks. produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse og produktivitet, tager udgangspunkt i oplysninger om EU-erhvervsgrenen som helhed.
(58)
Skadesanalysen er for så vidt angår de mikroøkonomiske data, såsom transaktionspriser, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast, evnen til at tilvejebringe kapital, lagerbeholdninger og lønninger, baseret på data fra EU-producenterne i stikprøven.
(59)
De fire EU-producenter i stikprøven blev også udtaget til at indgå i stikprøven for så vidt angår udløbsundersøgelsen i forbindelse med antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Kina og Taiwan, som blev afsluttet den 7. januar 2012 (4). I denne undersøgelse blev et andet selskab, der ikke indgik i stikprøven i forbindelse med den aktuelle undersøgelse, medtaget i stikprøven. Da den periode, der er omfattet af skadesundersøgelsen, overlapper med udløbsundersøgelsen, er dataene for årene 2008 og 2009 identiske med undtagelse af en virksomhed. Ved at offentliggøre tallene for 2008 og 2009 ville det være muligt at udlede tallene for den virksomhed, der ikke indgik i stikprøven i denne sag. Derfor er mikroøkonomiske indikatorer, som f.eks. lagre, lønninger, investeringer, likviditet, investeringsafkast og rentabilitet, angivet med indekstal.
5.2. EU-forbruget
(60)
EU-forbruget blev bestemt på grundlag af EU-erhvervsgrenens salgsmængde i Unionen som anført i klagen og krydskontrolleret i besvarelserne af spørgeskemaerne og de efterprøvede oplysninger fra producenterne i stikprøven. Desuden blev den importerede mængde baseret på data fra Eurostat for den betragtede periode ligeledes taget i betragtning.
(61)
På dette grundlag udviklede EU-forbruget sig således:
Tabel 1
2008
2009
2010
UP
EU-forbrug (ton)
120 598
101 143
122 345
131 457
Indeks (2008 = 100)
100
84
101
109
Kilde: Eurostat, oplysninger i klagen og besvarelser af spørgeskemaet.
(62)
Det samlede forbrug på EU-markedet steg med 9 % i den betragtede periode. Mellem 2008 og 2009 var der en drastisk nedgang på 16 %, som angiveligt skyldtes de globale negative virkninger af den økonomiske krise på markedet, hvorefter forbruget igen steg med 21 % mellem 2009 og 2010 og med yderligere 7 % mellem 2010 og UP.
5.3. Importen fra Indien
(63)
Importen til Unionen fra Indien udviklede sig som følger i den betragtede periode:
Tabel 2
2008
2009
2010
UP
Importmængde fra Indien (ton)
14 546
18 883
21 914
24 072
Indeks (2008 = 100)
100
130
151
165
Markedsandel
12,1 %
18,7 %
17,9 %
18,3 %
Indeks (2008 = 100)
100
155
149
152
Kilde: Eurostat og spørgeskemabesvarelser fra de eksporterende producenter.
(64)
Importen fra Indien steg betydeligt, med 65 %, i den betragtede periode. Denne stigning var stærkest mellem 2008 og 2009, hvor importen steg med 30 %, og forbruget faldt med 16 %. Fra år til år vedblev den indiske import med at stige i 2010 (+16 %) og i undersøgelsesperioden (+10 %).
5.4. Importpriser og prisunderbud
Tabel 3
2008
2009
2010
UP
Gennemsnitlig pris (EUR/ton)
3 531
2 774
2 994
3 216
Indeks (2008 = 100)
100
79
85
91
Kilde: Eurostat og spørgeskemabesvarelser fra de stikprøveudvalgte EU-producenter.
(65)
De gennemsnitlige priser på importen fra Indien faldt samlet med 9 % i den betragtede periode. Dette forklarer stigningen i markedsandelen for Indien fra 12,1 % til 18,3 % i samme periode. Den største stigning indtraf mellem 2008 og 2009, da de indiske eksportører øgede deres markedsandel med mere end 6 procentpoint.
(66)
For at fastslå prisunderbuddet i UP blev de vejede gennemsnitlige priser for hver varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for import fra Kina ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet således som fastsat på cif-basis med passende justeringer for gældende told og omkostninger efter importen.
(67)
Prissammenligningen blev foretaget for transaktioner i samme handelsled, efter passende justering og efter fradrag af rabatter og dekorter. Resultatet af sammenligningen, udtrykt som en procentdel af de stikprøveudvalgte EU-producenters omsætning i UP, viste et prisunderbud på mellem 3 % og 13 %. Det bør i denne forbindelse bemærkes, at den indiske eksporterende producent, der ikke havde foretaget dumping, havde den højeste underbudsmargen.
5.5. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(68)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle de økonomiske indikatorer, der er fastsat for EU-erhvervsgrenen i den analyserede periode.
5.5.1. Produktionskapacitet, produktion og kapacitetsudnyttelse
Tabel 4
2008
2009
2010
UP
Produktionsmængde (ton)
69 514
56 396
62 213
51 800
Indeks (2008 = 100)
100
81
89
75
Produktionskapacitet (ton)
140 743
127 200
128 796
111 455
Indeks (2008 = 100)
100
90
92
79
Kapacitetsudnyttelse
49 %
44 %
48 %
46 %
Indeks (2008 = 100)
100
90
98
94
Kilde: Hele EU-erhvervsgrenen.
(69)
Ovenstående tabel viser, at produktionen faldt betydeligt med 25 % i den betragtede periode. I forbindelse med vigende efterspørgsel faldt produktionen kraftigt med 19 % i 2009, hvorefter den igen steg med ca. 10 % i 2010. I UP faldt EU-produktionen igen med 17 % i forhold til det foregående år, selv om EU-forbruget steg med 7 %.
(70)
EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet faldt med ca. 21 % i den betragtede periode. Kapacitetsudnyttelsen faldt også i den betragtede periode og forblev hele tiden under 50 %.
5.5.2. Salgsmængde og markedsandel
Tabel 5
2008
2009
2010
UP
Salgsmængde (ton)
56 042
44 627
45 976
48 129
Indeks (2008 = 100)
100
80
82
86
Markedsandel
46,5 %
44,1 %
37,6 %
36,6 %
Indeks (2008 = 100)
100
95
81
79
Kilde: Hele EU-erhvervsgrenen.
(71)
I forbindelse med et øget forbrug (+9 %), faldt salgsmængden for samme vare til den første uafhængige kunde i Unionen med 14 % i den betragtede periode. Som følge heraf faldt markedsandelen fra 46,5 % i 2008 til 36,6 % i UP. Efter et kraftigt fald i 2009 (-20 %) steg salgsmængden igen en smule i 2010 og i UP.
5.5.3. Vækst
(72)
EU-forbruget steg med 9 % mellem 2008 og UP. EU-erhvervsgrenens salgsvolumen og markedsandel faldt dog i denne periode med henholdsvis 14 % og 21 %. Samtidig steg importen fra Indien betydeligt med 65 %.
5.5.4. Beskæftigelse
Tabel 6
2008
2009
2010
UP
Antal ansatte
1 007
863
821
761
Indeks (2008 = 100)
100
86
82
76
Produktivitet (enhed/ansat)
Indeks (2008 = 100)
100
95
110
99
Kilde: Hele EU-erhvervsgrenen.
(73)
Som følge af en indskrænkning af EU-erhvervsgrenen blev antallet af ansatte reduceret i overensstemmelse hermed, dvs. med 24 %, i den betragtede periode. Mellem 2008 og UP steg arbejdskraftomkostningerne pr. ansat med 6 %.
(74)
EU-erhvervsgrenens produktivitet målt som årlig produktion (i ton) pr. ansat udviste et beskedent fald på 1 % i den betragtede periode. Den nåede sit laveste niveau i 2009, hvorefter den begyndte at stige igen hen imod UP.
5.5.5. Gennemsnitlige enhedspriser i Unionen
Tabel 7
2008
2009
2010
UP
Enhedspris i EU ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (EUR pr. ton)
4 336
2 792
3 914
4 244
Indeks (2008 = 100)
100
64
90
98
Kilde: Spørgeskemabesvarelser fra producenter i stikprøven.
(75)
De gennemsnitlige salgspriser faldt med 2 % i løbet af den betragtede periode. I 2009 var EU-erhvervsgrenen tvunget til at sænke sine salgspriser med 36 % i forbindelse med den økonomiske krise og et kraftigt fald i priserne for importen fra Indien (-21 %). I 2010 og UP steg EU-erhvervsgrenens salgspriser igen.
(76)
Undersøgelsen viste, at nedgangen i salgspriserne i 2009 afspejlede faldet i omkostningerne, som faldt med 18 % i forhold til 2008. Dette fald i omkostningerne skyldtes hovedsagelig faldet i priserne på råmaterialer, navnlig nikkel, som har en ustabil prisdynamik. Men EU-erhvervsgrenen var nødt til at sænke sine salgspriser mere end faldet i omkostningerne på baggrund af den udvidede lavprisimport fra Indien i 2009.
5.5.6. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at tilvejebringe kapital
Tabel 8
2008
2009
2010
UP
Rentabilitet ved EU-salget (% af nettosalget)
Indeks (2008 = 100)
- 100
- 442
-74
-24
Likviditet
Indeks (2008 = 100)
- 100
-1 827
-40
- 171
Investeringer (EUR)
Indeks (2008 = 100)
100
29
59
6
Afkast af investeringer
Indeks (2008 = 100)
- 100
- 284
-59
-28
Kilde: Spørgeskemabesvarelser fra EU-producenterne i stikprøven
(77)
Undersøgelsen viste, at selv om faldet i salgspriser delvis afspejlede et fald i omkostningerne, var EU-erhvervsgrenens priser under pres fra importen af skruer mv. fra Indien. EU-erhvervsgrenens rentabilitet var negativ fra begyndelsen af den pågældende periode. Især i 2009 var EU-erhvervsgrenen nødt til at sænke sine salgspriser mere, end omkostningerne var faldet, på baggrund af den udvidede lavprisimport fra Indien. Dette førte til en betydelig forværring af rentabiliteten i det pågældende år. I 2010 og i UP forbedredes rentabiliteten imidlertid, men den forblev negativ.
(78)
Likviditeten, som er erhvervsgrenens evne til at selvfinansiere sine aktiviteter, fulgte samme tendens som rentabiliteten. Den nåede sit laveste niveau i 2009, hvorefter den viste en stigende tendens og blev positiv i UP.
(79)
Efter at der i 2008 var foretaget investeringer i fremstilling af skruer mv., faldt investeringerne i den betragtede periode med ca. 94 %. Afkastet af investeringerne viste en tilsvarende negativ udvikling i tråd med de negative resultater, som EU-erhvervsgrenen havde opnået i den betragtede periode, og det forblev negativt.
(80)
Udviklingen i rentabiliteten og likviditeten og de lave investeringer peger på, at EU-producenterne i stikprøven kan have haft vanskeligheder med at rejse kapital.
5.5.7. Lagerbeholdninger
Tabel 9
2008
2009
2010
UP
EU-erhvervsgrenens slutlagre
Index (2008 = 100)
100
92
100
103
Kilde: Spørgeskemabesvarelser fra EU-producenterne i stikprøven
(81)
Lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven steg med 3 % i løbet af den betragtede periode. I 2009 faldt slutlagrene med 8 %; senere, i 2010 og i UP, steg de med henholdsvis 8 % og 3 %.
5.5.8. Den faktiske dumpingmargens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
(82)
Der mindes om, at det om den største indiske eksporterende producent, som tegnede sig for 87 % af den indiske eksport til Unionen i UP, blev fastslået, at denne ikke foretog dumping. Derfor tegnede dumpingimporten sig for 13 % af det samlede salg af skruer mv. eksporteret fra Indien til Unionen. I betragtning af mængden, markedsandelen og priserne på dumpingimporten fra Indien kan virkningerne af de faktiske dumpingmargener for EU-erhvervsgrenen anses for at være ubetydelige.
5.6. Konklusion om skade
(83)
Undersøgelsen viste, at de fleste skadesindikatorer, såsom produktion (- 25 %), kapacitetsudnyttelse (- 6 %), salgsmængde (- 14 %), markedsandel (- 21 %) og beskæftigelse (- 24 %) forværredes i den betragtede periode. På baggrund af et øget forbrug faldt både salgsmængde og markedsandel. Salgsmængden steg i sammenligning med 2009 en smule i 2010 og i UP; men EU-erhvervsgrenen var ikke i stand til at genvinde sin tabte markedsandel på baggrund af den udvidede indiske import, som voksede støt i den betragtede periode, til priser, der konstant underbød EU-erhvervsgrenens.
(84)
Ydermere blev skadesindikatorerne vedrørende EU-erhvervsgrenens finansielle resultater, som f.eks. likviditet og rentabilitet, påvirket i alvorlig grad. Dette betyder, at EU-erhvervsgrenens evne til at rejse kapital blev undermineret.
(85)
I lyset af ovenstående blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
6. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
6.1. Indledning
(86)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, undersøgtes det, om dumpingimporten med oprindelse i Indien havde forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne være skadevoldende for EU-erhvervsgrenen, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
(87)
Det skal erindres, at det for den største indiske eksporterende producent, som er omhandlet i betragtning 40 og 41, og som i UP tegnede sig for 87 % af Indiens eksport til EU, blev fastslået, at producenten ikke foretog dumping. Derfor fandt blot 13 % af Indiens eksport af den pågældende vare til Unionen i UP sted til dumpingpriser. Denne dumpingimport havde en markedsandel på 2 % i UP.
6.2. Dumpingimportens virkninger
(88)
Undersøgelsen viste, at EU-forbruget steg med 9 % i den betragtede periode, mens EU-erhvervsgrenens salgsmængde faldt med 14 %, og markedsandelen faldt med 21 %.
(89)
Med hensyn til priserne konstateredes det, at de gennemsnitlige priser på dumpingimporten lå under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser på EU-markedet. Men de var ca. 12 % højere end priserne hos den indiske virksomhed, om hvilken det blev fastslået, at den ikke foretog dumping.
(90)
På baggrund af ovenstående konkluderes det, at den begrænsede mængde af dumpingimporten fra Indien til priser, der var højere end den ikke-dumpede import, kun kan har spillet en meget begrænset rolle, om nogen, i forværringen af EU-erhvervsgrenens situation.
6.3. Andre faktorers indvirkning
6.3.1. Ikke-dumpet import fra Indien
(91)
Den samlede importmængde fra Indien steg drastisk med 65 % i den betragtede periode, idet dens markedsandel steg fra 12,1 % til 18,3 %. Men som anført ovenfor repræsenterede den ikke-dumpede import 87 % af den samlede indiske eksportmængde i UP, svarende til en markedsandel på 15 % i UP, i modsætning til den markedsandel på 2 %, som dumpingimporten fra Indien havde i samme periode.
(92)
Priserne for importen fra Indien faldt samlet set med 9 % i den betragtede periode, og de forblev hele tiden lavere end priserne for importen fra resten af verden og EU-erhvervsgrenens salgspriser. Det bemærkes imidlertid, at det som omhandlet i betragtning 89 om de gennemsnitlige priser for den ikke-dumpede import konstateredes, at de underbød EU-erhvervsgrenens priser mere end priserne på dumpingimporten.
6.3.2. Import fra andre tredjelande
Tabel 10
2008
2009
2010
UP
Importmængde fra andre tredjelande (ton)
50 010
37 633
54 454
59 255
Indeks (2008 = 100)
100
75
109
118
Markedsandel for importerede varer fra andre tredjelande
41,5 %
37,2 %
44,5 %
45,1 %
Indeks (2008 = 100)
100
90
107
109
Gennemsnitspris for importen fra andre tredjelande i EUR/ton
5 380
5 236
5 094
5 234
Indeks (2008 = 100)
100
97
95
97
Importmængde fra Malaysia (ton)
13 712
9 810
9 611
9 966
Markedsandel for importen fra Malaysia
11,4 %
9,7 %
7,9 %
7,6 %
Gennemsnitspris for importen fra Malaysia i EUR/ton
4 203
2 963
3 324
3 633
Importmængde fra Filippinerne (ton)
7 046
5 406
15 576
18 149
Markedsandel for importen fra Filippinerne
5,8 %
5,3 %
12,7 %
13,8 %
Gennemsnitspris for importen fra Filippinerne i EUR/ton
4 645
3 474
3 714
3 912
Importmængde fra Folkerepublikken Kina (ton)
2 332
2 452
3 217
3 288
Markedsandel for importen fra Folkerepublikken Kina
1,9 %
2,4 %
2,6 %
2,5 %
Gennemsnitlig pris på importen fra Folkerepublikken Kina i EUR/ton
4 004
4 561
5 272
5 648
Importmængde fra Taiwan (ton)
4 304
3 703
6 451
6 640
Markedsandel for importen fra Taiwan
3,6 %
3,7 %
5,3 %
5,1 %
Gennemsnitspris for importen fra Taiwan i EUR/ton
5 092
4 719
4 755
4 943
Kilde: Eurostat
(93)
Ifølge tal fra Eurostat steg mængden af importen til Unionen af skruer mv. med oprindelse i andre tredjelande med 18 % i den betragtede periode. Samtidig faldt de gennemsnitlige importpriser med omkring 3 % i den betragtede periode, og markedsandelen for denne import steg med omkring 9 %.
(94)
Der har været antidumpingforanstaltninger i kraft vedrørende importen af skruer mv. fra Kina og Taiwan siden den 19. november 2005. På trods af foranstaltningerne er importen fra disse to lande steget betydeligt i den betragtede periode, mens markedsandelen forblev temmelig beskeden med henholdsvis 2,5 % og 5,1 % i UP. Andre vigtige importkilder er Malaysia og Filippinerne. Importen fra især Filippinerne steg betydeligt i den betragtede periode, og dens markedsandel steg fra 5,8 % i 2008 til 13,8 % i UP.
(95)
For så vidt angår Malaysia var der en faldende tendens i den betragtede periode, men denne import tegnede sig stadig for en markedsandel på 7,6 % i UP. Importmængden fra Filippinerne steg betydeligt i den betragtede periode. Som det imidlertid fremgik af undersøgelsen, var den gennemsnitlige pris for importen fra Filippinerne meget højere, nemlig ca. 20 % over den gennemsnitlige pris for indiske skruer mv.
(96)
Med hensyn til importpriserne forblev de samlede gennemsnitlige priser for importen fra andre tredjelande relativt stabile i den betragtede periode og lå hele tiden over EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser og den gennemsnitlige pris for importen fra Indien.
(97)
På denne baggrund blev det konkluderet, at importen fra andre tredjelande ikke var årsag til den væsentlige skade, der var påført EU-erhvervsgrenen.
6.3.3. Den økonomiske krise
(98)
Den økonomiske krise forklarer til dels faldet i EU-forbruget i 2009. Det er imidlertid værd at bemærke, at trods nedgangen på 16 % i forbruget i 2009 steg mængden af indisk import med 30 %.
(99)
I 2010 og i UP steg EU-forbruget på linje med den generelle økonomiske genopretning. Men EU-erhvervsgrenens salgsmængde steg kun marginalt med 3 % i 2010 og med 4,7 % i UP. Dette skal sammenlignes med en årlig stigning i importen fra Indien på henholdsvis 16 % og 10 %.
(100)
Under normale økonomiske forhold uden et kraftigt pristryk og øget import fra Indien ville EU-erhvervsgrenen muligvis have haft svært ved at klare nedgangen i forbruget og stigningen i de faste omkostninger pr. enhed på grund af den reducerede kapacitetsudnyttelse, den har haft. Men lavprisimporten fra Indien, om hvilken det for størstedelens vedkommende konstateredes, at den ikke var dumpingimport, har øget virkningerne af den økonomiske afmatning og EU-erhvervsgrenen har ikke, selv i forbindelse med den generelle økonomiske genopretning, været i stand til at rejse sig og genvinde den markedsandel, der tabtes til den indiske import.
(101)
Selv om den økonomiske krise i 2008-2009 kan have bidraget til EU-erhvervsgrenens ringe resultater, kan den derfor ikke anses for at have haft en væsentlig indvirkning på den skadelige situation, EU-erhvervsgrenen har befundet sig i.
6.3.4. Eksportresultater hos EU-producenterne i stikprøven
Tabel 12
2008
2009
2010
UP
Eksportsalg i ton
967
689
933
884
Indeks (2008 = 100)
100
71
97
91
Salgspris pr. enhed i euro
4 770
3 060
4 020
4 313
Indeks (2008 = 100)
100
64
84
90
Kilde: Spørgeskemabesvarelser fra EU-producenterne i stikprøven
(102)
I løbet af den betragtede periode faldt mængden af eksportsalget hos EU-producenterne i stikprøven med 9 %, mens de gennemsnitlige eksportpriser faldt med 10 %. Selv om det ikke kan udelukkes, at den negative tendens for eksporten kan have haft yderligere negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenen, blev denne virkning, i betragtning af den lave eksportmængde i forhold til salget på EU-markedet, ikke anset for væsentlig med hensyn til den konstaterede skade.
6.4. Konklusion om årsagssammenhæng
(103)
Ovenstående analyse har vist, at der i den betragtede periode var en kraftig stigning i mængder og markedsandele for importen fra Indien til lave priser. Det blev også konstateret, at denne import konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet.
(104)
Men i lyset af det forhold, at den største indiske eksporterende producent, der tegnede sig for 87 % af den indiske eksport til EU i UP, ikke eksporterede skruer mv. til Unionen til dumpingpriser, konkluderes det, at årsagssammenhængen mellem dumpingimporten, som tegnede sig for blot 13 % af den samlede mængde, der blev eksporteret fra Indien, og den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen, ikke var tilstrækkelig. I betragtning af den dumpede indiske eksports begrænsede mængde og meget lille markedsandel (2 %) og den omstændighed, at dens priser i gennemsnit var 12 % højere end priserne for den ikke-dumpede import, kan det ikke hævdes, at denne import kunne være årsag til den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen.
(105)
Analysen af de andre kendte faktorer, som kunne have forårsaget skade for EU-erhvervsgrenen, herunder den ikke-dumpede import, importen fra andre tredjelande, den økonomiske krise og eksportresultaterne for EU-producenterne i stikprøven, viste, at den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen, øjensynligt skyldes virkningerne af den ikke-dumpede import fra Indien, som repræsenterede 87 % af Indiens samlede eksport til Unionen i UP, og som fandt sted til betydeligt lavere priser end dumpingimporten.
7. AFSLUTNING AF ANTIDUMPINGPROCEDUREN
(106)
I mangel af en væsentlig årsagssammenhæng mellem dumpingimporten og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, findes antidumpingforanstaltningerne unødvendige, og derfor bør nærværende antidumpingprocedure afsluttes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 2.
(107)
Klageren og alle andre interesserede parter blev underrettet herom og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. De indkomne bemærkninger ændrede ikke ved den konklusion, at nærværende antidumpingprocedure bør afsluttes -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Antidumpingproceduren vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Indien, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 og 7318 15 70, afsluttes.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. marts 2012.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 22 päivänä maaliskuuta 2012,
Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä
(2012/163/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1. Vireillepano
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä13 päivänä toukokuuta 2011 julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanosta Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien, jäljempänä ”tarkasteltavana oleva tuote”, tuonnissa unioniin.
(2)
Samana päivänä komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen (3) tukien vastaisen menettelyn vireillepanosta Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuonnissa unioniin ja käynnisti erillisen tutkimuksen.
(3)
Polkumyynnin vastainen menettely pantiin vireille valituksen johdosta, jonka teki 31 päivänä maaliskuuta 2011 European Industrial Fasteners Institute (EiFi), jäljempänä ”valituksen tekijä”, sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi tutkimuksen vireillepanemiseksi.
1.2. Menettelyn osapuolet
(4)
Komissio ilmoitti menettelyn vireillepanosta virallisesti valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille, tiedossa oleville tuojille, käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Intian viranomaisille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(5)
Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
1.2.1. Intiassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta
(6)
Koska vientiä harjoittavia tuottajia on Intiassa ilmeisen runsaasti, menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa esitettiin polkumyynnin määrittämistä otantamenetelmällä perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(7)
Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, intialaisia vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan 15 päivän kuluessa tutkimuksen vireillepanosta ja toimittamaan perustiedot viennistään ja kotimarkkinamyynnistään, täsmälliset tiedot tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon ja myyntiin liittyvästä toiminnastaan sekä kaikkien niihin etuyhteydessä olevien, tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon ja myyntiin 1 päivän huhtikuuta 2010 ja 31 päivän maaliskuuta 2011 välisenä aikana, jäljempänä ”tutkimusajanjakso”, osallistuneiden yritysten nimet ja tiedot näiden toiminnasta.
(8)
Yhteensä viisi vientiä harjoittavaa tuottajaa, mukaan lukien yksi etuyhteydessä olevien yritysten ryhmä Intiassa, toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen vireillepanoilmoituksessa annetussa määräajassa. Nämä yhteistyössä toimineet yritykset ilmoittivat vieneensä tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin tutkimusajanjaksolla. Kun verrattiin Eurostatin tuontitietoja ja tarkasteltavana olevan tuotteen määrää, jonka viisi yhteistyöhön osallistunutta yritystä ilmoittivat vieneensä unioniin tutkimusajanjaksolla, havaittiin, että intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyöhön osallistumisen aste oli lähes 100 prosenttia. Otos valittiin näin ollen näiden viiden vientiä harjoittavan tuottajan toimittamien tietojen perusteella.
(9)
Otoksen valinta perustui perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti suurimpaan edustavaan tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuvan viennin määrään, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Komissio valitsi vientiä harjoittavilta tuottajilta saatujen tietojen perusteella otokseen kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa, joiden vientimäärä unioniin oli suurin. Otostietojen perusteella otokseen valittujen yritysten tai ryhmien osuus tarkasteltavana olevan tuotteen koko vientimäärästä unioniin tutkimusajanjaksolla oli 99 prosenttia; tiedot saatiin yhteistyöhön osallistuneilta vientiä harjoittavilta tuottajilta. Siksi katsottiin, että tällainen otos mahdollistaisi tutkimuksen rajaamisen kohtuulliseen määrään vientiä harjoittavia tuottajia, joita voitaisiin tutkia käytettävissä olevassa ajassa niin, että samalla taattaisiin hyvä edustavuus.
1.2.2. Intialaisten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien otoksen valinta
(10)
Asianomaisia osapuolia ja Intian viranomaisia kuultiin otoksen valinnasta perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Kaksi otokseen kuulumatonta vientiä harjoittavaa tuottajaa halusi myös mukaan otokseen. Koska ehdotettu otos oli edustava, kuten johdanto-osan 8 kappaleessa todetaan, pääteltiin, ettei otosta ollut tarpeen muuttaa tai laajentaa.
1.2.3. Otokseen valitsematta jääneiden yritysten yksilöllinen tarkastelu
(11)
Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa, joita ei valittu otokseen, pyysi yksilöllistä tarkastelua ja vastasi määräajassa polkumyyntiä koskevaan kyselylomakkeeseen.
(12)
Ottaen huomion päätelmät, että nykyinen polkumyynnin vastainen menettely olisi päätettävä jäljempänä mainituista syistä, yksilöllistä tarkastelua koskevia pyyntöjä ei otettu enää huomioon.
1.2.4. Unionin tuottajia koskeva otanta
(13)
Koska unionin tuottajia oli ilmeisesti runsaasti, vireillepanoilmoituksessa esitettiin vahingon määrittämistä otantamenetelmällä perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.
(14)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut otoksen unionin tuottajia. Otokseen kuului viisi yritystä niistä 15:stä unionin tuottajasta, jotka olivat tiedossa ennen tutkimuksen vireillepanoa, ja ne valittiin myyntimäärien, koon ja maantieteellisen sijainnin perusteella. Niiden osuus unionin kokonaistuotannosta oli 37 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Asianomaisia osapuolia kehotettiin tutustumaan asiakirjoihin ja esittämään näkemyksensä tämän valinnan tarkoituksenmukaisuudesta 15 päivän kuluessa vireillepanoilmoituksen julkaisemispäivästä. Yksikään asianomainen osapuoli ei vastustanut ehdotettua viidestä yrityksestä koostuvaa otosta.
(15)
Sittemmin yksi viidestä otokseen kuuluneesta unionin tuottajasta vetäytyi yhteistyöstä. Jäljelle jääneiden neljän otokseen kuuluvan yrityksen osuus unionin kokonaistuotannosta oli 31 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Näin ollen otoksen katsottiin edustavan unionin tuotannonalaa.
1.2.5. Etuyhteydettömien tuojien otanta
(16)
Koska menettelyyn osallistuvia tuojia oli mahdollisesti paljon, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisen otantamenettelyn soveltamista tuojiin. Kaksi tuojaa toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Koska tuojia ilmoittautuikin vain vähän, otantaa päätettiin olla soveltamatta.
1.3. Kyselylomakkeeseen annetut vastaukset ja tietojen tarkistaminen
(17)
Komissio lähetti kyselylomakkeen kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille osapuolille, jotka ilmoittautuivat vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Kyselylomakkeet lähetettiin otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille Intiassa, otokseen valituille unionin tuottajille, yhteistyöhön osallistuville tuojille unionissa ja kaikille käyttäjille, joita tutkimuksen tiedettiin koskevan.
(18)
Vastaukset saatiin otokseen valituilta vientiä harjoittavilta tuottajilta ja neljältä otokseen valitulta unionin tuottajalta. Yksikään tuoja tai käyttäjä ei vastannut kyselylomakkeeseen.
(19)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki asianomaisten osapuolten toimittamat tiedot, joita se piti tarpeellisina polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun määrittämistä varten.
(20)
Eräs osapuoli väitti, että yksi vientiä harjoittavista tuottajista esitti liian monta luottamuksellisuutta koskevaa vaatimusta eikä toimittanut riittävän mielekästä julkista versiota kyselylomakevastauksistaan. Kyseisen yrityksen toimittamia tietoja ei pitäisi tästä syystä ottaa huomioon, ja sitä pitäisi kohdella yhteistyöhön osallistumattomana osapuolena tutkimuksessa.
(21)
Kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan kyselylomakevastausten ei-luottamuksellinen versio, joka koostui alkuperäisestä vastauksesta ja puutteita koskevaan kirjeeseen perustuvasta täydennetystä versiosta, arvioitiin uudestaan, ja sen havaittiin olevan riittävän täydellinen, jotta sitä voitiin pitää mielekkäänä julkisena vastauksena. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(22)
Seuraavien osapuolten toimitiloihin tehtiin tarkastuskäyntejä:
Unionin tuottajat:
-
Inox Viti di Cattinori Bruno & C.s.n.c., Grumello del Monte, Italia
-
Bontempi Vibo S.p.A., Rodengo Saiano, Italia
-
Ugivis S.A., Belley, Ranska
Intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat:
-
Viraj Profiles Limited, Boisar, Dist. Thane, Maharashtra
-
Agarwal Fastners Pvt. Ltd., Vasai (East), Dist. Thane, Maharashtra
-
Raajratna Ventures Ltd., Ahmedabad, Gujarat
1.4. Tutkimusajanjakso
(23)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2010 ja 31 päivän maaliskuuta 2011 välisen ajanjakson. Vahingon määrittämiseen tarvittava kehityssuuntien tarkastelu kattoi ajanjakson tammikuusta 2008 tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
2.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(24)
Tarkasteltavana oleva tuote on Intiasta peräisin olevat ruostumattomasta teräksestä valmistetut kiinnikkeet ja niiden osat, jotka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 ja 7318 15 70.
2.2. Samankaltainen tuote
(25)
Tarkasteltavana olevalla tuotteella sekä Intian kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä tuotteella samoin kuin unionin tuotannonalan unionissa tuottamalla ja myymällä tuotteella havaittiin olevan samat fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet ja samat peruskäyttötavat. Tämän vuoksi niitä pidettiin perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
3. POLKUMYYNTI
3.1. Normaaliarvo
(26)
Määrittäessään normaaliarvoa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio määritteli ensin, oliko otokseen kuuluvien intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynti riippumattomille asiakkaille edustavaa määrältään eli oliko tällaisen myynnin kokonaismäärän osuus vähintään 5 prosenttia unioniin suuntautuvan viennin kokonaismyyntimäärästä tutkimusajanjaksolla.
(27)
Yhden otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan osalta todettiin, ettei sillä ollut samankaltaisen tuotteen edustavaa myyntiä kotimarkkinoilla. Tämän vientiä harjoittavan tuottajan osalta normaaliarvo oli määritettävä perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan perusteella.
3.1.1. Otokseen valitut yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, joiden kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli määrältään edustavaa
(28)
Komissio määritti tämän jälkeen niiden otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien, joiden kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa, kotimarkkinoillaan myymät tuotelajit, jotka olivat samanlaisia kuin unioniin vietäviksi myytävät lajit tai suoraan verrattavissa niihin.
(29)
Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos sen myynti kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjakson aikana oli vähintään 5 prosenttia unioniin vietäväksi myydyn vastaavan tuotelajin kokonaismäärästä.
(30)
Tämän jälkeen komissio selvitti, voitiinko asianomaisten yritysten kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tätä varten määritettiin kunkin tuotelajin kannattavan myynnin osuus myynnistä kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjaksolla.
(31)
Jos vähintään määritettyjä tuotantokustannuksia vastaavilla nettomyyntihinnoilla tapahtuneen myynnin määrä oli yli 80 prosenttia tietyn tuotelajin kokonaismyyntimäärästä ja jos kyseisen tuotelajin painotettu keskimääräinen hinta oli vähintään tuotantokustannusten tasoinen, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa. Tämä hinta laskettiin määrittämällä kyseisen tuotelajin koko kotimarkkinamyynnin hintojen painotettu keskiarvo tutkimusajanjaksolla riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa.
(32)
Jos kannattava myynti oli enintään 80 prosenttia kyseisen tuotelajin kokonaismyynnistä tai jos kyseisen tuotelajin painotettu keskimääräinen hinta oli tuotantokustannuksia alhaisempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan kyseisen tuotelajin kannattavan myynnin painotettu keskiarvo.
(33)
Sellaisten tuotelajien osalta, joita ei myyty edustavia määriä kotimarkkinoilla, normaaliarvo oli määritettävä laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tätä varten viejän omiin keskimääräisiin tuotelajikohtaisiin valmistuskustannuksiin tutkimusajanjaksolla lisättiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä kohtuullinen voittomarginaali. Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten osuus ja voittomarginaali perustuivat kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen tuotelajikohtaisen myynnin myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten painotettuun keskiarvoon ja voittomarginaaliin.
3.1.2. Otokseen valitut yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, joiden kokonaismyynti kotimarkkinoilla ei ollut määrältään edustavaa
(34)
Yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle, jonka myynti kotimarkkinoilla ei ollut edustavaa, määritettiin laskennallinen normaaliarvo perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä yrityksen omiin samankaltaisen tuotteen valmistuskustannuksiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja kohtuullinen voittomarginaali tuotelajikohtaisesti tutkimusajanjaksolla. Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten osuus ja voittomarginaali perustuivat vientiä harjoittavan tuottajan tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen tuotelajikohtaisen myynnin myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten painotettuun keskiarvoon ja voittomarginaaliin.
3.2. Vientihinta
(35)
Vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
3.3. Vertailu
(36)
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla.
(37)
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
(38)
Tällä perusteella tehtiin oikaisut kuljetus-, merirahti-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannusten, laskussa mainitsemattomien alennusten sekä palkkioiden mukaisesti aina, kun se katsottiin perustelluksi.
3.4. Polkumyyntimarginaalit
3.4.1. Otokseen valitut yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat
(39)
Otokseen valittujen yritysten tapauksessa kunkin unioniin viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan, kuten perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdassa säädetään.
(40)
Edellä esitetyn perusteella polkumyyntimarginaalit ovat prosentteina CIF unionin rajalla tullaamattomana -hinnasta ilmaistuna seuraavat:
Yritys
Polkumyyntimarginaali
Viraj Profiles Ltd.
0 %
Agarwal Fasteners Pvt. Ltd.
37,6 %
Raajratna Ventures Ltd.
12,0 %
(41)
On kuitenkin huomattava, että intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan, jonka ei havaittu harjoittaneen polkumyyntiä, osuus on 87 prosenttia Intian viennistä unioniin.
(42)
Komission ilmoitusasiakirjasta tekemänsä analyysin perusteella valituksen tekijä laski, että niille vientiä harjoittaville tuottajille määritetyn normaaliarvon, jotka valittiin otokseen ja joiden todettiin harjoittavan polkumyyntiä, ja sille yritykselle määritetyn normaaliarvon, jonka ei todettu harjoittavan polkumyyntiä, ero oli 25 prosenttia. Valituksen tekijä väitti, että tällainen ero on mahdoton kilpailulle avoimilla markkinoilla ja epärealistinen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden tuotannonalalla. Lisäksi valituksen tekijä väitti, että vientiä harjoittava tuottaja, jonka ei todettu harjoittaneen polkumyyntiä, hankki ruostumatonta teräsromua etuyhteydessä olevilta yrityksiltä unionissa, joten kyseisen raaka-aineen ostohinnat eivät olleet luotettavia määritettäessä tuotantokustannuksia.
(43)
Yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan, jonka ei havaittu harjoittaneen polkumyyntiä, normaaliarvo on perustunut sen tuotelajikohtaisiin tuotantokustannuksiin, jotka ovat matalammat kuin muilla otokseen valituilla vientiä harjoittavilla tuottajilla. Tämä johtuu lähinnä siitä, että kyseinen yritys valmistaa itse ruostumatonta terästä ruostumattomasta teräsromusta ja on siksi täysin integroitunut ja hyötyy mittakaavaeduista, kun taas muut yritykset ostavat ruostumatonta terästä olevaa valssilankaa, joka on ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden pääraaka-aine, avoimilta markkinoilta, myös yhteistyössä toimineelta vientiä harjoittavalta tuottajalta, jonka ei todettu harjoittaneen polkumyyntiä.
(44)
Niiden vientiä harjoittavien tuottajien normaaliarvo, joiden todettiin harjoittavan polkumyyntiä, on yleensä määritetty tuotelajikohtaisten kotimaisten myyntihintojen perusteella. Intian kotimarkkinoilla ei ole paljoakaan kilpailua, ja se yhteistyössä toimiva viejä, jonka ei todettu harjoittavan polkumyyntiä, myi tutkimusajanjaksolla kotimaassa ainoastaan määriä, jotka eivät olleet edustavia.
(45)
Tutkittaessa sen vientiä harjoittavan tuottajan, jonka ei todettu harjoittavan polkumyyntiä, ruostumattoman teräsromun hankintaa, kävi ilmi, että kyseinen yritys hankki romua sekä etuyhteydessä olevilta että etuyhteydettömiltä toimittajilta ja että etuyhteydettömien toimittajien osuus oli yli 70 prosenttia hankituista määristä. Ostohinnat olivat verrattavia kummassakin hankintatyypissä, myös silloin, kun romun laatuluokka otetaan huomioon.
(46)
Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien normaaliarvon määritys on näin ollen vahvistettu ja valituksen tekijän esittämät väitteet hylätty.
3.4.2. Muut yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat
(47)
Yhteistyöhön osallistuneiden mutta otoksen ulkopuolisten vientiä harjoittavien tuottajien painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali laskettiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti eli niille otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille, joiden havaittiin harjoittavan polkumyyntiä, vahvistettujen marginaalien perusteella. Tällä perusteella yhteistyöhön osallistuneille mutta otoksen ulkopuolisille yrityksille laskettu polkumyyntimarginaali vahvistettiin alustavasti 24,6 prosentiksi CIF unionin rajalla tullaamattomana -hinnasta.
(48)
Sen jälkeen, kun komissio ilmoitti aikeestaan päättää menettely, yksi yhteistyössä toiminut intialainen vientiä harjoittava tuottaja vaati, että sen yksilöllistä kohtelua koskeva pyyntö olisi hyväksyttävä, ja väitti, että otokseen kuulumattomille yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille ilmoitettu polkumyyntimarginaali ei vastannut sen tilannetta.
(49)
Komissio ei ole arvioinut yksilöllistä kohtelua koskevaa pyyntöä, koska menettelyn päättämisen tapauksessa marginaalin määrittäminen ei enää ole merkityksellistä.
3.4.3. Yhteistyöstä kieltäytyneet vientiä harjoittavat tuottajat
(50)
Kaikkien muiden intialaisten viejien osalta komissio määritti ensin yhteistyössä toimimisen asteen. Kaikkien yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien otoskyselylomakkeessa ilmoittamaa viennin kokonaismäärää verrattiin Intiasta tulevan tuonnin kokonaismäärään, joka saatiin Eurostatin tilastoista. Yhteistyön prosenttiosuudeksi todettiin 97. Tällä perusteella katsottiin, että yhteistyön taso oli korkea. Sen vuoksi pidettiin asianmukaisena asettaa yhteistyöstä kieltäytyneiden vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaali tasolle, joka vastaa yhteistyöhön osallistuneille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettua keskimääräistä polkumyyntimarginaalia. Saatavilla olevista tiedoista ilmeneekin, että yhteistyöstä kieltäytyneiden intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien keskimääräiset vientihinnat tutkimusajanjaksolla vastasivat yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien havaittuja keskimääräisiä vientihintoja. Ei ole myöskään merkkejä siitä, että tämä viittaisi erilaisiin normaaliarvoihin yhteistyöstä kieltäytyneiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta.
(51)
Edellä esitetyn perusteella koko maata koskevaksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 24,6 prosenttia CIF unionin rajalla tullaamattomana -hinnasta.
4. UNIONIN TUOTANNONALA
4.1. Unionin tuotanto
(52)
Unionin kokonaistuotannon määrittämiseksi käytettiin kaikkia saatavilla olevia tietoja unionin tuottajista, myös valituksessa toimitettuja tietoja, unionin tuottajilta ennen tutkimuksen vireillepanoa ja sen jälkeen kerättyjä tietoja sekä otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistettuja kyselylomakevastauksia.
(53)
Tällä perusteella unionin kokonaistuotannon arvioitiin olevan 52 000 tonnia tutkimusajanjaksolla. Tähän sisältyy kaikkien ilmoittautuneiden unionin tuottajien tuotanto ja niiden tuottajien arvioitu tuotantomäärä, jotka eivät ilmoittautuneet menettelyssä.
(54)
Kuten edellä johdanto-osan 13 kappaleessa todetaan, unionin tuottajien tutkimisessa sovellettiin otantamenetelmää. Niitä 15:stä unionin tuottajasta, jotka toimittivat tietoja ennen menettelyn vireillepanoa, valittiin viiden yrityksen otos. Kuten edellä johdanto-osan 15 kappaleessa todetaan, yksi yritys päätti sittemmin olla tekemättä yhteistyötä tutkimuksessa. Jäljelle jääneiden yhteistyöhön osallistuneiden otokseen valittujen yritysten osuus unionin kokonaistuotannosta tutkimusajanjaksona oli noin 32 prosenttia, mitä pidettiin unionin tuotannonalaa edustavana.
4.2. Unionin tuotannonala
(55)
Kaikkien edellä johdanto-osan 52 kappaleessa tarkoitettujen tiedossa olevien unionin tuottajien katsotaan muodostavan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalan, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.
5. VAHINKO
5.1. Alustavat huomiot
(56)
Asianomaisten vahinkoon vaikuttavien tekijöiden arvioimisessa käytettiin asiaa koskevia Eurostatin tuontitilastoja, valituksessa toimitettuja tietoja, unionin tuottajilta ennen tutkimuksen vireillepanoa ja sen jälkeen kerättyjä tietoja sekä otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistettuja kyselylomakevastauksia.
(57)
Siltä osin kuin vahinkoanalyysissä tarkastellaan makrotaloudellisia tietoja, kuten tuotantokapasiteettia ja sen käyttöastetta, myynnin määrää, markkinaosuutta, kasvua, työllisyyttä ja tuottavuutta, perustana ovat unionin koko tuotannonalaa koskevat tiedot.
(58)
Siltä osin kuin analyysissä tarkastellaan mikrotaloudellisia tietoja, kuten kauppahintoja, kannattavuutta, kassavirtaa, investointeja ja sijoitetun pääoman tuottoa, pääoman saantia, varastoja ja palkkoja, perustana ovat otokseen valittuja unionin tuottajia koskevat tiedot.
(59)
Otokseen valitut neljä unionin tuottajaa valittiin otokseen myös Kiinasta ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuonnissa sovellettavien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa (4), joka valmistui 7 päivänä tammikuuta 2012. Kyseisessä tarkastelussa otoksessa oli mukana vielä yksi yritys, jota ei valittu otokseen nykyisessä tutkimuksessa. Koska vahingon tarkasteluun käytetty tarkastelujakso menee osittain päällekkäin toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelujakson kanssa, vuosia 2008 ja 2009 koskevat tiedot ovat kyseistä yhtä yritystä lukuun ottamatta aivan samat. Kyseisen yrityksen, joka ei tässä tapauksessa sisälly otokseen, luvut olisi mahdollista päätellä ilmoittamalla vuosia 2008 ja 2009 koskevat luvut. Siksi mikrotason indikaattorit, kuten varastot, palkat, investoinnit, kassavirta, sijoitetun pääoman tuotto ja kannattavuus, on indeksoitu.
5.2. Unionin kulutus
(60)
Unionin kulutus määritettiin valituksessa ilmoitetuilla unionin tuotannonalan myyntimäärillä unionissa, ja ne ristiintarkistettiin otoskyselylomakkeisiin saatujen vastausten ja otokseen valituilta tuottajilta saatujen tarkistettujen tietojen kanssa. Lisäksi otettiin huomioon Eurostatin tietoihin perustuva tuontimäärä tarkastelujaksolla.
(61)
Tämän perusteella unionin kulutus kehittyi seuraavasti:
Taulukko 1
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Unionin kulutus (tonnia)
120 598
101 143
122 345
131 457
Indeksi (2008 = 100)
100
84
101
109
Lähde: Eurostat, valituksessa olleet tiedot ja kyselylomakevastaukset
(62)
Kokonaiskulutus EU:n markkinoilla kasvoi tarkastelujakson aikana 9 prosenttia. Vuosien 2008 ja 2009 välisenä aika kulutuksessa oli 16 prosentin jyrkkä lasku, jonka väitetään johtuneen talouskriisin maailmanlaajuisista negatiivisista vaikutuksista markkinoihin. Sitten kulutus elpyi ja kasvoi 21 prosenttia vuosina 2009-2010 ja jälleen 7 prosenttia vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.
5.3. Tuonti Intiasta
(63)
Intiasta tuleva tuonti kehittyi tarkastelujakson aikana seuraavasti.
Taulukko 2
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Intiasta tulevan tuonnin määrä (tonnia)
14 546
18 883
21 914
24 072
Indeksi (2008 = 100)
100
130
151
165
Markkinaosuus
12,1 %
18,7 %
17,9 %
18,3 %
Indeksi (2008 = 100)
100
155
149
152
Lähde: Eurostat ja vientiä harjoittavien tuottajien kyselylomakevastaukset
(64)
Tarkastelujakson aikana tuonti Intiasta kasvoi 65 prosenttia. Kasvu oli voimakkainta vuosina 2008-2009, jolloin tuonti kasvoi 30 prosenttia ja kulutus laski 16 prosenttia. Vuositasolla tuonti Intiasta jatkoi kasvuaan vuonna 2010 (+ 16 %) ja tutkimusajanjaksolla (+ 10 %).
5.4. Tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus
Taulukko 3
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
3 531
2 774
2 994
3 216
Indeksi (2008 = 100)
100
79
85
91
Lähde: Eurostat ja otokseen valittujen EU:n tuottajien kyselylomakevastaukset
(65)
Intiasta peräisin olevan tuonnin keskimääräiset hinnat laskivat kokonaisuudessaan 9 prosenttia tarkastelujaksolla. Tämä selittää Intian markkinaosuuden kasvun 12,1 prosentista 18,3 prosenttiin samalla ajanjaksolla. Suurinta kasvu oli vuosina 2008-2009, jolloin intialaisten viejien markkinaosuus kasvoi yli 6 prosenttiyksikköä.
(66)
Jotta voidaan määrittää hinnan alittavuus tutkimusajanjaksolla, verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamia tuotelajien painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin Intiasta tulevan tuonnin ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, jotka oli määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti voimassa olevien tullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.
(67)
Hintavertailu tehtiin tuotelajien pohjalta samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta; hintoja on tarvittaessa oikaistu, ja niistä on ensin vähennetty alennukset ja hyvitykset. Vertailun tulos ilmaistuna otokseen valittujen unionin tuottajien liikevaihdon osuutena tutkimusajanjaksolla osoitti hintojen alittavuuden olevan 3-13 prosenttia. Tältä osin on huomattava, että hintojen alittavuus oli suurin sillä intialaisella vientiä harjoittavalla tuottajalla, jonka ei havaittu harjoittavan polkumyyntiä.
5.5. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
(68)
Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset indikaattorit, jotka oli määritetty unionin tuotannonalalle arviointijaksolla.
5.5.1. Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
Taulukko 4
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä (tonnia)
69 514
56 396
62 213
51 800
Indeksi (2008 = 100)
100
81
89
75
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
140 743
127 200
128 796
111 455
Indeksi (2008 = 100)
100
90
92
79
Kapasiteetin käyttöaste
49 %
44 %
48 %
46 %
Indeksi (2008 = 100)
100
90
98
94
Lähde: Unionin koko tuotannonala
(69)
Taulukosta käy ilmi, että tuotanto kasvoi tarkastelujaksolla huomattavasti, 25 prosenttia. Kysynnän laskun myötä tuotanto supistui jyrkästi 19 prosenttia vuonna 2009, minkä jälkeen se elpyi ja kasvoi noin 10 prosenttia vuonna 2010. Vaikka unionin kulutus kasvoi tutkimusajanjaksolla 7 prosenttia, unionin tuotanto laski jälleen noin 17 prosenttia edellisvuoteen verrattuna.
(70)
Unionin tuotannonalan tuotantokapasiteetti väheni noin 21 prosenttia tarkastelujakson aikana. Myös kapasiteetin käyttöaste laski tarkastelujaksolla ja pysytteli jatkuvasti alle 50 prosentin.
5.5.2. Myyntimäärät, markkinaosuus ja keskimääräiset yksikköhinnat unionissa
Taulukko 5
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Myyntimäärä (tonnia)
56 042
44 627
45 976
48 129
Indeksi (2008 = 100)
100
80
82
86
Markkinaosuus
46,5 %
44,1 %
37,6 %
36,6 %
Indeksi (2008 = 100)
100
95
81
79
Lähde: Unionin koko tuotannonala
(71)
Vaikka kulutus kasvoi (+ 9 %), ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle unionissa myydyn samankaltaisen tuotteen myyntimäärä laski 14 prosenttia tarkastelujaksolla. Tämän seurauksena markkinaosuus laski 46,5 prosentista vuonna 2008 tutkimusajanjakson 36,6 prosenttiin. Myyntimäärä supistui jyrkästi vuonna 2009 (- 20 %), mutta kasvoi sittemmin hieman vuonna 2010 ja tutkimusajanjaksolla.
5.5.3. Kasvu
(72)
Unionin kulutus kasvoi vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 9 prosenttia. Samaan aikaan unionin tuotannonalan myyntimäärä kuitenkin väheni 14 prosenttia ja markkinaosuus 21 prosenttia. Sen sijaan tuonti Intiasta kasvoi huomattavasti, 65 prosenttia.
5.5.4. Työllisyys
Taulukko 6
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
1 007
863
821
761
Indeksi (2008 = 100)
100
86
82
76
Tuottavuus (yksikköä/työntekijä)
Indeksi (2008 = 100)
100
95
110
99
Lähde: Unionin koko tuotannonala
(73)
Unionin tuotannonalan toiminnan supistumisen vuoksi työntekijöiden määrä väheni tarkastelujaksolla 24 prosenttia. Vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana työvoimakustannukset työntekijää kohti kasvoivat 6 prosenttia.
(74)
Unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuus ilmaistuna tuotoksena työntekijää kohti vuodessa laski tarkastelujaksolla hieman, 1 prosentin. Tuottavuus oli matalimmillaan vuonna 2009, minkä jälkeen se alkoi kasvaa kohti tutkimusajanjaksoa.
5.5.5. Keskimääräiset yksikköhinnat unionissa
Taulukko 7
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Yksikköhinta EU:ssa etuyhteydettömille asiakkaille(euroa tonnilta)
4 336
2 792
3 914
4 244
Indeksi (2008 = 100)
100
64
90
98
Lähde: Otokseen valittujen tuottajien kyselylomakevastaukset
(75)
Keskimääräiset myyntihinnat laskivat 2 prosenttia tarkasteluajanjaksolla. Vuonna 2009 unionin tuotannonalan oli pakko laskea myyntihintojaan 36 prosenttia talouden taantuman ja Intian tuontihintojen jyrkän laskun (- 21 %) takia. Vuonna 2010 ja tutkimusajanjaksolla unionin tuotannonalan myyntihinnat nousivat jälleen.
(76)
Tutkimuksen mukaan myyntihintojen lasku vuonna 2009 oli seurausta siitä, että kustannukset laskivat 18 prosenttia verrattuna vuoden 2008 tasoon. Kustannusten lasku puolestaan johtui pääasiassa raaka-aineiden hintojen laskusta, varsinkin nikkelin, jonka hinnanvaihtelu on epävakaata. Unionin tuotannonalan oli kuitenkin laskettava myyntihintojaan enemmän kuin mitä kustannukset laskivat, koska mataliin hintoihin tapahtuva tuonti Intiasta kasvoi vuonna 2009.
5.5.6. Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, sijoitetun pääoman tuotto ja pääoman saanti
Taulukko 8
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
EU:n myynnin kannattavuus (% nettomyynnistä)
Indeksi (2008 = 100)
- 100
- 442
-74
-24
Kassavirta
Indeksi (2008 = 100)
- 100
-1 827
-40
- 171
Investoinnit (euroa)
Indeksi (2008 = 100)
100
29
59
6
Sijoitetun pääoman tuotto
Indeksi (2008 = 100)
- 100
- 284
-59
-28
Lähde: Otokseen valittujen EU:n tuottajien kyselylomakevastaukset
(77)
Tutkimuksesta kävi ilmi, että vaikka myyntihintojen lasku johtuikin osittain kustannusten laskusta, Intiasta peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden tuonti aiheutti paineita unionin tuotannonalan hinnoille. Unionin tuotannonalan kannattavuus oli ollut negatiivinen tarkastelujakson alusta alkaen. Etenkin vuonna 2009 unionin tuotannonalan oli laskettava myyntihintojaan enemmän kuin mitä kustannukset laskivat, koska mataliin hintoihin tapahtuva tuonti Intiasta kasvoi. Tämä johti kannattavuuden merkittävään heikkenemiseen kyseisenä vuonna. Vuonna 2010 ja tutkimusajanjaksolla kannattavuus kuitenkin parani, mutta pysyi edelleen negatiivisena.
(78)
Kassavirta, joka osoittaa tuotannonalan kykyä rahoittaa itse toimintaansa, noudatti samanlaista suuntausta kuin kannattavuus. Se oli matalimmillaan vuonna 2009, minkä jälkeen se alkoi kasvaa ja kääntyi positiiviseksi tutkimusajanjaksolla.
(79)
Vuonna 2008 tehtiin investointeja ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden tuotantoon, minkä jälkeen investoinnit supistuivat noin 94 prosenttia tarkastelujaksolla. Sijoitetun pääoman tuotto kehittyi tarkastelujaksolla samalla tavoin negatiivisesti kuin unionin tuotannonalan tuloksetkin ja pysyi koko ajan negatiivisena.
(80)
Kannattavuuden ja kassavirran kehitys ja investointien vähäisyys viittaavat siihen, että otokseen valituilla EU:n tuottajilla on saattanut olla vaikeuksia saada pääomaa.
5.5.7. Varastot
Taulukko 9
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Unionin tuotannonalan loppuvarastot
Indeksi (2008 = 100)
100
92
100
103
Lähde: Otokseen valittujen EU:n tuottajien kyselylomakevastaukset
(81)
Otokseen valittujen unionin tuottajien varastot kasvoivat 3 prosenttia tarkastelujakson aikana. Vuonna 2009 loppuvarastot pienenivät 8 prosenttia mutta kasvoivat 8 prosenttia vuonna 2010 ja 3 prosenttia tutkimusajanjaksolla.
5.5.8. Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruus ja toipuminen aiemmasta polkumyynnistä
(82)
On muistettava, että Intian suurimman vientiä harjoittavan tuottajan, jonka osuus Intian viennistä unioniin tutkimusajanjaksolla oli 87 prosenttia, ei havaittu harjoittavan polkumyyntiä. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin osuus oli näin ollen 13 prosenttia Intiasta unioniin vietyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden kokonaismäärästä. Kun otetaan huomioon Intiasta polkumyynnillä tulevan tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat, tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien vaikutusta unionin tuotannonalaan voidaan pitää vähäpätöisenä.
5.6. Vahinkoa koskevat päätelmät
(83)
Tutkimuksen mukaan useimmat vahinkoindikaattorit, kuten tuotanto (- 25 %), kapasiteetin käyttöaste (- 6 %), myyntimäärä (- 14 %), markkinaosuus (- 21%) sekä työllisyys (- 24 %), heikkenivät tarkastelujaksolla. Vaikka kulutus kasvoi, sekä myyntimäärä että markkinaosuus pienenivät. Myyntimäärä kasvoi vuoteen 2009 verrattuna hieman vuonna 2010 ja tutkimusajanjaksolla. Unionin tuotannonala ei kuitenkaan kyennyt samaan menetettyä markkinaosuuttaan takaisin, koska Intiasta tuleva tuonti kasvoi vakaasti tarkastelujaksolla ja sen hinnat alittivat jatkuvasti unionin tuotannonalan hinnat.
(84)
Vakavia vaikutuksia kohdistui myös unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen liittyviin vahinkoindikaattoreihin, kuten kassavirtaan ja kannattavuuteen. Tästä johtuu, että yhteisön tuotannonalan kyky hankkia pääomaa vaarantui.
(85)
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
6. SYY-YHTEYS
6.1. Johdanto
(86)
Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti tarkasteltiin, onko polkumyynnillä tapahtuva Intiasta peräisin oleva tuonti aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisäksi tutkittiin muita tiedossa olevia tekijöitä, jotka olisivat voineet samaan aikaan aiheuttaa unionin tuotannonalalle vahinkoa, jotta voitiin varmistaa, ettei näiden muiden tekijöiden aiheuttaman mahdollisen vahingon tulkittu johtuneen polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.
(87)
On muistettava, että Intian suurimman vientiä harjoittavan tuottajan, johon viitataan johdanto-osan 40 ja 41 kappaleessa ja jonka osuus Intian viennistä unioniin tutkimusajanjaksolla oli 87 prosenttia, ei havaittu harjoittavan polkumyyntiä. Näin ollen vain 13 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista Intiasta unioniin tutkimusajanjaksolla tapahtui polkumyynnillä. Tämän polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus oli 2 prosenttia tutkimusajanjaksolla.
6.2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(88)
Tutkimuksen mukaan unionin kulutus kasvoi tarkastelujaksolla 9 prosenttia, kun taas unionin tuotannonalan myyntimäärä kuitenkin väheni 14 prosenttia ja markkinaosuus 21 prosenttia.
(89)
Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskimääräisten tuontihintojen havaittiin alittavan unionin tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat unionin markkinoilla. Ne olivat kuitenkin 12 prosenttia korkeammat kuin sen intialaisen yrityksen hinnat, jonka ei havaittu harjoittavan polkumyyntiä.
(90)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että sillä pienellä tuontimäärällä, joka on tuotu Intiasta polkumyynnillä ja jonka hinnat ovat lisäksi olleet korkeammat kuin ilman polkumyyntiä tapahtuneen tuonnin, on ollut korkeintaan hyvin rajallinen, jopa olematon vaikutus unionin tuotannonalan tilanteen heikkenemiseen.
6.3. Muiden tekijöiden vaikutus
6.3.1. Ilman polkumyyntiä tapahtunut tuonti Intiasta
(91)
Intian tuonnin kokonaismäärä kasvoi tarkastelujaksolla jyrkästi, 65 prosenttia, mikä kasvatti Intian markkinaosuuden 12,1 prosentista 18,3 prosenttiin. Kuten edellä on todettu, ilman polkumyyntiä tapahtuvan tuonnin osuus oli 87 prosenttia Intian kokonaisvientimäärästä tutkimusajanjaksolla. Se vastaa 15 prosentin markkinaosuutta tutkimusajanjaksolla, kun taas Intiasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus samalla ajanjaksolla oli 2 prosenttia.
(92)
Intian tuontihinnat laskivat kokonaisuudessaan 9 prosenttia tarkastelujaksolla ja olivat koko ajan matalammat kuin muusta maailmasta tulevan tuonnin hinnat ja unionin tuotannonalan myyntihinnat. On kuitenkin huomionarvoista, että polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat eivät alittaneet unionin tuotannonalan hintoja yhtä paljon kuin ilman polkumyyntiä tapahtuneen tuonnin hinnat, kuten johdanto-osan 89 kappaleessa todetaan.
6.3.2. Tuonti muista kolmansista maista
Taulukko 10
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrä (tonnia)
50 010
37 633
54 454
59 255
Indeksi (2008 = 100)
100
75
109
118
Muista kolmansista maista tulevan tuonnin markkinaosuus
41,5 %
37,2 %
44,5 %
45,1 %
Indeksi (2008 = 100)
100
90
107
109
Muista kolmansista maista tulevan tuonnin keskimääräiset tuontihinnat (euroa/tonni)
5 380
5 236
5 094
5 234
Indeksi (2008 = 100)
100
97
95
97
Malesiasta tulevan tuonnin määrä (tonnia)
13 712
9 810
9 611
9 966
Malesiasta tulevan tuonnin markkinaosuus
11,4 %
9,7 %
7,9 %
7,6 %
Malesiasta tulevan tuonnin keskimääräiset tuontihinnat (euroa/tonni)
4 203
2 963
3 324
3 633
Filippiineiltä tulevan tuonnin määrä (tonnia)
7 046
5 406
15 576
18 149
Filippiineiltä tulevan tuonnin markkinaosuus
5,8 %
5,3 %
12,7 %
13,8 %
Filippiineiltä tulevan tuonnin keskimääräiset tuontihinnat (euroa/tonni)
4 645
3 474
3 714
3 912
Kiinasta tulevan tuonnin määrä (tonnia)
2 332
2 452
3 217
3 288
Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus
1,9 %
2,4 %
2,6 %
2,5 %
Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräiset tuontihinnat (euroa/tonni)
4 004
4 561
5 272
5 648
Taiwanista tulevan tuonnin määrä (tonnia)
4 304
3 703
6 451
6 640
Taiwanista tulevan tuonnin markkinaosuus
3,6 %
3,7 %
5,3 %
5,1 %
Taiwanista tulevan tuonnin keskimääräiset tuontihinnat (euroa/tonni)
5 092
4 719
4 755
4 943
Lähde: Eurostat
(93)
Eurostatin tietojen perusteella muista kolmansista maista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden tuontimäärä unioniin kasvoi 18 prosenttia tarkastelujaksolla. Samanaikaisesti keskimääräiset tuontihinnat laskivat noin 3 prosenttia tarkastelujaksolla, ja niiden markkinaosuus kasvoi noin 9 prosenttia.
(94)
Ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden tuontiin Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista on sovellettu polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä 19 päivästä marraskuuta 2005. Toimenpiteistä huolimatta tuonti näistä kahdesta maasta lisääntyi tarkastelujaksolla huomattavasti. Markkinaosuudet sen sijaan pysyivät melko vaatimattomina, sillä tutkimusajanjaksolla Kiinan markkinaosuus oli 2,5 prosenttia ja Taiwanin 5,1 prosenttia. Muita tärkeitä tuontimaita ovat Filippiinit ja Malesia. Varsinkin Filippiineiltä tuleva tuonti kasvoi merkittävästi tarkastelujaksolla, ja sen markkinaosuus kasvoi 5,8 prosentista vuonna 2008 tutkimusajanjakson 13,8 prosenttiin.
(95)
Malesian tuonti supistui tarkastelujaksolla, mutta sen markkinaosuus oli silti 7,6 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Filippiineiltä tulevan tuonnin määrä kasvoi huomattavasti tarkastelujaksolla. Mutta kuten tutkimuksesta kävi ilmi, Filippiinien keskimääräinen tuontihinta oli peräti 20 prosenttia korkeampi kuin Intiasta peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden keskimääräinen hinta.
(96)
Muista kolmansista maista tulevan tuonnin keskimääräiset hinnat pysyivät kaiken kaikkiaan verrattain vakaina tarkastelujaksolla, ja ne olivat koko ajan korkeammat kuin unionin tuotannonalan keskimääräiset hinnat ja Intian keskimääräiset tuontihinnat.
(97)
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti ei aiheuttanut unionin tuotannonalalle kärsimää merkittävää vahinkoa.
6.3.3. Talouskriisi
(98)
Talouskriisi selittää osittain unionin kulutuksen supistumisen vuonna 2009. On kuitenkin huomionarvoista, että huolimatta kulutuksen 16 prosentin laskusta vuonna 2009 Intiasta tulevan tuonnin määrä kasvoi 30 prosenttia.
(99)
Vuonna 2010 ja tutkimusajanjaksolla unionin kulutus kasvoi samaan tahtiin yleisen taloudellisen elpymisen kanssa. Unionin tuotannonalan myyntimäärä kuitenkin kasvoi vain hieman: 3 prosenttia vuonna 2010 ja 4,7 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Intian tuonti kasvoi 16 prosenttia vuonna 2010 ja 10 prosenttia tutkimusajanjaksolla.
(100)
Tavanomaisissa taloudellisissa olosuhteissa ja ilman Intiasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamaa voimakasta hintapainetta ja tuonnin kasvua unionin tuotannonalalla olisi saattanut olla joitakin vaikeuksia selviytyä kulutuksen laskusta ja kiinteiden yksikkökustannusten noususta, joka johtui alentuneesta kapasiteetin käyttöasteesta. Intiasta mataliin hintoihin tapahtunut tuonti, josta suurin osa ei ollut polkumyyntiä, kuitenkin kärjisti taantuman vaikutuksia eikä unionin tuotannonala kyennyt edes yleisen taloudellisen elpymisen aikana toipumaan ja saamaan intialaiselle tuonnille menettämäänsä markkinaosuutta takaisin.
(101)
Vaikka vuosien 2008-2009 talouskriisi heikensikin unionin huonoa tulosta entisestään, sillä ei kuitenkaan voida katsoa olleen merkittävää vaikutusta unionin tuotannonalan vahinkoa aiheuttavaan tilanteeseen.
6.3.4. Otokseen valitun unionin tuotannonalan vientitoiminta
Taulukko 12
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Vientimyynti (tonnia)
967
689
933
884
Indeksi (2008 = 100)
100
71
97
91
Yksikkömyyntihinta euroina
4 770
3 060
4 020
4 313
Indeksi (2008 = 100)
100
64
84
90
Lähde: Otokseen valittujen EU:n tuottajien kyselylomakevastaukset
(102)
Otokseen valitun unionin tuotannonalan vientimyynnin määrä laski tarkastelujaksolla 9 prosenttia ja keskimääräiset vientihinnat laskivat 10 prosenttia. Vaikkei voida sulkea pois, että vientitoiminnan negatiivinen suuntaus saattoi entisestään pahentaa unionin tuotannonalan tilannetta, katsotaan, että koska viennin määrä suhteessa myyntiin unionin markkinoilla oli pieni, tämä negatiivinen vaikutus ei ollut todettuun vahinkoon nähden merkittävä.
6.4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(103)
Edellä esitetty analyysi osoittaa, että Intiasta peräisin olevan mataliin hintoihin tapahtuvan tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat merkittävästi tarkastelujaksolla. Havaittiin myös, että kyseinen myynti tapahtui jatkuvasti hintoihin, jotka alittivat unionin tuotannonalan unionin markkinoilla veloittamat hinnat.
(104)
Koska suurin Intian vientiä harjoittava tuottaja, jonka osuus Intian viennistä unionin tutkimusajanjaksolla oli 87 prosenttia, ei vienyt ruostumattomasta teräksestä valmistettuja kiinnikkeitä unioniin polkumyyntihinnoin, katsotaan, että syy-yhteyttä polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin, jonka osuus oli vain 13 prosenttia Intiasta viedystä kokonaismäärästä, ja unionin tuotannonalan kärsimän vahingon välillä ei voida riittävällä tavalla vahvistaa. Ei voida siis väittää, että polkumyynnillä Intiasta tapahtunut tuonti olisi aiheuttanut unionin tuotannonalan kärsimän vahingon, koska kyseinen tuonti oli määrältään rajallista, sen markkinaosuus oli erittäin pieni (2 %) ja sen hinnat olivat keskimäärin 12 prosenttia korkeammat kuin ilman polkumyyntiä tapahtuvassa tuonnissa.
(105)
Kun analysoitiin muita tiedossa olevia tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, kuten ilman polkumyyntiä tapahtunut tuonti, muista kolmansista maista tuleva tuonti, talouskriisi ja otokseen valitun unionin tuotannonalan vientitoiminta, havaittiin, että unionin tuotannonalan kärsimä vahinko näyttää johtuvan ilman polkumyyntiä Intiasta tapahtuvasta tuonnista, jonka osuus oli 87 prosenttia Intian koko viennistä unioniin tutkimusajanjaksolla ja joka tapahtui polkumyyntiä huomattavasti matalampiin hintoihin.
7. POLKUMYYNNIN VASTAISEN MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN
(106)
Koska polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja unionin tuotannonalan kärsimän vahingon välillä ei ole merkittävää syy-yhteyttä, katsotaan, että polkumyynnin vastaiset toimenpiteet ovat tarpeettomia ja nykyinen polkumyynnin vastainen menettely olisi päätettävä perusasetuksen 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(107)
Valituksen tekijälle ja muille asianomaisille osapuolille tiedotettiin asiasta ja annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia. Saadut huomautukset eivät muuttaneet päätelmää, että nykyinen polkumyynnin vastainen menettely olisi päätettävä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Päätetään Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien, jotka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 ja 7318 15 70, tuontia koskeva polkumyynnin vastainen menettely.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 22 päivänä maaliskuuta 2012.