KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 7. marts 2011
om historiske luftfartsemissioner i henhold til artikel 3c, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet
(meddelt under nummer K(2011) 1328)
(EØS-relevant tekst)
(2011/149/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (1), særlig artikel 3c, stk. 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I artikel 3c i direktiv 2003/87/EF fastsættes den samlede mængde kvoter, der skal tildeles luftfartøjsoperatørerne. Denne mængde er defineret som en procentdel af de historiske luftfartsemissioner. I artikel 3, litra s), i direktiv 2003/87/EF defineres historiske luftfartsemissioner som den gennemsnitlige middelværdi af de årlige emissioner i kalenderårene 2004, 2005 og 2006 fra luftfartøjer, der udfører en af de luftfartsaktiviteter, der er nævnt i bilag I til direktiv 2003/87/EF. Ifølge samme direktivs artikel 3c, stk. 2 og 3, bør den samlede mængde kvoter, der skal tildeles luftfartøjsoperatørerne, beregnes ud fra dette historiske gennemsnit.
(2)
Kommissionen har som fastsat i artikel 18b i direktiv 2003/87/EF fået bistand fra Eurocontrol. De omfattende lufttrafikdata, som Eurocontrol har indhentet fra Central Route Charges Office (CRCO) og Central Flow Management Unit (CFMU) og lagret i sin database, blev betragtet som de bedste tilgængelige data med henblik på at beregne de historiske emissioner. Disse data indeholder bl.a. en beregning af de enkelte flyvningers rutelængde. Dernæst blev emissionerne for hver enkelt flyvning beregnet ud fra ANCAT 3-metoden (Abatement of Nuisances Caused by Air Transport) og CASE-metoden (Calculation of Emissions by Selective Equivalence). Denne fremgangsmåde for beregningen af de historiske emissioner blev yderligere forbedret, ved at der blev taget hensyn til oplysninger om det faktiske brændstofforbrug, som blev indsendt på frivillig basis af et repræsentativt antal luftfartøjsoperatører, hvilket bidrog til at gøre beregningsmetoden mere nøjagtig. Der blev desuden foretaget yderligere beregninger for at indregne det brændstofforbrug, der er forbundet med anvendelsen af APU’er (Auxiliary Power Units - hjælpemotoranordninger). Først blev det beregnet, hvor meget brændstof de forskellige flytypers APU’er i gennemsnit forbruger. Derefter blev de enkelte emissionsfaktorer i APU’ernes brændstofforbrug ekstrapoleret med henblik på at beregne de samlede emissioner fra APU’er ved hjælp af en metode, som for hver flytype tager hensyn til APU’ernes faktiske andel af det brændstofforbrug, der går til flyvninger inden for rammerne af EU’s emissionshandelssystem, og til anvendelsen af strøm fra den faste strømforbindelse på jorden i lufthavnene. De emissioner, som svarer til det således beregnede samlede brændstofforbrug for APU’er, blev inkluderet i de historiske luftfartsemissioner for 2004, 2005 og 2006.
(3)
De årlige emissioner i kalenderåret 2004 fra luftfartøjer, der udførte en af de luftfartsaktiviteter, der er nævnt i bilag I til direktiv 2003/87/EF, anses for at være 209 123 585 ton CO2. De årlige emissioner i kalenderåret 2005 fra sådanne luftfartøjer anses for at være 220 703 342 ton CO2, og de årlige emissioner i kalenderåret 2006 fra sådanne luftfartøjer anses for at være 228 602 103 ton CO2. Eftersom de historiske luftfartsemissioner er defineret som det aritmetiske gennemsnit af disse emissioner, udgør de derfor 219 476 343 ton CO2.
(4)
Kommissionen har hørt Udvalget for Klimaændringer, som er nedsat i henhold til artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 280/2004/EF af 11. februar 2004 om en mekanisme til overvågning af emissioner af drivhusgasser i Fællesskabet og til gennemførelse af Kyoto-protokollen (2) -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Med henblik på artikel 3c, stk. 1 og 2, i direktiv 2003/87/EF fastsættes de historiske luftfartsemissioner til 219 476 343 ton CO2.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. marts 2011.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 7 päivänä maaliskuuta 2011,
ilmailun aiemmista päästöistä kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä annetun direktiivin 2003/87/EY 3 c artiklan 4 kohdan mukaisesti
(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 1328)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2011/149/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) ja erityisesti sen 3 c artiklan 4 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivin 2003/87/EY 3 c artiklassa vahvistetaan se, miten määritetään ilma-alusten käyttäjille jaettavien päästöoikeuksien kokonaismäärä. Määrä on tietty prosenttiosuus ilmailun aiemmista päästöistä. Ilmailun aiemmat päästöt määritellään direktiivin 2003/87/EY 3 artiklan s kohdassa direktiivin 2003/87/EY liitteessä I tarkoitettuun ilmailutoimintaan käytettävien ilma-alusten vuosien 2004, 2005 ja 2006 keskimääräisiksi vuotuisiksi päästöiksi. Direktiivin 3 c artiklan 2 ja 3 kohdan mukaan ilma-alusten käyttäjille myönnettävien ilmailun päästöoikeuksien kokonaismäärä olisi laskettava tämän aiempien päästöjen keskiarvon perusteella.
(2)
Eurocontrol on antanut komissiolle apua direktiivin 2003/87/EY 18 b artiklan mukaisesti. Eurocontrolin lentoreittimaksujen keskustoimiston (CRCO) ja ilmaliikennevirtojen säätelykeskuksen (CFMU) tietokantoihin sisältyvien kattavien ilmaliikennetietojen katsottiin soveltuvan saatavilla olevista tiedoista parhaiten aiempien päästöjen laskemiseen. Mainittuja tietoja varten on laskettu muun muassa jokaisen yksittäisen lennon todellinen reitin pituus. Päästöt laskettiin lentokohtaisesti käyttämällä ANCAT 3 -menetelmää (Abatement of Nuisances Caused by Air Transport) ja CASE-menetelmää (Calculation of Emissions by Selective Equivalence). Tätä aiempien päästöjen laskentatapaa täsmennettiin vielä käyttämällä todellisesta polttoaineenkulutuksesta saatuja tietoja, jotka edustava joukko ilma-alusten käyttäjiä oli vapaaehtoisesti toimittanut tulosten oikeellisuuden varmistamiseksi, ja näin parannettiin mallinnukseen perustuvan lähestymistavan tarkkuutta. Lisälaskelmia tehtiin, jotta voitiin ottaa huomioon apuvoimalaitteiden (APU) käyttöön liittyvä polttoaineenkulutus. Ensimmäiseksi määritettiin eri ilma-alustyyppien apuvoimalaitteiden keskimääräinen polttoainekulutus. Tämän jälkeen ekstrapoloitiin apuvoimalaitteiden polttoainekulutuksen yksittäiset päästökertoimet, jotta voitiin laskea apuvoimalaitteiden kokonaispäästöt käyttämällä prosessia, jossa otetaan huomioon EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvilla lennoilla käytetyn polttoaineen todellinen osuus kunkin ilma-alustyypin osalta sekä maasähkön käyttö lentoasemilla. Apuvoimalaitteiden polttoaineen kulutuksesta johtuvat kokonaispäästöt sisällytettiin ilmailun aiempiin päästöihin vuosilta 2004, 2005 ja 2006.
(3)
Direktiivin 2003/87/EY liitteessä I tarkoitettuun ilmailutoimintaan käytettävien ilma-alusten vuoden 2004 vuotuisten päästöjen on laskettu olevan 209 123 585 tonnia hiilidioksidia. Vastaavien ilma-alusten vuoden 2005 vuotuisten päästöjen on laskettu olevan 220 703 342 tonnia hiilidioksidia ja vuoden 2006 vuotuisten päästöjen 228 602 103 tonnia hiilidioksidia. Ilmailun aiemmat päästöt on määritelty laskemalla näiden päästöjen aritmeettinen keskiarvo, joka on 219 476 343 tonnia hiilidioksidia.
(4)
Komission on kuullut ilmastonmuutoskomiteaa, joka perustettiin järjestelmästä yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi 11 päivänä helmikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 280/2004/EY (2) 9 artiklan mukaisesti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Ilmailun aiemmiksi päästöiksi vahvistetaan direktiivin 2003/87/EY 3 c artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamista varten 219 476 343 tonnia hiilidioksidia.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 7 päivänä maaliskuuta 2011.