EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1312/2011
af 19. december 2011
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, der er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42 og 43,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den hidtil værste globale finansielle krise og hidtil værste økonomiske nedgang har alvorligt skadet både den økonomiske vækst og den finansielle stabilitet og medført en kraftig forringelse af de finansielle og økonomiske vilkår i en række medlemsstater. Der er navnlig visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder, herunder navnlig vanskeligheder forbundet med problemer med deres økonomiske vækst og finansielle stabilitet og med en forværring af deres underskud og gæld, som skyldes de internationale økonomiske og finansielle forhold.
(2)
Der er allerede truffet en række vigtige foranstaltninger til at imødegå krisens negative virkninger, herunder ændringer af de lovgivningsmæssige rammer, men finanskrisens indvirkning på realøkonomien, arbejdsmarkedet og borgerne mærkes overalt. Presset på medlemsstaternes finansielle ressourcer vokser, og derfor bør der nu tages yderligere skridt til at lette dette pres via maksimal og bedst mulig udnyttelse af midlerne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (»ELFUL«).
(3)
På grundlag af artikel 122, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, hvori det fastsættes, at Unionen kan yde finansiel støtte til en medlemsstat, som er i vanskeligheder eller har alvorlig risiko for store vanskeligheder som følge af usædvanlige begivenheder, som den ikke selv er herre over, er der ved Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 af 11. maj 2010 om oprettelse af en europæisk finansiel stabiliseringsmekanisme (3) indført en sådan mekanisme med henblik på at bevare den finansielle stabilitet i Unionen.
(4)
Ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/77/EU (4) og 2011/344/EU (5) fik henholdsvis Irland og Portugal tildelt sådan finansiel EU-støtte. Grækenland havde allerede alvorlige problemer med sin finansielle stabilitet, inden forordning (EU) nr. 407/2010 trådte i kraft, og modtog finansiel støtte bl.a. fra andre medlemsstater i euroområdet.
(5)
Ved Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (6) blev der indført et instrument, hvorved det fastsættes, at Rådet yder mellemfristet finansiel støtte, når en medlemsstat, der ikke deltager i euroen, er i vanskeligheder eller risikerer alvorlige vanskeligheder med hensyn til sin betalingsbalance.
(6)
Ved Rådets beslutning 2009/102/EF (7), 2009/290/EF (8) og 2009/459/EF (9) fik henholdsvis Ungarn, Letland og Rumænien tildelt sådan finansiel støtte.
(7)
Den periode, hvor der kan ydes finansiel støtte til Irland, Ungarn, Letland, Portugal og Rumænien er fastsat i de respektive rådsbeslutninger og -afgørelser. Støtten til Ungarn udløb den 4. november 2010.
(8)
For Grækenland trådte aftalen mellem kreditorerne, som blev indgået sammen med lånefacilitetsaftalen, i kraft den 11. maj 2010. Det er i aftalen mellem kreditorerne fastsat, at disponibilitetsperioden udløber på treårsdagen for nævnte aftales indgåelse.
(9)
Den 11. juli 2011 undertegnede finansministrene fra de 17 medlemsstater i euroområdet traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme (ESM). Nævnte traktat er en følge af Det Europæiske Råds afgørelse 2011/199/EU af 25. marts 2011 om ændring af artikel 136 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med hensyn til en stabilitetsmekanisme for de medlemsstater, der har euroen som valuta (10). Det forventes, at ESM senest i 2013 påtager sig de opgaver, som nu varetages af den europæiske finansielle stabiliseringsfacilitet (EFSF) og den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme (EFSM).
(10)
Det Europæiske Råd udtrykte i sine konklusioner af 23. og 24. juni 2011 tilfredshed med Kommissionens plan om at skabe øget synergi mellem låneprogrammet for Grækenland og EU-fondene og støttede alle bestræbelser på at øge Grækenlands kapacitet til at udnytte midler fra EU-fondene til at stimulere vækst og beskæftigelse ved igen at fokusere på at forbedre konkurrenceevnen og skabe beskæftigelse. Endvidere udtrykte Det Europæiske Råd i konklusionerne tilfredshed med og støtte til, at Kommissionen og medlemsstaterne udarbejder et omfattende program for teknisk bistand til Grækenland. Nærværende ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (11) er et led i disse bestræbelser på at skabe øget synergi.
(11)
For at lette forvaltningen af EU-midlerne, bidrage til at fremskynde investeringer i medlemsstaterne og regionerne og øge midlernes indvirkning på økonomien er det nødvendigt at tillade en forhøjelse af ELFUL-bidragssatsen til højst 95 % af de støtteberettigede offentlige udgifter i de regioner, der er omfattet af konvergensmålet, og en forhøjelse til højst 85 % af de støtteberettigede offentlige udgifter i andre regioner, der er i alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet.
(12)
I overensstemmelse med de generelle principper i henhold til forordning (EF) nr. 1698/2005 må de forhøjede medfinansieringssatser kun anvendes for betalinger, der finder sted, efter at de respektive programmer for udvikling af landdistrikterne, herunder de nye finansieringsplaner, er blevet godkendt af Kommissionen. Der bør derfor også fastsættes nærmere bestemmelser for, hvornår medlemsstaterne må gøre brug af denne mulighed, ligesom det bør fastsættes, hvilken mekanisme der skal sikre denne mulighed.
(13)
Den midlertidige forhøjelse af medfinansieringssatserne bør også tages op til overvejelse inden for rammerne af de budgetbegrænsninger, som alle medlemsstaterne står over for, og disse budgetbegrænsninger bør afspejles på passende vis i Den Europæiske Unions almindelige budget. Da hovedformålet med mekanismen er at løse specifikke aktuelle problemer, bør anvendelsen af den desuden være begrænset til udgifter, som de udbetalende organer har pådraget sig senest den 31. december 2013.
(14)
Forordning (EF) nr. 1698/2005 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(15)
Da det haster med at finde løsninger på den økonomiske krise, bør denne forordning træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I artikel 70 i forordning (EF) nr. 1698/2005 indsættes følgende stykke efter stk. 4b:
»4c. Uanset lofterne i stk. 3, 4 og 5 kan ELFUL's bidrag forhøjes til højst 95 % af de støtteberettigede offentlige udgifter i de regioner, der er omfattet af konvergensmålet, i regionerne i den yderste periferi og for de mindre øer i Det Ægæiske Hav og til højst 85 % af de støtteberettigede offentlige udgifter i andre regioner. Disse satser gælder for støtteberettigede udgifter, der nyanmeldes i hver godkendt anmeldelse af udgifter, der pådrages i den periode, hvor en medlemsstat opfylder én af følgende betingelser:
a)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 407/2010 af 11. maj 2010 om oprettelse af en europæisk finansiel stabiliseringsmekanisme (12) eller har fået stillet sådan støtte til rådighed af andre medlemsstater i euroområdet, før nævnte forordnings ikrafttræden
b)
medlemsstaten får stillet mellemfristet finansiel støtte til rådighed i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (13)
c)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme.
En medlemsstat, som ønsker at gøre brug af undtagelsen i første afsnit, indsender en anmodning til Kommissionen om tilsvarende ændring af sit program for udvikling af landdistrikterne. Undtagelsen gælder fra Kommissionens godkendelse af programændringen, indtil medlemsstaten ikke længere opfylder nogen af betingelserne i første afsnit, litra a), b) eller c). Under alle omstændigheder gælder undtagelsen i første afsnit kun for udgifter, som de udbetalende organer har pådraget sig senest den 31. december 2013.
Når undtagelsen i første afsnit ophører med at gælde, indsender medlemsstaten et forslag til ændring af programmet, herunder en ny finansieringsplan, der overholder de maksimale satser gældende før undtagelsen, til Kommissionen.
Hvis en medlemsstat ikke indsender et forslag til ændring af sit program for udvikling af landdistrikterne, herunder en ny finansieringsplan, pr. den dato, hvor undtagelsen ophører med at gælde i medfør af andet afsnit, til Kommissionen, eller hvis den meddelte finansieringsplan ikke overholder lofterne i stk. 3, 4 og 5, anvendes disse lofter fra den pågældende dato.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2011.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1312/2011,
annettu 19 päivänä joulukuuta 2011,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 muuttamisesta tiettyjen rahoitusvakautensa osalta vakavissa vaikeuksissa olevien tai vakavien vaikeuksien uhasta kärsivien jäsenvaltioiden varainhoitoa koskevien tiettyjen säännösten osalta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Ennennäkemätön maailmanlaajuinen finanssikriisi ja ennennäkemätön talouden laskusuhdanne ovat vahingoittaneet vakavalla tavalla talouskasvua ja rahoitusvakautta sekä heikentäneet huomattavasti useiden jäsenvaltioiden rahoituksellisia ja taloudellisia edellytyksiä. Tilanne aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa erityisesti tietyille jäsenvaltioille vakavia vaikeuksia, jotka liittyvät ennen muuta ongelmiin niiden talouskasvussa ja rahoitusvakaudessa sekä alijäämän ja velkaantuneisuuden kasvuun, mitkä johtuvat kansainvälisestä talous- ja rahoitusympäristöstä.
(2)
Vaikka kriisin kielteisten vaikutusten torjumiseksi on jo toteutettu merkittäviä toimia, myös lainsäädännön muutoksia, finanssikriisin vaikutukset tuntuvat laajalti reaalitaloudessa, työmarkkinoilla ja kansalaisten elämässä. Kansallisiin rahoitusvaroihin kohdistuu yhä enemmän paineita, joiden lieventämiseksi olisi nyt toteutettava lisätoimenpiteitä käyttämällä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta, jäljempänä ’maaseuturahasto’, myönnettävää rahoitusta mahdollisimman laajasti ja tehokkaasti.
(3)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 122 artiklan 2 kohdassa määrätään mahdollisuudesta myöntää jäsenvaltioille unionin taloudellista apua, jos poikkeukselliset tapahtumat, joihin jäsenvaltio ei voi vaikuttaa, ovat aiheuttaneet sille vaikeuksia tai vakavasti uhkaavat aiheuttaa sille suuria vaikeuksia, ja tämän perusteella on Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta 11 päivänä toukokuuta 2010 annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 407/2010 (3) otettu käyttöön tällainen mekanismi unionin rahoitusvakauden säilyttämiseksi.
(4)
Irlannille myönnettiin tällaista unionin rahoitustukea neuvoston täytäntöönpanopäätöksellä 2011/77/EU (4) ja Portugalille neuvoston täytäntöönpanopäätöksellä 2011/344/EU (5). Kreikalla oli vakavia vaikeuksia rahoitusvakautensa osalta jo ennen asetuksen (EU) N:o 407/2010 voimaantuloa, ja se sai rahoitustukea muun muassa muilta euroalueen jäsenvaltioilta.
(5)
Järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille 18 päivänä helmikuuta 2002 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 332/2002 (6) on luotu järjestely, jonka mukaisesti neuvosto myöntää keskipitkän ajan tukea jäsenvaltiolle, joka ei ole ottanut euroa käyttöön ja jolla on maksutasetta koskevia vaikeuksia tai jota tällaiset vaikeudet vakavasti uhkaavat.
(6)
Tällaista rahoitustukea on myönnetty Unkarille neuvoston päätöksellä 2009/102/EY (7), Latvialle neuvoston päätöksellä 2009/290/EY (8) ja Romanialle neuvoston päätöksellä 2009/459/EY (9).
(7)
Ajanjakso, jona rahoitustuki on Irlannin, Latvian, Portugalin, Romanian ja Unkarin saatavilla, on säädetty asianomaisissa neuvoston päätöksissä. Unkarille myönnetty tuki päättyi 4 päivänä marraskuuta 2010.
(8)
Lainajärjestelysopimuksen yhteydessä Kreikan kanssa tehty lainanantajien välinen sopimus tuli voimaan 11 päivänä toukokuuta 2010. Lainanantajien välisessä sopimuksessa määrätään, että ajanjaksona, jona tuki on saatavilla, päättyy kolmen vuoden kuluttua tuon sopimuksen tekopäivästä.
(9)
Euroalueen 17 jäsenvaltion valtionvarainministerit allekirjoittivat 11 päivänä heinäkuuta 2011 sopimuksen Euroopan vakausmekanismin (EVM) perustamisesta. Tämä sopimus tehtiin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan muuttamisesta niitä jäsenvaltioita koskevaa vakausmekanismia varten, joiden rahayksikkö on euro, 25 päivänä maaliskuuta 2011 annetun Eurooppa-neuvoston päätöksen 2011/199/EU (10) perusteella. Tarkoituksena on, että vuoteen 2013 mennessä EVM ottaa hoitaakseen tällä hetkellä Euroopan rahoitusvakausvälineellä (ERVV) ja Euroopan rahoituksenvakausmekanismilla (ERVM) hoidettavat tehtävät.
(10)
Eurooppa-neuvosto suhtautui 23 ja 24 päivänä kesäkuuta 2011 antamissaan päätelmissä myönteisesti komission aikomukseen parantaa Kreikan lainaohjelman ja unionin varojen välistä synergiaa ja tuki pyrkimyksiä lisätä Kreikan valmiuksia käyttää sen unionilta saamia varoja parantaakseen kasvua ja työllisyyttä keskittymällä kilpailukyvyn tehostumiseen ja uusien työpaikkojen luomiseen. Eurooppa-neuvosto piti tervetulleena ja tuki myös sitä, että komissio valmistelee yhdessä jäsenvaltioiden kanssa kattavan ohjelman Kreikalle annettavasta teknisestä avusta. Tällä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (11) muutoksella edistetään omalta osaltaan tällaisia pyrkimyksiä synergian parantamiseksi.
(11)
Unionin varainhoidon helpottamiseksi, asianomaisiin jäsenvaltioihin ja alueisiin tehtävien investointien nopeuttamiseksi sekä rahoituksen taloudellisten vaikutusten tehostamiseksi on tarpeen sallia, että maaseuturahaston osuutta voidaan korottaa enintään 95 prosenttiin tukikelpoisista julkisista menoista lähentymistavoitealueilla ja enintään 85 prosenttiin tukikelpoisista julkisista menoista muilla alueilla, joilla on vakavia vaikeuksia rahoitusvakautensa osalta.
(12)
Asetuksessa (EY) N:o 1698/2005 säädettyjen yleisten periaatteiden mukaisesti korotettuja yhteisrahoitusosuuksia sovelletaan ainoastaan maksuihin, jotka suoritetaan vasta sen jälkeen, kun komissio on hyväksynyt asianomaiset maaseudun kehittämisohjelmat ja uudet rahoitussuunnitelmat. Sen vuoksi on myös tarpeen määrittää menettely, jolla jäsenvaltiot voivat käyttää tätä mahdollisuutta, sekä mekanismi, jolla tämä voidaan varmistaa.
(13)
Yhteisrahoitusosuuksien väliaikaisen korotuksen yhteydessä olisi otettava huomioon myös kaikkiin jäsenvaltioihin kohdistuvat talousarviorajoitukset, ja nämä talousarviorajoitukset olisi otettava asianmukaisesti huomioon Euroopan unionin yleisessä talousarviossa. Koska mekanismin päätarkoituksena on kohdistua nykyisiin erityisiin ongelmiin, sen soveltamisaika olisi lisäksi rajattava koskemaan maksajavirastojen 31 päivään joulukuuta 2013 asti toteuttamia menoja.
(14)
Sen vuoksi asetus (EY) N:o 1698/2005 olisi muutettava tämän mukaisesti.
(15)
Koska talouskriisi vaatii kiireellisiä toimia, tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Lisätään asetuksen (EY) N:o 1698/2005 70 artiklaan 4 kohdan jälkeen kohta seuraavasti:
”4 c. Maaseuturahaston osuutta voidaan 3, 4 ja 5 kohdassa vahvistetuista enimmäismääristä poiketen nostaa enintään 95 prosenttiin tukikelpoisista julkisista menoista lähentymistavoitealueilla, syrjäisimmillä alueilla ja pienillä Egeanmeren saarilla sekä 85 prosenttiin tukikelpoisista julkisista menoista muilla alueilla. Näitä osuuksia sovelletaan tukikelpoisiin menoihin, jotka on hiljattain ilmoitettu kussakin todennetussa ilmoituksessa menoista, jotka ovat aiheutuneet ajanjaksona, jona jäsenvaltio täyttää jonkin seuraavista edellytyksistä:
a)
sen saataville on asetettu rahoitustukea Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta 11 päivänä toukokuuta 2010 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 407/2010 (12) mukaisesti, tai muut euroalueen jäsenvaltiot ovat asettaneet sen saataville rahoitustukea ennen mainitun asetuksen voimaantuloa;
b)
sen saataville on asetettu keskipitkän ajan rahoitustukea järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille 18 päivänä helmikuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 (13) mukaisesti;
c)
sen saataville on asetettu rahoitustukea Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti.
Jäsenvaltion, joka haluaa käyttää hyväkseen ensimmäisessä alakohdassa säädettyä poikkeusta, on esitettävä komissiolle pyyntö vastaavan muutoksen tekemisestä sen maaseudun kehittämisohjelmaan. Poikkeusta sovelletaan siitä alkaen, kun komissio on hyväksynyt ohjelman muutoksen, ja sen soveltaminen loppuu, kun asianomainen jäsenvaltio ei enää täytä ainuttakaan ensimmäisen alakohdan a, b tai c alakohdassa säädettyä edellytystä. Joka tapauksessa ensimmäisessä alakohdassa säädettyä poikkeusta sovelletaan ainoastaan menoihin, jotka maksajavirastot ovat toteuttaneet 31 päivään joulukuuta 2013 mennessä.
Kun ensimmäisessä alakohdassa säädetyn poikkeuksen soveltaminen lakkaa, jäsenvaltion on lähetettävä komissiolle ohjelman muuttamista koskeva ehdotus, johon sisältyy ennen poikkeusta sovellettujen enimmäismäärien mukainen uusi rahoitussuunnitelma.
Jos jäsenvaltio ei toimita komissiolle maaseudun kehittämisohjelmansa muuttamista koskevaa ehdotusta ja uutta rahoitussuunnitelmaa sinä päivänä, jona poikkeuksen soveltaminen toisen alakohdan mukaisesti päättyy tai jos toimitettu rahoitussuunnitelma ei ole 3, 4 ja 5 kohdassa säädettyjen enimmäismäärien mukainen, näitä määriä sovelletaan ilman eri toimenpiteitä mainitusta päivästä alkaen.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 2011.