KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1259/2011
af 2. december 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 1881/2006 for så vidt angår grænseværdier for dioxiner, dioxinlignende PCB'er og ikke-dioxinlignende PCB'er i fødevarer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler (1), særlig artikel 2, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1881/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer (2) er der fastsat grænseværdier for dioxiner og dioxinlignende PCB'er i en række fødevarer.
(2)
Dioxiner tilhører en gruppe bestående af 75 polychlorerede dibenzo-p-dioxiner (PCDD) (kongenere) og 135 polychlorerede dibenzofuraner (PCDF) (kongenere); heraf er de 17 toksiske. Polychlorerede biphenyler (PCB'er) er en gruppe af 209 forskellige kongenere, der kan inddeles i to grupper ud fra deres toksikologiske egenskaber: 12 kongenere har toksikologiske egenskaber, der svarer til dioxiners, og de kaldes derfor ofte »dioxinlignende PCB'er« (DL-PCB). De øvrige PCB'er har ikke dioxinlignende toksicitet, men har en anden toksikologisk profil, og de kaldes »ikke-dioxinlignende PCB'er« (NDL-PCB).
(3)
Kongenere af dioxiner eller DL-PCB'er har hver deres toksicitetsniveau. For at kunne opsummere disse forskellige kongeneres toksicitet blev begrebet toksicitetsækvivalensfaktor (TEF) indført for at lette risikovurderingen og den forskriftsmæssige kontrol. Det betyder, at analyseresultaterne for hver enkelt af dioxin-kongenere og de toksikologisk problematiske dioxinlignende PCB-kongenere udtrykkes ved én mængdeenhed, nemlig TCDD toksicitetsækvivalent (TEQ).
(4)
Den 28.-30. juni 2005 arrangerede Verdenssundhedsorganisationen (WHO) en ekspertworkshop om de TEF-værdier, som WHO fastsatte i 1998. En række TEF-værdier blev ændret, bl.a. for PCB'er, octachlorerede kongenere og pentachlorerede furaner. Dataene om virkningerne af de nye TEF-værdier og den seneste forekomst er samlet i Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA) videnskabelige rapport »Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed« (Resultater af overvågning af dioxinindholdet i fødevarer og foder) (3). Grænseværdierne for PCB'er bør derfor revideres under hensyntagen til de nye data.
(5)
EFSA's Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden har efter anmodning fra Kommissionen vedtaget en udtalelse om forekomsten af NDL-PCB'er i foder og fødevarer (4).
(6)
Summen af de seks markør- eller indikator-PCB'er (PCB 28, 52, 101, 138, 153 og 180) dækker ca. halvdelen af den samlede NDL-PCB, der forekommer i foder og fødevarer. Den sum anses for at være en passende markør for forekomst og menneskers eksponering for NDL-PCB, og den bør derfor fastsættes som en grænseværdi.
(7)
Der er fastsat grænseværdier under hensyntagen til de nyeste data om forekomst, som er samlet i EFSA's videnskabelige rapport »Results of the monitoring of non dioxin-like PCBs in food and feed« (Resultater af overvågning af ikke-dioxinlignende PCB'er i fødevarer og foder) (5). Skønt det er muligt at opnå lavere bestemmelsesgrænser (LOQ), kan det konstateres, at mange laboratorier anvender en LOQ på 1 μg/kg fedt eller endda 2 μg/kg fedt. Hvis der blev fastsat meget strenge grænseværdier, ville man ved at udtrykke analyseresultaterne som øvre koncentrationer i visse tilfælde få en koncentration tæt på grænseværdien, også selv om ingen PCB'er er blevet bestemt. Det erkendtes endvidere, at der for visse fødevarekategorier ikke forelå særlig omfattende data. Det ville derfor være hensigtsmæssigt at tage grænseværdierne op til revision efter ca. tre år med udgangspunkt i et mere omfattende datagrundlag, som er tilvejebragt med en analysemetode med tilstrækkelig følsomhed til at kunne bestemme et lavt indhold.
(8)
Finland og Sverige har fået dispensation til at markedsføre fisk fra Østersøområdet, som er bestemt til konsum på deres område, med et dioxinindhold, der er større end de grænseværdier, som er fastsat for dioxiner og summen af dioxiner og DL-PCB'er i fisk. De pågældende medlemsstater har overholdt betingelserne med hensyn til at orientere forbrugerne om kostanbefalinger. De meddeler hvert år Kommissionen resultaterne af deres overvågning af indholdet af dioxiner i fisk fra Østersøområdet og om, hvilke foranstaltninger der er truffet med henblik på at reducere menneskers eksponering for dioxiner hidrørende fra fisk fra Østersøområdet.
(9)
På grundlag af resultaterne af Finlands og Sveriges overvågning af indholdet af dioxiner og DL-PCB'er kan dispensationen begrænses til kun at gælde bestemte fiskearter. Som følge af den vedvarende forekomst af dioxiner og PCB'er i miljøet og dermed i fisk bør dispensationen indrømmes uden tidsbegrænsning.
(10)
Letland har, for så vidt angår vildlaks, anmodet om en dispensation svarende til den, Finland og Sverige har fået. Letland har i det øjemed dokumenteret, at menneskers eksponering for dioxiner og DL-PCB'er på Letlands område ikke er højere end den højeste gennemsnitsværdi i medlemsstaterne i øvrigt, og at landet har en ordning, der kan sikre, at forbrugerne er fuldt orienteret om kostanbefalingerne vedrørende begrænsning af identificerede udsatte befolkningsgruppers indtagelse af fisk fra Østersøområdet med henblik på at undgå eventuelle sundhedsrisici. Endvidere bør indholdet af dioxiner og DL-PCB'er i fisk fra Østersøområdet overvåges, og resultaterne og oplysninger om de foranstaltninger, der er truffet med henblik på at reducere menneskers eksponering for dioxiner og DL-PCB'er hidrørende fra fisk fra Østersøområdet, bør meddeles Kommissionen. De fornødne foranstaltninger er truffet for at sikre, at fisk og fiskevarer, der ikke overholder EU-grænseværdierne for PCB'er, ikke markedsføres i andre medlemsstater.
(11)
Da mønstret for NDL-PCB-forurening i fisk fra Østersøområdet har lighedstræk med dioxin- og DL-PCB-forureningen, og da NDL-PCB'er ligeledes er meget persistente i miljøet, bør der indrømmes samme dispensation vedrørende forekomsten af NDL-PCB'er som for dioxiner og DL-PCB'er i fisk fra Østersøområdet.
(12)
EFSA er blevet anmodet om en videnskabelig udtalelse om forekomsten af dioxiner og dioxinlignende PCB'er i fåre- og hjortelever og om, hvorvidt der bør fastsættes produktbaserede grænseværdier for dioxiner og PCB'er i lever og produkter heraf i stedet for fedtbaserede grænseværdier, som det for øjeblikket er tilfældet. Bestemmelserne om lever og produkter heraf bør derfor revideres, især bestemmelserne om fåre- og hjortelever, når EFSA's udtalelse foreligger. Indtil da bør grænseværdien for dioxiner og PCB'er fastsættes i forhold til fedtindholdet.
(13)
Der har hidtil ikke være fastsat grænseværdier for dioxiner og DL-PCB'er for fødevarer med mindre end 1 % fedt, da sådanne fødevarer generelt kun i mindre omfang bidrager til menneskers eksponering. Der har imidlertid været tilfælde med fødevarer, der indeholder mindre end 1 % fedt, men som har et meget højt indhold af dioxiner og DL-PCB'er i fedtet. Grænseværdien bør derfor også gælde for sådanne fødevarer, men som en produktbaseret grænseværdi. I betragtning af at der fastsættes en produktbaseret grænseværdi for visse fødevarer med lavt fedtindhold, bør der anvendes en produktbaseret grænseværdi for fødevarer med mindre end 2 % fedt.
(14)
På grundlag af overvågningsdataene om dioxiner og DL-PCB'er i fødevarer til spædbørn og småbørn bør der fastsættes særlige lavere grænseværdier for dioxiner og DL-PCB'er i fødevarer til spædbørn og småbørn. Tysklands Bundesinstitut für Risikobewertung (forbundsinstituttet for risikovurdering) har specifikt anmodet EFSA om at vurdere risikoen for spædbørn og småbørn som følge af forekomst af dioxiner og dioxinlignende PCB'er i fødevarer til spædbørn og småbørn. Derfor bør bestemmelserne om fødevarer til spædbørn og småbørn revideres, når EFSA's udtalelse foreligger.
(15)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1881/2006 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 7 ændres således:
a)
Overskriften »Midlertidige undtagelser« ændres til »Undtagelser«.
b)
Stk. 4 affattes således:
»4. Uanset artikel 1 kan Letland, Finland og Sverige tillade markedsføring på deres hjemmemarked af vildlaks (Salmo salar) og produkter heraf fra Østersøområdet, som er bestemt til konsum på deres område og har et indhold af dioxiner og/eller dioxinlignende PCB'er og/eller ikke-dioxinlignende PCB'er, der er større end det, der er angivet i bilagets punkt 5.3, forudsat at der er etableret en ordning, der sikrer, at forbrugerne er fuldt orienteret om kostanbefalingerne vedrørende begrænsning af identificerede udsatte befolkningsgruppers indtagelse af vildlaks fra Østersøområdet og produkter heraf med henblik på at undgå eventuelle sundhedsrisici.
Letland, Finland og Sverige træffer fortsat de fornødne foranstaltninger for at sikre, at vildlaks og produkter heraf, der ikke er i overensstemmelse med bilagets punkt 5.3, ikke markedsføres i andre medlemsstater.
Letland, Finland og Sverige underretter hvert år Kommissionen om, hvilke foranstaltninger de har truffet for effektivt at orientere de identificerede udsatte befolkningsgrupper om kostanbefalingerne og for at sikre, at vildlaks og produkter heraf, der ikke overholder grænseværdierne, ikke markedsføres i andre medlemsstater. De fremlægger desuden dokumentation for foranstaltningernes effektivitet.«
c)
Følgende indsættes som stk. 5:
»5. Uanset artikel 1 kan Finland og Sverige tillade markedsføring på deres hjemmemarked af vildsild større end 17 cm (Clupea harengus), vildrødding (Salvelinus spp.), vildflodlampret (Lampetra fluviatilis) og vildhavørred (Salmo trutta) og produkter heraf fra Østersøområdet, som er bestemt til konsum på deres område og har et indhold af dioxiner og/eller dioxinlignende PCB'er og/eller ikke-dioxinlignende PCB'er, der er større end det, der er angivet i bilagets punkt 5.3, forudsat at der er etableret en ordning, der sikrer, at forbrugerne er fuldt orienteret om kostanbefalingerne vedrørende begrænsning af identificerede udsatte befolkningsgruppers indtagelse af vildsild større end 17 cm, vildrødding, vildflodlampret og vildhavørred fra Østersøområdet og produkter heraf med henblik på at undgå eventuelle sundhedsrisici.
Finland og Sverige træffer fortsat de fornødne foranstaltninger for at sikre, at vildsild større end 17 cm, vildrødding, vildflodlampret og vildhavørred og produkter heraf, der ikke er i overensstemmelse med bilagets punkt 5.3, ikke markedsføres i andre medlemsstater.
Finland og Sverige underretter hvert år Kommissionen om, hvilke foranstaltninger de har truffet for effektivt at orientere de identificerede udsatte befolkningsgrupper om kostanbefalingerne og for sikre, at fisk og produkter heraf, der ikke overholder grænseværdierne, ikke markedsføres i andre medlemsstater. De fremlægger desuden dokumentation for foranstaltningernes effektivitet.«
2)
Bilaget ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2011.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1259/2011,
annettu 2 päivänä joulukuuta 2011,
asetuksen (EY) N:o 1881/2006 muuttamisesta elintarvikkeissa olevien dioksiinien, dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden ja muiden kuin dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden enimmäismäärien osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikkeissa olevia vieraita aineita koskevista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93 (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vierasaineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 19 päivänä joulukuuta 2006 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1881/2006 (2) vahvistetaan useissa eri elintarvikkeissa olevien dioksiinien ja dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden enimmäismäärät.
(2)
Dioksiinit kuuluvat yhdisteryhmään, jossa on 75 polykloorattua dibentso-para-dioksiinia (PCDD) ja 135 polykloorattua dibentsofuraania (PCDF), joista 17 on myrkyllisiä. Polyklooribifenyylit (PCB-yhdisteet) muodostavat 209 yhdisteen ryhmän, joka voidaan jakaa kahteen ryhmään toksikologisten ominaisuuksien mukaan: 12 yhdisteen toksikologiset ominaisuudet vastaavat dioksiinien ominaisuuksia, ja siksi niistä käytetään usein ilmaisua ”dioksiinien kaltaiset PCB:t” (DL-PCB). Muissa PCB-yhdisteissä ei ole dioksiinien kaltaista toksisuutta, vaan niiden toksikologiset ominaisuudet ovat erilaiset; niitä kutsutaan ”muiksi kuin dioksiinien kaltaisiksi PCB-yhdisteiksi” (NDL-PCB).
(3)
Kullakin dioksiiniyhdisteellä tai dioksiinien kaltaisella PCB-yhdisteellä on erilainen toksisuustaso. Jotta näiden eri yhdisteiden kokonaistoksisuutta voidaan arvioida, on otettu käyttöön toksisuusekvivalenssikertoimen (TEF) käsite riskinarvioinnin ja sääntelyn mukaisen valvonnan helpottamiseksi. Tämä tarkoittaa, että kunkin myrkyllisen dioksiiniyhdisteen ja dioksiinien kaltaisen PCB-yhdisteen määritystulokset ilmaistaan yhtenä määrällisenä yksikkönä eli toksisuusekvivalenttina (TCDD toxic equivalent, TEQ).
(4)
Maailman terveysjärjestö (WHO) järjesti 28-30 päivänä kesäkuuta 2005 WHO:n vuonna 1998 käyttöönottamia toksisuusekvivalenssikerroinarvoja käsittelevän asiantuntijaseminaarin. Monia TEF-arvoja muutettiin, erityisesti PCB-yhdisteiden, oktakloorattujen yhdisteiden ja pentakloorattujen furaanien osalta. Uusien TEF-arvojen vaikutuksia koskevat tiedot ja uusimmat esiintymisestä saadut tiedot on koottu Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) tieteelliseen raporttiin ”Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed” (3). Sen vuoksi on syytä tarkistella enimmäismääriä uudelleen näiden uusien tietojen pohjalta.
(5)
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen alainen elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta antoi komission pyynnöstä lausunnon rehuissa ja elintarvikkeissa esiintyvistä muista kuin dioksiinien kaltaisista PCB-yhdisteistä (4).
(6)
Kuuden merkkiaineena tai indikaattorina toimivan PCB-yhdisteen (PCB 28, 52, 101, 138, 153 ja 180) yhteismäärä on noin puolet kaikesta rehuissa ja elintarvikkeissa esiintyvistä muista kuin dioksiinien kaltaisista PCB-yhdisteistä. Kyseinen yhteismäärä soveltuu muiden kuin dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden esiintymisen ja ihmisten altistumisen arviointiin, ja sen vuoksi se olisi vahvistettava enimmäismääräksi.
(7)
Vahvistetuissa enimmäismäärissä on otettu huomioon viimeisimmät esiintymistä koskevat tiedot, jotka on koottu Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tieteelliseen raporttiin ”Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed” (5). Vaikka alhaisemmat määritysrajat (LOQ-arvot) onkin mahdollista saavuttaa, on havaittavissa, että monet laboratoriot käyttävät määritysrajana arvoa 1 μg/kg rasvaa tai jopa 2 μg/kg rasvaa. Jos määritystulos ilmaistaan ylärajana, tuloksena voisi joissain tapauksissa erittäin tiukkoja enimmäismääriä sovellettaessa olla lähellä enimmäismäärää oleva arvo, vaikka PCB-yhdisteitä ei olisikaan laskettu. Lisäksi todettiin, että tiettyjen elintarvikeryhmien tiedot eivät olleet kovin kattavia. Sen vuoksi enimmäismääriä olisi aiheellista tarkistaa kolmen vuoden kuluttua käyttäen laajempaa tietokantaa, jonka tiedot on saatu analyysimenetelmällä, joka on riittävän herkkä alhaisten määrien laskemista varten.
(8)
Suomelle ja Ruotsille on myönnetty poikkeuslupa saattaa markkinoille omalla alueellaan käytettäväksi tarkoitettua Itämeren alueelta peräisin olevaa kalaa, jonka dioksiinipitoisuus on suurempi kuin dioksiineille sekä dioksiinien ja dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden summalle kalojen osalta vahvistettu enimmäismäärä. Kyseiset jäsenvaltiot ovat noudattaneet luvalla asetettuja edellytyksiä ja tiedottaneet kuluttajille ruokavaliosuosituksista. Ne antavat komissiolle vuosittain raportin Itämeren alueelta peräisin olevien kalojen dioksiinipitoisuuksien seurannasta saaduista tuloksista sekä toimenpiteistä, joilla pyritään vähentämään ihmisten altistumista Itämeren alueelta peräisin oleville dioksiineille.
(9)
Suomen ja Ruotsin dioksiinipitoisuuksien ja dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden pitoisuuksien seurannasta välittämien tulosten perusteella poikkeus voitaisiin rajoittaa tiettyihin kalalajeihin. Koska ympäristössä ja siten myös kalassa esiintyy jatkossakin dioksiineja ja PCB-yhdisteitä, poikkeus on aiheellista myöntää ilman aikarajoitusta.
(10)
Latvia on hakenut luonnosta pyydetylle lohelle samanlaista poikkeuslupaa kuin mikä on myönnetty Suomelle ja Ruotsille. Latvia on osoittanut tätä tarkoitusta varten, että ihmisten altistuminen dioksiineille ja dioksiinien kaltaisille PCB-yhdisteille ei sen alueella ylitä minkään jäsenvaltion korkeinta keskiarvoa ja että sillä on järjestelmä, jolla varmistetaan, että kuluttajille tiedotetaan asianmukaisesti kaikista ruokavaliosuosituksista, jotka koskevat Itämeren alueelta peräisin olevien kalojen syönnin rajoittamista tiettyjen erittäin alttiiden väestöryhmien osalta mahdollisten terveysriskien välttämiseksi. Lisäksi olisi seurattava Itämeren alueelta peräisin olevan kalan dioksiinipitoisuuksia ja dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden pitoisuuksia, ja komissiolle olisi ilmoitettava seurannan tuloksista sekä toimenpiteistä, joita on toteutettu, jotta voitaisiin vähentää ihmisten altistumista Itämeren alueelta peräisin olevasta kalasta saatavalle dioksiineille ja dioksiinien kaltaisille PCB-yhdisteille. Tarvittavat toimenpiteet on toteutettu sen varmistamiseksi, että kaloja ja kalatuotteita, joiden pitoisuudet ylittävät EU:ssa sallitut PCB-yhdisteiden enimmäismäärät, ei pidetä kaupan muissa jäsenvaltioissa.
(11)
Koska Itämeren alueelta peräisin olevan kalan muiden kuin dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden kuormitukset muistuttavat dioksiinin ja dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden kuormituksia ja koska myös muut kuin dioksiinien kaltaiset PCB-yhdisteet hajoavat ympäristössä hyvin hitaasti, on aiheellista myöntää muiden kuin dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden osalta samanlainen poikkeus kuin on myönnetty Itämeren alueelta peräisin olevissa kaloissa esiintyvien dioksiinien ja dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden osalta.
(12)
Elintarviketurvallisuusviranomaista on pyydetty antamaan tieteellinen lausunto dioksiinien ja dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden esiintymisestä lampaiden ja hirvieläinten maksassa sekä siitä, olisiko maksassa ja siitä johdetuissa tuotteissa esiintyvien dioksiinien ja PCB-yhdisteiden enimmäismäärät vahvistettava tuotteessa olevien pitoisuuksien perusteella vai nykyiseen tapaan rasvassa olevien pitoisuuksien perusteella. Maksaa ja siitä johdettuja tuotteita koskevia säännöksiä olisi sen vuoksi elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnon valmistuttua tarkistettava erityisesti lampaan ja hirvieläinten maksan osalta. Tällä välin on aiheellista vahvistaa dioksiinien ja PCB-yhdisteiden enimmäismäärät rasvassa olevien pitoisuuksien perusteella.
(13)
Elintarvikkeisiin, joissa rasvaa on alle 1 prosentti, ei tähän mennessä ole sovellettu dioksiineja ja dioksiinien kaltaisia PCB-yhdisteitä koskevia enimmäismääriä, koska kyseisten elintarvikkeiden osuus ihmisten altistumisesta on yleisesti ottaen vähäinen. On kuitenkin ilmennyt tapauksia, joissa elintarvikkeessa on ollut alle 1 prosentti rasvaa, mutta kyseisessä rasvassa on kuitenkin ollut erittäin suuria dioksiinipitoisuuksia ja dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden pitoisuuksia. Sen vuoksi on aiheellista soveltaa kyseisiin elintarvikkeisiin enimmäismääriä, kuitenkin tuotteessa olevien pitoisuuksien perusteella. Koska tiettyihin vähän rasvaa sisältäviin elintarvikkeisiin sovelletaan jo tuotteessa olevien pitoisuuksien perusteella vahvistettuja enimmäismääriä, on aiheellista soveltaa alle 2 prosenttia rasvaa sisältäviin tuotteisiin enimmäismääriä tuotteessa olevien pitoisuuksien perusteella.
(14)
Niiden tietojen perusteella, jotka saadaan imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuissa elintarvikkeissa esiintyvien dioksiinien ja dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden seurannasta, on aiheellista vahvistaa erikseen alhaisemmat enimmäismäärät imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuissa elintarvikkeissa esiintyville dioksiineille ja dioksiinien kaltaisille PCB-yhdisteille. Saksan liittovaltion riskienarviointilaitos (Bundesinstitut für Risikobewertung) on osoittanut elintarviketurvallisuusviranomaiselle erityispyynnön arvioida imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuissa elintarvikkeissa esiintyvistä dioksiineista ja dioksiinien kaltaisista PCB-yhdisteistä aiheutuvia riskejä. Sen vuoksi imeväisille ja pikkulapsille tarkoitettuja elintarvikkeita koskevia säännöksiä olisi tarkistettava, kun elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunto on valmistunut.
(15)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, eivätkä Euroopan parlamentti ja neuvosto ole vastustaneet niitä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1881/2006 seuraavasti:
1.
Muutetaan 7 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan otsikko ”Väliaikaiset poikkeukset” otsikolla ”Poikkeukset”.
b)
Korvataan 4 kohta seuraavasti:
”4. Poiketen siitä, mitä 1 artiklassa säädetään, Suomelle, Ruotsille ja Latvialle annetaan lupa sallia liitteessä olevassa 5.3 kohdassa vahvistettuja enimmäismääriä suurempia dioksiinipitoisuuksia ja/tai dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden ja/tai muiden kuin dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden pitoisuuksia sisältävän, alueellaan käytettäväksi tarkoitetun, Itämeren alueelta luonnosta pyydetyn lohen (Salmo salar) ja siitä saatavien tuotteiden markkinoille saattaminen edellyttäen, että käytössä on järjestelmä sen varmistamiseksi, että kuluttajille tiedotetaan asianmukaisesti kaikista ruokavaliosuosituksista, jotka koskevat Itämeren alueelta luonnosta pyydetyn lohen ja siitä saatavien tuotteiden syönnin rajoittamista tiettyjen alttiiden väestöryhmien osalta mahdollisten terveysriskien välttämiseksi.
Suomen, Ruotsin ja Latvian on myös edelleen sovellettava tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että luonnosta pyydettyä lohta ja siitä saatavia tuotteita, jotka eivät täytä liitteessä olevan 5.3 kohdan vaatimuksia, ei saateta markkinoille muissa jäsenvaltioissa.
Suomi, Ruotsi ja Latvia ilmoittavat komissiolle vuosittain, mitä toimenpiteitä ne ovat toteuttaneet tiedottaakseen tietyille alttiille väestöryhmille ruokavaliosuosituksista ja varmistaakseen, että luonnosta pyydettyä lohta ja siitä saatavia tuotteita, jotka eivät täytä enimmäismääriä koskevia vaatimuksia, ei saateta markkinoille muissa jäsenvaltioissa. Kyseisten jäsenvaltioiden on lisäksi osoitettava toimenpiteiden vaikuttavuus.”
c)
Lisätään seuraava 5 kohta:
”5. Poiketen siitä, mitä 1 artiklassa säädetään, Suomelle ja Ruotsille annetaan lupa sallia liitteessä olevassa 5.3 kohdassa vahvistettuja enimmäismääriä suurempia dioksiinipitoisuuksia ja/tai dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden ja/tai muiden kuin dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden pitoisuuksia sisältävän, alueellaan käytettäväksi tarkoitetun, Itämeren alueelta luonnosta pyydetyn, yli 17 cm:n mittaisen silakan (Clupea harengus), pyydetyn luonnonvaraisen nieriän (Salvelinus spp.), pyydetyn luonnonvaraisen jokinahkiaisen (Lampetra fluviatilis) ja pyydetyn luonnonvaraisen taimenen (Salmo trutta) sekä niistä saatavien tuotteiden markkinoille saattaminen edellyttäen, että käytössä on järjestelmä sen varmistamiseksi, että kuluttajille tiedotetaan asianmukaisesti kaikista ruokavaliosuosituksista, jotka koskevat Itämeren alueelta luonnosta pyydetyn, yli 17 cm:n mittaisen silakan, luonnosta pyydetyn nieriän, luonnosta pyydetyn jokinahkiaisen ja luonnosta pyydetyn taimenen sekä niistä saatavien tuotteiden syönnin rajoittamista tiettyjen alttiiden väestöryhmien osalta mahdollisten terveysriskien välttämiseksi.
Suomen ja Ruotsin on edelleen sovellettava tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että luonnosta pyydettyä, yli 17 cm:n mittaista silakkaa, luonnosta pyydettyä nieriää, luonnosta pyydettyä jokinahkiaista ja luonnosta pyydettyä taimenta sekä niistä saatavia tuotteita, jotka eivät täytä liitteessä olevan 5.3 kohdan vaatimuksia, ei saateta markkinoille muissa jäsenvaltioissa.
Suomi ja Ruotsi ilmoittavat komissiolle vuosittain, mitä toimenpiteitä ne ovat toteuttaneet tiedottaakseen tietyille alttiille väestöryhmille ruokavaliosuosituksista ja varmistaakseen, että kalaa ja siitä saatavia tuotteita, jotka eivät täytä enimmäismääriä koskevia vaatimuksia, ei saateta markkinoille muissa jäsenvaltioissa. Kyseisten jäsenvaltioiden on lisäksi osoitettava toimenpiteiden vaikuttavuus.”
2.
Muutetaan liite tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 2 päivänä joulukuuta 2011.