RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 452/2011
af 6. maj 2011
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 15, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. INDLEDNING
(1)
Kommissionen offentliggjorde den 17. april 2010 en meddelelse (»indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af antisubsidieprocedurer vedrørende importen til Unionen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«).
(2)
Antisubsidieprocedurer blev indledt, efter at CEPIFINE, den europæiske sammenslutning af producenter af finpapir (»klageren«), indgav en klage den 4. marts 2010 på vegne af producenter, der tegner sig for størstedelen, i dette tilfælde over 25 %, af den samlede EU-produktion af coated finpapir. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt subsidiering sted af coated finpapir og forvoldtes væsentlig skade som følge af denne subsidiering, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
(3)
Før indledningen af proceduren og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 10, stk. 7, underrettede Kommissionen Kinas regering (»GOC«) om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage, hvori det blev påstået, at subsidieret import af coated finpapir med oprindelse i Kina forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. GOC blev indkaldt til konsultationer med henblik på at kaste lys over situationen vedrørende indholdet af klagen og nå frem til en gensidigt acceptabel løsning. GOC tog imod tilbuddet om konsultationer, og der blev efterfølgende gennemført konsultationer. Det var ikke muligt at nå frem til en gensidigt acceptabel løsning i forbindelse med konsultationerne. Der blev dog taget behørigt hensyn til GOC's bemærkninger til påstandene i klagen om, at ordningerne ikke var udligningsberettigede. Efter konsultationerne indsendte GOC en række indlæg.
1.2. ANTIDUMPINGPROCEDURE
(4)
Kommissionen offentliggjorde den 18. februar 2010 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af coated finpapir med oprindelse i Kina.
(5)
Den 17. november 2010 indførte Kommissionen ved forordning (EU) nr. 1042/10 (4) en midlertidig antidumpingtold på importen af coated finpapir med oprindelse i Kina.
(6)
Skadesanalysen i denne antisubsidieundersøgelse er identisk med undersøgelsen i den parallelle antidumpingundersøgelse, idet definitionen af EU-erhvervsgrenen, de repræsentative EU-producenter og undersøgelsesperioden er ens i de to undersøgelser. Bemærkningerne om skadesaspekter i begge disse procedurer blev således taget i betragtning i begge sager.
1.3. PARTER, SOM ER BERØRT AF PROCEDUREN
(7)
Kommissionen meddelte officielt klageren, andre kendte EU-producenter, kendte eksporterende producenter i Kina og en producentsammenslutning (en papirsammenslutning), repræsentanter for Kina, kendte importører og kendte brugere, at procedurerne var indledt. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.
(8)
På grund af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter, EU-producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører fremgik det af indledningsmeddelelsen, at det påtænktes at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27. For at gøre det muligt for Kommissionen at fastslå, hvorvidt det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i givet fald at udtage stikprøven, blev alle kendte eksporterende producenter og deres kendte papirsammenslutning, alle EU-producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare (som defineret i afsnit 2.1 nedenfor) i perioden 1. januar 2009 til 31. december 2009. De kinesiske myndigheder blev også hørt.
(9)
Som anført i betragtning 51 nedenfor, indsendte to eksporterende producentgrupper i Kina de nødvendige oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. På grundlag af ovenstående besluttede Kommissionen, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver blandt de eksporterende producenter i Kina.
(10)
Som forklaret i betragtning 53 nedenfor besluttede man, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver for EU-producenterne.
(11)
Som forklaret i betragtning 54 nedenfor besluttede man, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver for ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(12)
Kommissionen udsendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og til alle andre parter, der anmodede om det inden for de i indledningsmeddelelsen anførte frister, navnlig klageren, andre kendte EU-producenter, kendte eksporterende producenter i Kina og en producentsammenslutning, repræsentanter for det pågældende land, kendte importører og kendte brugere.
(13)
Der indkom svar på spørgeskemaerne og andre dokumenter fra to grupper af kinesiske eksporterede producenter, CEPIFINE, de fire klagende EU-producenter og endnu en EU-producent, 13 ikke forretningsmæssigt forbundne importører og forhandlere, 5 brugere og en sammenslutning af trykkerier.
(14)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de basisoplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om subsidiering, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende statslige myndigheder og virksomheder:
a)
Kinas regering
-
Det kinesiske handelsministerium, Beijing, Kina
b)
EU-producenter og -sammenslutninger
-
CEPIFINE, Bruxelles, Belgien
-
Sappi Fine Paper Europe, Bruxelles, Belgien
-
LECTA Group (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Italien, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Frankrig, og TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Spain), Barcelona, Spanien
-
Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Italien, og dennes tilknyttede virksomheder Burgo Distribuzione srl, Milano, Italien, og Ebix sa, Barcelona, Spanien
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Tyskland
c)
Eksporterende producenter i Kina
1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd., holdingselskab for Asia Pulp & Paper Group (»APP«)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industripark) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd., Ningbo, Zhejiang-provinsen, Kina
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd., Ningbo, Zhejiang-provinsen, Kina
2)
Chenming Paper Group (»Chenming«)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
d)
Importører i Unionen
-
Cartaria Subalpina, Torino, Italien
-
Paperlinx, Northampton, Det Forenede Kongerige.
1.4. UNDERSØGELSESPERIODEN OG DEN BETRAGTEDE PERIODE
(15)
Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra 1. januar 2009 til 31. december 2009 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2006 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(16)
Den pågældende vare er coated finpapir, som er papir eller pap, der er coated på den ene side eller begge sider (undtagen kraftpapir eller kraftpap), i enten ark eller ruller og med en vægt på 70 g/m2 eller derover, dog højst 400 g/m2, og med en glans på mere end 84 (målt i henhold til ISO 2470-1) med oprindelse i Kina (»den pågældende vare«), som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 og ex 4810 99 90.
(17)
Den pågældende vare er papir og karton af høj kvalitet, der normalt anvendes til trykning af læsestof som f.eks. tidsskrifter, kataloger, årsberetninger og årbøger. Den pågældende vare omfatter både ark og ruller, som er egnet til brug i fladtrykspresser (CutStar). Ruller, der er egnet til brug i fladtrykspresser (»arkruller«), er beregnet til at blive skåret op inden trykningen og anses derfor for indbyrdes udskiftelige og i direkte konkurrence med ark.
(18)
Den pågældende vare omfatter ikke ruller, der kan anvendes i rotationspresser. Ruller, der kan anvendes i rotationspresser, defineres som ruller, der, når de testes i henhold til ISO-testen ISO-standard 3783:2006 om fastlæggelse af papirets rivefasthed - en metode med accelereret hastighed med anvendelse af IGT-testeren (elektronisk model), giver et resultat på under 30 N/m ved måling i papirets tværsnit og et resultat på under 50 N/m ved måling i løberetningen. I modsætning til ruller, der anvendes i fladtrykspresser, fødes ruller til rotationspresser normalt direkte ind i trykkemaskinerne og skæres ikke op på forhånd.
(19)
En part hævdede, at varedækningen var for snævert defineret, og at ruller af coated finpapir, som er egnet til rotationstryk, skulle have været medtaget. Det blev påstået, at ruller til rotationstryk og rullerne, der er omfattet af denne undersøgelse (arkruller og ark), har de samme grundlæggende tekniske og fysiske egenskaber og ikke kan skelnes fra hinanden. Det blev desuden påstået, at begge anvendes til trykning af høj kvalitet, og at de derfor i et vist omfang er indbyrdes udskiftelige.
(20)
Men i modsætning til ovenstående påstand bekræftede undersøgelsen, at der er klare tekniske og fysiske forskelle, f.eks. på vandindhold og stivhed, mellem papir til rotationstryk og papir til fladtrykspresser. Undersøgelsen bekræftede endvidere, at de tekniske egenskaber under betragtning 18 ovenfor er specielle for ruller, der egner sig til brug i rotationstryk. Som følge af disse forskelle kan papir, der bruges i rotationstryk, og papir til fladtrykspresser, ikke bruges i samme type trykpresse, og derfor er de ikke indbyrdes udskiftelige. Det bemærkes, at alle parter var enige om, at de to typer papir er forskellige for så vidt angår overfladestyrke og trækstyrke.
(21)
Desuden hævdede den pågældende part, at kunderne betragter coated finpapir i form af ark, arkruller og ruller til rotationstryk som ét marked, og derfor er distributionskanalerne de samme. De forskellige tekniske egenskaber afspejler sig kun i mindre prisforskelle mellem disse varegrupper.
(22)
Undersøgelsen viste dog, at de to typer af ruller heller ikke er indbyrdes udskiftelige ud fra et økonomisk synspunkt, idet ruller til rotationstryk bruges til trykopgaver med stor volumen og normalt laves efter ordre og kræver »just-in-time«-levering, og derfor ligger disse produkter ikke på lager hos mellemmænd, men sendes direkte til slutbrugerne, dvs. de sælges også gennem en anden distributionskanal end ruller, der bruges til fladtrykspresser. Den anderledes produktionsproces og den anderledes stordriftsfordel ved trykningsprocessen afspejler sig i tydelige prisforskelle.
(23)
Det skal også bemærkes, at der i den betragtede periode ikke importeredes ruller til rotationstryk fra Kina. Det kan også betragtes som usandsynligt, at disse varer importeres fremover, da det ikke er økonomisk holdbart at indkøbe sådanne varer på lang afstand, hvilket fremgår af foregående betragtning.
(24)
På dette grundlag blev disse påstande afvist.
(25)
Den samme part hævdede, at rivefastheden ikke var en egnet teknisk egenskab til at skelne mellem varerne, for testen ville være af generel art, og endvidere kan testresultaterne blive påvirket af det testede papirs vandindhold. Parten hævdede endvidere, at det af visse andre test, som gennemførtes i virksomhedens eget laboratorium til måling af rivefasthed af ruller til rotationstryk produceret af EU-producenter fremgår, at varerne ikke ville svare til den nuværende varedefinition, hvilket skulle vise, at kriteriet »rivefasthed« ikke er egnet til at skelne mellem coated finpapir til brug i henholdsvis rotationspresser og fladtrykspresser. Med disse beviser påstod parten, at udelukkelsen af ruller til rotationstryk var tilfældig.
(26)
Der blev ikke fremlagt dokumentation for påstanden om, at papirets vandindhold kan gøre testresultaterne for ISO-test-standard 3783:2006 upålidelige.
(27)
De testresultater, som den eksporterende producent indsendte, bestod af et resumé af de testresultater, virksomheden havde gennemført i sit eget laboratorium. Som noget helt afgørende, var disse resultater ikke tilgængelige for efterprøvning og bemærkninger fra andre interesserede parter, navnlig EU-erhvervsgrenen, og den eksporterende producent indsendte heller ikke et anvendeligt ikke-fortroligt resumé deraf til trods for gentagne påmindelser.
(28)
Efter fremlæggelsen af undersøgelsesresultaterne fremlagde den eksporterende producent ikke yderligere detaljerede oplysninger som kunne bidrage til en vurdering af testens pålidelighed. Da der ikke blev fremlagt en ikke-fortrolig udgave af denne test, kunne de virksomheder, hvis ruller til rotationstryk angiveligt var blevet testet, ikke reagere på konklusionerne af testen. Kommissionen kunne således ikke objektivt undersøge, om de indsendte testresultater var pålidelige og korrekte og kunne anvendes som led i undersøgelsen. På grundlag af de oplysninger, Kommissionen var i besiddelse af, blev testen ikke fundet tilstrækkeligt objektiv og pålidelig, idet de indsendte fortrolige oplysninger ikke kunne krydstjekkes med andre pålidelige kilder.
(29)
Efter fremlæggelsen af undersøgelsesresultaterne fremlagde den samme eksporterende producent resultaterne af endnu en test, der blev gennemført på dennes vegne af et eksternt laboratorium, og gentog, at coated finpapir, der anvendes til rotationstryk vilkårligt var blevet udelukket fra varedækningen i undersøgelsen. Det fremgik af testrapporterne, at rivefastheden blev målt på 25 stikprøver af ruller til rotationstryk, som den eksporterende producent leverede og identificerede for laboratoriet som stikprøver af papir fremstillet af EU-producenter. Ifølge denne rapport opfyldte ingen af papirprøverne begge kriterier omhandlet i betragtning 18.
(30)
Gennemgangen af denne testrapport viste først og fremmest, at det eksterne laboratoriums testrapport overvejende vedrørte varer, for hvilke disse resultater var irrelevante, idet hovedparten af de testede stikprøver faktisk ikke var ruller til rotationstryk. Dernæst vedrørte testrapporten varer, der ikke var tilstrækkeligt identificerede, da det ikke med sikkerhed fremgik af testrapporten, om det testede papir var til fladtrykspresser eller til rotationstryk, idet det beskrevne papirmærke i rapporten findes i begge formater. Desuden gav testrapporten ikke sikkerhed for, om de stikprøveudtagne ruller virkelig var dem, der blev testet.
(31)
Som svar på det eksterne laboratoriums testrapport fremlagde klageren resultaterne af en test, som blev gennemført af en af EU-producenterne, af de samme stikprøver af ruller til rotationstryk, som angiveligt var blevet testet af det eksterne laboratorium. Denne test viste anderledes resultater. Klageren tilskrev disse forskelle mulige forskelle i testbetingelserne og dermed en eventuel manglende overholdelse af ISO 3783:2006-standarden, dvs. den standard, som rivefasthed skal måles efter, jf. betragtning 16 i forordningen om midlertidige foranstaltninger.
(32)
Efter fremlæggelsen af de endelige resultater anfægtede den eksporterende producent Kommissionens objektivitet i forbindelse med afvisningen af testresultaterne fra det eksterne laboratorium. Producenten påstod, at testen var blevet udført som blindtest af en uafhængig ekspert og i overensstemmelse med den relevante ISO-standard. Producenten fremlagde en erklæring på tro og love fra direktøren, hvori man uddybede processen til indkøb af stikprøverne for at bevise testens uafhængighed, korrekthed og repræsentativitet.
(33)
For det første rejste Kommissionen aldrig tvivl om objektiviteten af det eksterne laboratoriums testrapport, og det er i den forbindelse irrelevant, at testen blev udført som blindtest. Der blev dog rejst tvivl om sikkerheden i forbindelse med udvælgelse og oprindelse af de testede stikprøver, og altså ikke selve testen. Den eksporterende producents argumenter udviskede ikke denne tvivl, da de ikke var sammenhængende og i flere henseender var uklare, f.eks. vedrørende medtagelsen af andre varer end ruller til rotationstryk, hvilket angiveligt var sket som følge af en administrativ fejl eller angiveligt skyldtes leverandørens levering af de forkerte stikprøver.
(34)
Da både kilden og stikprøverne af de angiveligt testede varer ikke var klare, og testresultaterne fra forskellige parter var modstridende, blev det konkluderet, at den indsendte testrapport fra det eksterne laboratorium på vegne af den kinesiske eksporterende producent ikke afgørende viste, at rivefasthedstesten ikke var egnet til at skelne mellem coated finpapir til brug til rotationstryk og coated finpapir til brug i fladtrykspresser. Testrapporten viste således ikke, at coated finpapir til rotationstryk vilkårligt var blevet udelukket fra varedækningen i undersøgelsen.
(35)
For så vidt angår relevansen af rivefastheden som et afgørende kriterium for ruller, der er egnede til rotationstryk, skal det erindres, at der i varedefinitionen sondres mellem to varegrupper bl.a. på grundlag af varernes endelige anvendelsesformål, dvs. hvorvidt varen er egnet til brug i rotationstryk eller fladtrykspresser ud fra kravene til de presser, som de skal anvendes på, hvilket bl.a. afspejles i egenskaber som rivefasthed. Det skal desuden bemærkes, at rivefastheden blot er en af de egenskaber, der anvendes til at sondre mellem coated finpapir til rotationstryk og til fladtrykspresser. Betragtning 18 og 20 indeholder yderligere kriterier, som ikke er blevet anfægtet af den pågældende eksporterende producent. En part påstod, at vandindhold, som defineret i betragtning 20, ikke var en særskilt egenskab til at adskille varerne. Andre parter fremsatte dog anderledes påstande i den henseende i løbet af undersøgelsen. Under alle omstændigheder blev det konstateret, at stivhed og rivefasthed er de mest relevante faktorer.
(36)
I sin besvarelse erkendte klageren, at der kan være ruller, som ikke helt opfylder samtlige kriterier for rivefasthed omhandlet i betragtning 18, men som stadig kan anvendes til rotationstryk. Klageren fastholdt dog, at rivefasthed er den eneste test, der med sikkerhed kan afgøre, om en rulle er egnet til rotationstryk, dvs., hvis en rulle opfylder kriterierne til rivefasthed omhandlet i betragtning 18, er det med sikkerhed en rulle til rotationstryk.
(37)
Til støtte for ovenstående påstande vedrørende rivefasthed henviste den eksporterende producent til argumenter, som blev fremført af en af de klagende EU-producenter i antidumping- og antisubsidieundersøgelserne i USA, i hvilke EU-producenten angiveligt erkendte, at ruller til rotationstryk ikke kan adskilles ud fra rivefasthedstest eller andre målinger.
(38)
Klageren anfægtede disse udtalelser fra den eksporterende producent og påstod, at det i modsætning til, hvad der blev fremført, af undersøgelserne i USA fremgår, at der er en klar opdeling mellem ruller til rotationstryk og coated finpapir.
(39)
For det første skal det bemærkes, at de udtalelser, som den eksporterende producent henviser til, blev fremført under en anden jurisdiktion og af andre parter end i de nuværende undersøgelser, og derfor ikke er relevante. Dernæst konkluderede de amerikanske myndigheder i nævnte undersøgelser, at der var en klar sondring mellem coated finpapir til fladtrykspresser og ruller til brug i rotationstryk. Arkruller blev betragtet som halvfabrikata, mens ruller til brug i rotationstryk ikke blev betragtet som den pågældende vare. De amerikanske myndigheder definerede ikke eksplicit ruller til rotationstryk i definitionen af varedækningen. Rivefasthedskriteriet var derfor ikke relevant i definitionen af varedækningen i de nævnte undersøgelser.
(40)
Ud fra ovenstående bemærkninger blev den tekniske egenskab »rivefasthed« bekræftet som en pålidelig egenskab til at beskrive coated finpapir til brug i rotationstryk.
(41)
Bemærkningerne viste dog også, at der findes ruller til rotationstryk, der kan bruges til rotationstryk, selv om de ikke opfylder samtlige kriterier for rivefasthed. Det blev derfor fundet nødvendigt at ændre definitionen af ruller, der er egnede til rotationstryk.
(42)
For at anvende endnu et kriterium for at definere ruller til rotationstryk, der ikke helt opfylder samtlige kriterier for rivefasthed, foreslog klageren, at en rulle, som ikke helt opfylder rivefasthedstesten, men har en kernediameter på under 80 mm, bør betragtes som en rulle til rotationstryk.
(43)
GOC og den eksporterende producent påstod, at tilføjelsen af kernediameter som et nyt element i varedefinitionen udgjorde en ændring af definitionen af ruller til rotationstryk og dermed af den pågældende vare. Det blev desuden påstået, at kernediameteren ikke er et egnet kriterium, da der findes ruller til rotationstryk med en kernediameter på over 80 mm og arkruller med en kernediameter på under 80 mm.
(44)
Kommissionen bestræbte sig på at foretage en yderligere ændring af definitionen af ruller, der er egnet til rotationstryk, og gøre definitionen klarere med henblik på endnu tydeligere at skelne mellem den pågældende vare og andre varer og at skabe færre muligheder for omgåelse af foranstaltningerne. De fremlagte beviser for, at kernediameteren skulle være egnet som et alternativt kriterium i definitionen, viste dog, at dette kriterium eventuelt ville føre til, at arkruller med en kernediameter på under 80 mm ville blive udelukket fra foranstaltningerne. Dette kriterium til definition af ruller, der er egnede til brug i rotationstryk, blev derfor opgivet.
(45)
Ovenstående foregriber ikke pålideligheden af den metode, ifølge hvilken ruller, der er egnet til brug i rotationstryk, blev udelukket fra varedækningen i undersøgelsen, hvilket blev påstået af en kinesisk gruppe af eksporterende producenter.
(46)
I løbet af undersøgelsen hævdede visse parter også, at multiplekspapir og multiplekskarton, som defineret i næste betragtning 47, bør holdes uden for undersøgelsens anvendelsesområde. De hævdede, at multiplekspapir og multiplekskarton har andre fysiske kendetegn som f.eks. flere lag, større stivhed og lavere massefylde, og at den endelige anvendelse for disse varer er anderledes, eftersom de normalt bruges til foldepap og emballage. Endelig hævdede disse parter, at enkeltlags- og multiplekspapir og -karton er let at kende på det fysiske udseende.
(47)
Multiplekspapir og multiplekskarton, som defineret i de forklarende bemærkninger til det harmoniserede system, pos. 4805, er varer, som fremstilles ved at sammenpresse to eller flere lag fugtig papirmasse, hvor mindst en egenskab er forskellig fra de andre. Forskellene kan skyldes de anvendte massers art (f.eks. genbrugsaffald), fremstillingsmetoden (f.eks. mekanisk eller kemisk) eller, hvis masserne er af samme art og er fremstillet ved den samme metode, forarbejdningsgraden (f.eks. ubleget, bleget eller farvet).
(48)
Undersøgelsen viste, at multiplekspapir og -karton rent faktisk har en række andre fysiske og tekniske egenskaber. De har nærmere bestemt flere lag papirmasse, hvilket giver dem større stivhed. Multiplekspapir og -karton fremstilles ved en anden fremstillingsproces, der kræver en anden papirmaskine end den, der bruges til fremstilling af coated finpapir, eftersom flere lag papirmasse laves til et enkelt produkt under fremstillingsprocessen. Endelig bruges multiplekspapir og -karton til andre formål (især emballage) end coated finpapir, der bruges til højkvalitetstrykning af reklamemateriale, tidsskrifter osv. Multiplekspapir og -karton som defineret i betragtning 47 betragtes derfor ikke som den pågældende vare. De nævnte KN-koder, der vedrører import af multiplekspapir og multiplekskarton, er således udelukket fra undersøgelsens varedækning.
(49)
Endelig hævdede en kinesisk producent, at såkaldt »pap« skulle holdes uden for undersøgelsen, eftersom det ikke falder ind under definitionen af finpapir (både coated og ikke-coated) på grund af påståede forskelle i vægt, tykkelse og stivhed. Man fandt, at betegnelsen »pap« sædvanligvis bruges om papir med stor massefylde, hvilket generelt gør papiret tungere, dvs. »pap« defineres normalt som papir med en basisvægt over 224 g/m2. Men undersøgelsen viste, at forskellen i vægt ikke har nogen betydende indvirkning på de øvrige fysiske og tekniske egenskaber og endelige anvendelsesformål, der kan gøre det muligt at skelne det fra den pågældende vare. Det bemærkes ligeledes, at som beskrevet i betragtning 16 blev alt coated finpapir med en vægt på 70 g/m2 eller derover, dog højst 400 g/m2, eksplicit medtaget i definitionen af den pågældende vare. Derfor betragtes pap som »den pågældende vare«.
2.1.1. SAMME VARE
(50)
Det blev konstateret, at den pågældende vare, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Kina, og den vare, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-producenterne, havde de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Det konkluderes derfor, at disse varer er »identiske«, jf. grundforordningens artikel 2, litra c).
3. STIKPRØVEUDTAGNING
3.1. STIKPRØVEUDTAGNING AF EKSPORTERENDE PRODUCENTER I KINA
(51)
Kun to eksporterende producenter i Kina gav sig til kende og reagerede på anmodningen om stikprøvedata i indledningsmeddelelsen. En gruppe (Chenming) repræsenterer to forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, mens den anden gruppe (APP) repræsenterer fire forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter. De samarbejdsvillige eksporterende producenter tegner sig for den samlede eksport af den pågældende vare fra Kina til Unionen. Under disse omstændigheder besluttede Kommissionen, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver blandt de eksporterende producenter i Kina.
(52)
Man konstaterede, at to ud af de fire forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter i APP-gruppen kun fremstillede multiplekskarton som omhandlet i betragtning 47 ovenfor. I denne forbindelse bemærkes det, at det konkluderedes, at multiplekskarton skal udelukkes fra varedækningen i den igangværende undersøgelse. Det bemærkes desuden, at multiplekskarton blev udelukket fra varedækningen i de sideløbende antidumpingprocedurer. Det konkluderes derfor, at de to forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, som kun producerer multiplekskarton, ikke er berørt af de igangværende procedurer. Denne forordnings resultater er således ikke baseret på deres oplysninger og tal.
3.2. STIKPRØVE AF EU-PRODUCENTER
(53)
I betragtning af det potentielt store antal EU-producenter påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27. Men efter en gennemgang af de indkomne oplysninger, og eftersom kun fire EU-producenter gav sig til kende inden for fristerne i indledningsmeddelelsen, besluttede man, at der ikke var behov for stikprøver. Disse fire producenter blev anset for at være repræsentative (tegnede sig for 61 % af den samlede produktion) for EU-erhvervsgrenen som defineret i betragtning 372. Oplysningerne fra de fire virksomheder blev efterprøvet under kontrolbesøget og anvendt i forbindelse med mikroindikatorerne som beskrevet i betragtning 386.
3.3. STIKPRØVEUDTAGNING AF IKKE FORRETNINGSMÆSSIGT FORBUNDNE IMPORTØRER
(54)
I betragtning af det potentielt store antal importører påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27. Efter en gennemgang af de afgivne oplysninger blev det i betragtning af det lave antal importører, der gav udtryk for samarbejdsvilje, imidlertid besluttet, at det ikke var nødvendigt at benytte stikprøveudtagning.
4. SUBSIDIERING
4.1. INDLEDENDE BEMÆRKNINGER
(55)
Det erindres, at både GOC og de fire eksporterende producenter fra Kina indsendte spørgeskemabesvarelser og accepterede kontrolbesøg med henblik på kontrol af deres besvarelser.
(56)
Hvad angår GOC, sendte Kommissionen efter modtagelsen af spøgeskemabesvarelsen tre mangelskrivelser og et brev forud for kontrolbesøget til GOC. Kommissionen gav GOC rigelig tid til at udarbejde og indsende et indlæg, når dette var nødvendigt og berettiget. GOC blev indrømmet en væsentlig forlængelse af fristerne. GOC fik to ugers forlængelse til besvarelse af spørgeskemaet, hvilket gav en samlet frist på i alt 49 dage til indsendelse af spørgeskemabesvarelsen og tre uger til besvarelse af den første mangelskrivelse, hvilket gav en frist på i alt 40 dage.
(57)
Forud for kontrolbesøget anmodede GOC Kommissionen om at fremlægge yderligere oplysninger skriftligt og navnlig en liste over de spørgsmål, Kommissionen havde til hensigt at stille under kontrolbesøget, og en liste over de statslige myndigheder, der forventedes at deltage i kontrolbesøget. Da disse oplysninger ikke blev fremsendt, påstod GOC, at Kommissionen ikke opfyldte sine forpligtelser som undersøgende myndighed, jf. aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger (»subsidieaftalen«) og navnlig forpligtelserne i bilag VI, punkt 8. GOC påstod endvidere, at man ikke ville være i stand til at garantere udkommet af kontrolbesøget, idet førnævnte oplysninger ikke blev fremsendt.
(58)
Kommissionen var uenig i anmodningen fra GOC. Det skal i den forbindelse bemærkes, at Kommissionen har opfyldt alle relevante betingelser i bilag VI, punkt 8, til subsidieaftalen og i grundforordningens artikel 26. Kommissionen sendte et detaljeret brev til GOC forud for kontrolbesøget, hvori tidsplanen for kontrolbesøget (dage og grupper af ordninger, der skulle drøftes pr. kontroldag) blev bekræftet, og hvori man anmodede om deltagelse af de myndigheder, der har ansvar for de relevante ordninger, og de tjenestemænd, der er involveret i udarbejdelsen af bemærkningerne fra GOC. Kommissionen forklarede endvidere før kontrolbesøget, at regeringen bedst selv ved, hvilket myndigheder, der har ansvar for de undersøgte ordninger, og hvilke tjenestemænd, der bedst vil kunne deltage i kontrolbesøget og besvare spørgsmål. Hvad angår listen over specifikke spørgsmål, forklarede Kommissionen før og under kontrolbesøget, at en sådan liste ikke er påkrævet i henhold til WTO's eller Unionens lovgivning, og at formålet med dette kontrolbesøg er at undersøge GOC's besvarelse af spørgeskemaet og relevante supplerende bemærkninger. Kontrollen følger derfor strukturen i disse dokumenter. Kommissionen havde desuden til hensigt at indhente og klarlægge yderligere oplysninger til den igangværende undersøgelse, men de nøjagtige spørgsmål i den sammenhæng afhænger af GOC's besvarelse af den oprindelige kontrol af besvarelserne. Før kontrolbesøget blev det desuden gjort klart for GOC, at hvis man afviste at fremlægge nødvendige oplysninger eller bistå den undersøgende myndighed med kontrol af oplysninger og tal, der skønnes nødvendige for undersøgelsen, kunne dette i alvorlig grad underminere undersøgelsesprocessen. GOC blev desuden gjort opmærksom på konsekvenserne af grundforordningens artikel 28.
(59)
Under kontrolbesøget i det kinesiske handelsministerium i Beijing bestræbte Kommissionen sig på at verificere de fremsendte oplysninger ud fra det bevismateriale, der var blevet brugt til at udarbejde GOC's besvarelse, i henhold til grundforordningens artikel 11 og 26. Kommissionen konkluderede i den forbindelse foreløbigt, at der på grund af manglende oplysninger og bevismateriale ikke kunne foretages en korrekt verificering af spørgeskemabesvarelsen. Desuden var visse oplysninger slet ikke blev indsendt, selv om der specifikt blev anmodet herom, og visse spørgsmål var ikke blevet besvaret. GOC er blevet gjort bekendt med konsekvenserne af manglende samarbejde, jf. artikel grundforordningens 28, stk. 1 og 6.
(60)
GOC påstod, at den undersøgende myndighed i rimeligt omfang skal afgøre, hvilke oplysninger der er nødvendige, således at der ikke bliver tale om misbrug af reglerne. Det blev påstået, at selv om oplysningerne ikke skønnes ideelle i alle henseender, skal der ikke ses bort fra dem. Ud fra ovenstående argumenter påstod GOC, at man samarbejdede efter bedste evne og havde indsendt en fuldstændig spørgeskemabesvarelse. Det blev endvidere påstået, at kontrolbesøget var dårligt planlagt, da det ikke af brevet forud for kontrolbesøget fremgik, hvad der skulle verificeres, og at Kommissionen ikke gennemførte specifikke kontrolbesøg hos hver enkelt myndighed. Det blev også påstået, at Kommissionen påførte GOC en urimelig byrde og anmodede om irrelevante og unødvendige oplysninger.
(61)
Hvad angår tidsplanen for kontrolbesøget, erindrer Kommissionen, at GOC accepterede tidsplanen og stedet for kontrolbesøget. Drøftelserne om tidsplanen for kontrolbesøget fandt faktisk sted i august 2010. Kommissionen foreslog oprindeligt, at kontrolbesøget skulle finde sted i den første uge af oktober 2010 og ændrede efterfølgende sit forslag to gange efter anmodning fra Kina, først til anden uge af oktober 2010 og endelig til tredje uge af oktober 2010. Der er således ikke grundlag for at fremsætte påstande om tidsplanen for kontrolbesøgene, idet Kommissionen gjorde sit yderste for at tilpasse sig alle behørigt begrundede anmodninger fra GOC. Hvad angår de ønskede oplysninger, skal det bemærkes, at GOC aldrig har anfægtet spørgeskemaets format eller den måde, hvorpå der blev anmodet om oplysningerne. Det kinesiske handelsministerium indsendte en spørgeskemabesvarelse og en række efterfølgende bemærkninger på vegne af GOC. Kommissionen anmodede om de oplysninger, der skønnes nødvendige med henblik på at nå frem til repræsentative resultater, og var konsekvent i sine anmodninger, idet den anmodede om de samme tal og oplysninger i hele undersøgelsesprocessen og anmodede GOC om at gøre rede for de indsendte oplysninger og betydningen af disse oplysninger for de undersøgte ordninger.
4.2. SÆRORDNINGER
(62)
På grundlag af oplysningerne i klagen og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at en offentlig myndighed yder subsidier:
I)
Begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir
II)
Indkomstskatteordninger
-
Skattemæssig særbehandling af virksomheder, der anerkendes som virksomheder med højteknologi eller ny teknologi
-
Skattemæssig særbehandling inden for forskning og udvikling
-
Skattefritagelse af dividende mellem kvalificerede kinesiske virksomheder
III)
Ordninger vedrørende indirekte skat og importtold
-
Fritagelse for moms og told på import af udstyr
-
Momsnedslag for udstyr produceret på hjemmemarkedet
-
Skatter og afgifter vedrørende byvedligeholdelse, byggeri og uddannelse for virksomheder med udenlandsk kapital
IV)
Tilskudsordninger
-
Kendte mærker
-
Særmidler til fremme af udenlandske investeringsprojekter
-
Antidumpingbistand
-
Shouguang-støtteordning til fornyelse af teknologi
-
Suzhou-industriparks fond for intellektuelle ejendomsrettigheder
-
Tilskud fra fonden for højteknologisk udvikling
-
Belønning fra Suzhou industripark for at opretholde væksten
-
Særlig fond for behandling af vandforurening i Taihu-søen i Jiangsu-provinsen
-
Særlige midler til energibesparelser i Suzhou industripark
-
Særlig fond for reduktion af den samlede emission hos de største forurenere i Suzhou kommune
-
Tilskud til vandbesparelse og reduktion af emissioner
-
Miljøbeskyttelsestilskud fra Suzhou miljøbeskyttelseskontor
-
Energibesparelsestilskud i Shouguang
V)
Statslig levering af varer eller tjenesteydelser mod utilstrækkeligt vederlag (»LTAR«)
-
Indrømmelse af brugsrettigheder til jord
-
Levering af kemikalier til papirfremstilling
-
Levering af elektricitet.
4.2.1. BEGUNSTIGEDE LÅNEORDNINGER TIL SEKTOREN FOR COATED FINPAPIR
a) Indledning
(63)
Det påstås, at de kinesiske producenter af den pågældende vare har fordel af lån til lave renter fra politisk styrede banker og statsejede forretningsbanker i henhold til GOC's politik om at yde finansiel bistand med henblik på at fremme og støtte væksten og udviklingen i Kinas papirindustri. Det fremgår af femårsplanen og erhvervspolitikken, at banksektoren havde ydet begunstigede låneordninger til papirindustrien.
b) Brug af foreliggende oplysninger
(64)
Ud fra de foreliggende oplysninger i klagen søgte Kommissionen at undersøge banken, der lånte til industrien for coated papir. Det blev derfor fundet nødvendigt at anmode GOC om i sin spørgeskemabesvarelse og efterfølgende bemærkninger at inkludere specifikke oplysninger og tal om en række statslige planer og projekter, som skal fremme og støtte udviklingen i Kinas papirsektor. Der er tale om følgende planer og projekter:
-
Kinas 10. femårsplan for civiløkonomisk og social udvikling (»Den tiende femårsplan«)
-
Den 10. femårsplan for papirindustrien (»papirindustriens plan«)
-
Den 10. femårsplan og særlige plan 2010 for et nationalt skovbrugs- og papirfremstillingsintegrationsprojekt (»integrationsprojektet«)
-
Beslutning nr. 40 fra statsrådet om udarbejdelse og gennemførelse af »midlertidige bestemmelser om fremme af tilpasning af den industrielle struktur« (»beslutning nr. 40«)
-
Katalog om tilpasning af industristrukturen (»kataloget«)
-
Retningslinjer til den 11. femårsplan for national økonomisk og social udvikling (2006-2010) (»11. femårsplan«)
-
Statsrådets cirkulære om gennemførelse af de vigtigste mål for den »11. femårsplan« og opgavefordelingen (»gennemførelsescirkulære til den 11. femårsplan«)
-
Udviklingspolitikken 2007 for papirindustrien (»2007-planen for papirindustrien«)
-
Udviklingsplanen for Guandong
-
Den 11. femårsplan for Zhanjiang City
-
Den 11. femårsplan for Jining byråd.
(65)
GOC fremsendte kun delvis de ønskede oplysninger om planerne. Kun to af planerne blev fremlagt til fulde, dvs. i en kinesisk udgave med en engelsk oversættelse (beslutning nr. 40 og Katalog om tilpasning af industristrukturen). For de tre regionale planer, som Kommissionen oprindeligt anmodede om, påstod de kinesiske myndigheder, at de ikke var relevante, idet de samarbejdsvillige eksporterende producenter ikke er beliggende i disse regioner. De blev derfor ikke fremlagt. Kommissionen accepterede dette, men anmodede om udviklingsplanerne for de områder (regioner, provinser, byer), hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er etableret. GOC fremlagde kinesiske udgaver af den 11. femårsplan for Jiangsu-provinsen og den 11. femårsplan for Shandong-provinsen, men overhovedet ingen oversættelse, end ikke en oversættelse af indholdsfortegnelsen. Hvad angår de to planer, der ikke blev fremlagt, påstod GOC, at de omfattede perioden mellem 2000 og 2005 og altså var uden betydning. Kommissionen accepterede dette. De resterende planer blev udelukkende fremlagt på kinesisk (integrationsprojektet, den 11. femårsplan, gennemførelsescirkulæret til den 11. femårsplan, papirindustriens plan for 2007) med en engelsk oversættelse af indholdsfortegnelsen. GOC påstod, at Kommissionens anmodninger var for byrdefulde, at de kun havde begrænsede ressourcer til rådighed og derfor ikke kunne oversætte teksterne.
(66)
Hvad angår ovenstående, skal det bemærkes, at Kommissionen anmodede om oplysninger, der skønnedes nødvendige for undersøgelsen, idet ovennævnte dokumenter fremgik af klagen. Desuden understregede Kommissionen gentagne gange, at de ønskede dokumenter skulle fremlægges på engelsk. Det er nødvendigt for denne type vigtige dokumenter, da det på grundlag af indholdsfortegnelsen alene ikke var muligt at afgøre, hvilke dele af dokumenterne der var relevante for undersøgelsen. Desuden var de planer, der blev fremlagt på kinesisk, ikke af overvældende omfang, og tilsyneladende kan udgaver på engelsk af den relevante dokumentation indhentes enten fra uafhængige kilder (advokatfirmaer med speciale i kinesisk lovgivning) eller fra antisubsidieundersøgelser, som blev gennemført i Kina af de amerikanske myndigheder.
(67)
Kommissionen kunne derfor kun kontrollere følgende dokumenter: Beslutning nr. 40, kataloget og papirindustriens plan for 2007, som indgik i klagen i en engelsk udgave og ligeledes blev fremlagt af en eksporterende producent.
(68)
For at undersøge, i hvilket omfang staten griber ind på det finansielle marked i Kina, og opnå det nødvendige overblik over finanssektoren i Kina anmodede Kommissionen om oplysninger med procentangivelser af statsligt ejerskab i de finansielle institutioner og om oplysninger vedrørende statsejede bankers udlån i beløb og i procent. GOC påstod, at de ikke havde fortegnelser over bankernes aktionærsammensætning, selv om det af artikel 61 i loven om forretningsbanker [2003] nr. 13 fremgår, at bankerne indberetter disse tal til banktilsynsmyndigheden under statsrådet og til den kinesiske nationalbank (People's Bank of China). Hvad angår de statsejede bankers udlån i beløb/procent, bekræftede GOC, at man ikke kunne fremlægge disse tal, selv om der fandtes fortegnelser herover. Kommissionen lettede yderligere arbejdet for GOC ved at begrænse anmodningen om oplysninger vedrørende procentangivelsen af statsligt ejerskab til kun at gælde finansielle institutioner, som man vidste havde ydet lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter. GOC fremlagde dog alligevel ingen relevante tal om dette begrænsede segment af finansielle institutioner i Kina.
(69)
For at undersøge de kinesiske bankers udlånspolitik (altså hvilke metoder, der anvendes til fastsættelse af rentesatser til lån, vurdering af lån mv.) blev GOC bedt om at fremlægge oplysninger vedrørende politikken hos de relevante myndigheder, nemlig den kinesiske nationalbank og banktilsynet. GOC fremlagde ingen relevante oplysninger om udlånspolitikken. Der blev ikke fremlagt dokumenter, forordninger eller retningslinjer fra den kinesiske nationalbank til banksektoren, som kunne uddybe den kinesiske nationalbanks rolle i forbindelse med rentefastsættelsen og i banksektoren som helhed. Der blev desuden ikke, selv om Kommissionen specifikt anmodede herom, givet uddybende forklaringer vedrørende anvendelsen af lov om forretningsbanker [2003] nr. 13, navnlig artikel 34, 38 og 39, som indeholder de grundlæggende regler vedrørende forretningsbankernes udlån og øvrige aktiviteter
(70)
For at undersøge udlånspolitikken i de kinesiske banker, der i UP ydede lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, anmodede Kommissionen GOC om at arrangere møder med de specifikke banker, der havde ydet lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter med henblik på at kontrollere oplysningerne vedrørende begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir i Kina. GOC påstod, at man ikke kunne gribe ind i de statsejede bankers organisation og arrangere sådanne møder. Der blev således ikke indhentet dokumentation om, hvorvidt og hvordan disse banker vurderer kreditrisikoen i forbindelse med udlån.
(71)
GOC blev gjort bekendt med konsekvenserne af manglende samarbejde, jf. artikel grundforordningens 28, stk. 1 og 6. I betragtning af dette manglende samarbejde har det ud over relevante kinesiske regeringsdokumenter indgivet af andre parter også været nødvendigt at benytte oplysninger fra sekundære kilder, herunder klagen og offentligt tilgængelige oplysninger fra internettet. GOC anfægtede brugen af de foreliggende faktiske oplysninger, men fremlagde ingen ny dokumentation.
(72)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter blev også bedt om at arrangere møder med de specifikke banker, der har ydet lån til dem i UP, med henblik på at kontrollere oplysningerne vedrørende begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir i Kina. Disse møder fandt dog ikke sted. De samarbejdsvillige eksporterende producenter videresendte Kommissionens gentagne anmodninger om disse møder, men de pågældende banker afslog at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen. De samarbejdsvillige eksporterende producenter blev gjort bekendt med konsekvenserne af manglende samarbejde, jf. artikel grundforordningens 28, stk. 1 og 6. I betragtning af dette manglende samarbejde blev det fundet nødvendigt at basere eventuelle konklusioner vedrørende bankernes udlån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter på de foreliggende faktiske oplysninger. De samarbejdsvillige eksporterende producenter anfægtede brugen af de foreliggende faktiske oplysninger, men fremlagde ingen yderligere dokumentation.
(73)
En kinesisk eksporterende producent blev anmodet om at fremlægge specifikke oplysninger vedrørende en særlig gældsomlægningsaftale med tre kinesiske banker. Førnævnte eksporterende producent nægtede at fremlægge de nødvendige oplysninger. Det var derfor ikke muligt at verificere den relevante overordnede aftale og dertil hørende låneaftaler eller de specifikke punkter såsom lånets varighed, tidsplanen for tilbagebetaling af lånet og rentesatsen. Den samarbejdsvillige eksporterende producent blev gjort bekendt med konsekvenserne af manglende samarbejde, jf. artikel grundforordningens 28, stk. 1 og 6. I betragtning af dette manglende samarbejde blev det fundet nødvendigt at basere eventuelle konklusioner vedrørende bankernes pågældende lån til den nævnte producent på de foreliggende faktiske oplysninger. Den samarbejdsvillige eksporterende producent anfægtede brugen af de foreliggende faktiske oplysninger, men fremlagde ingen yderligere dokumentation.
c) Resultaterne af undersøgelsen
i) Statslig indgriben i banksektoren vedrørende en begunstiget låneordning
- De statslige planers rolle
(74)
Undersøgelsen fastslog, at der findes særlige politiske planer for papirindustrien. Det fremgår af disse planer, at de statslige myndigheder nøje overvåger papirindustriens resultater og gennemfører særlige politikker (f.eks. gennemførelsesdekreter) med henblik på efterlevelse af de politiske planer. Undersøgelsen fastslog desuden, at de specifikke politiske planer indeholder bestemmelser om begunstigede låneordninger til papirindustrien.
(75)
Efter gennemgangen af beslutning nr. 40 og det særlige afsnit om finansiering i 2007-planen for papirindustrien står det klart, at det kinesiske statslige plansystem giver bankerne ordre til at yde lån til papirindustrien.
(76)
Vedrørende beslutning nr. 40 skal det bemærkes, at den nævnte retsakt er beordret af statsrådet, altså det højeste administrative organ i Kina, og er dermed juridisk bindende for andre offentlige organer og erhvervsdrivende. I den opdeles de industrielle sektorer i »tilskyndede, restriktive og udelukkede projekter«. Retsakten indeholder industripolitiske retningslinjer, som sammen med kataloget viser, hvordan GOC opretholder en politik til fremme af og støtte for grupper af virksomheder eller industrier såsom papirindustrien, som i kataloget er anført som »tilskyndet industri«. Det skal bemærkes, at der er opført 26 erhvervsgrene under kategorien »tilskyndet«, som kun udgør en del af den kinesiske økonomi. Desuden er kun visse aktiviteter i disse 26 erhvervsgrene anført med status som »tilskyndet«. Det hedder desuden i beslutning nr. 40 i artikel 17, at »tilskyndede investeringsprojekter« har fordel af særlige privilegier og incitamenter (økonomisk støtte, fritagelse for importtold, momsfritagelse, skattefritagelse). Hvad angår »restriktive og udelukkede projekter« får de offentlige myndigheder med beslutning nr. 40 beføjelser til at gribe direkte ind og regulere markedet. I henhold artikel 18 og 19 skal den relevante myndighed nemlig afholde de finansielle institutioner fra at yde lån. Desuden skal statens prismyndighed ifølge disse artikler hæve elektricitetsprisen og pålægge elselskaberne at stoppe elforsyningen til »restriktive og udelukkede projekter«. Det fremgår tydeligt af ovenstående, at beslutning nr. 40 indeholder bindende regler for alle økonomiske institutioner i form af direktiver om fremme af og støtte til tilskyndede erhvervsgrene som f.eks. papirindustrien.
(77)
2007-planen for papirindustrien indeholder særlige betingelser, retningslinjer og mål for papirindustrien. Planen beskriver papirindustrien i Kina (altså antal virksomheder, produktion, forbrug og eksport, statistik om den type råvarer, der anvendes). I planen fastsættes politikker og mål for papirindustrien, hvad angår industrielt layout, brug af råmaterialer, brug af teknologi og udstyr, varestruktur og organisationsstruktur hos papirproducenterne. Teksten indeholder også industrielle »udvælgelseskriterier«, da den fastsætter specifikke krav til forholdet mellem aktiver/passiver i papirindustrien, fastsætter specifikke kreditvurderinger for papirindustrien og specifikke mål for stordriftsfordele, markedsandele, energi- og vandforbrug, som virksomhederne skal opfylde. Ifølge planen skal virksomhederne udarbejde udviklingsplaner på grundlag 2007-planen for papirindustrien. Desuden skal lokale provinser og regioner iflg. planen deltage i gennemførelsen af planen, mens et helt afsnit handler om »investering og finansiering« af papirindustrien. Det skal i den forbindelse bemærkes, at planen klart fastslår, at de finansielle institutioner ikke skal yde lån til projekter, som ikke opfylder kravene i planen. Kort sagt står det efter gennemgangen af teksten og den anvendte sprogbrug klart, at 2007-planen for papirindustrien er et specifikt statsligt instrument rettet mod at regulere papirindustrien i Kina og kun kan betragtes som et obligatorisk industripolitisk redskab, der konkret skal gennemføres af de relevante interesserede parter i Kina (statslige myndigheder, finansielle institutioner og producenter).
(78)
GOC påstod, at 2007-planen for papirindustrien skal betragtes som ikke-bindende retningslinjer. I samme forbindelse blev det desuden påstået, at ingen af regeringens planer og projekter er juridisk bindende, og at der derfor ikke kan indrømmes økonomiske bidrag eller fordele som led i disse planer og projekter. En simpel gennemlæsning af teksten i 2007-planen for papirindustrien og ovenstående særlige betingelser viser dog, at teksten ikke kan betragtes som ikke-bindende retningslinjer. Det skal i den forbindelse bemærkes, at det i 2007-planen for papirindustrien bl.a. hedder, at politikken for industriel udvikling udarbejdes på grundlag af kravene om at fuldende reformen af den socialistiske markedsøkonomi og de dermed forbundne love og regelsæt med henblik på at skabe en rimelig markedsstruktur og et godt miljø for udvikling, løse eksisterende problemer i udviklingen af papirindustrien og lede en sund udvikling i industrien. Hvad angår de resterende planer og projekter under betragtning 64, skal det bemærkes, at mindst én henviser til et gennemførelsescirkulære til den 11. femårsplan. Det er svært at forstå, hvordan et angiveligt ikke-bindende dokument (en regeringsplan) kan have en juridisk bindende gennemførelsesretsakt (i dette tilfælde et cirkulære fra statsrådet).
(79)
Det hedder desuden i artikel 34 i lov om forretningsbanker [2003] nr. 13, at bankerne baserer deres udlånsvirksomhed på nationaløkonomien og den sociale udviklings behov og som led i den statslige industripolitik. I det foreliggende tilfælde er den relevante statslige industripolitik 2007-planen for papirindustrien. Det er derfor logisk at konkludere, at de statsejede forretningsbanker yder lån til producenter af coated finpapir i henhold til regeringens instrukser.
(80)
Det blev også undersøgt, hvilken rolle kommissionen for national udvikling og reform har haft. GOC påstod, at kommissionen for nationale udvikling og reform er et agentur under statsrådet, som koordinerer den makroøkonomiske politik og forvalter regeringens investeringer. Denne statslige myndighed har bl.a. udarbejdet 2007-planen for papirindustrien. Der blev ikke fremlagt tilgængelige oplysninger, selv om der blev anmodet herom, vedrørende de juridiske rammer, inden for hvilke kommissionen for national udvikling og reform blev oprettet og opererer, altså om kommissionens status. Den kinesiske regerings eneste forklaring var, at statsrådet, som er det højeste regeringsmæssige administrationsorgan, giver instrukser, som kommissionen for national udvikling og reform skal følge, og at disse oplysninger under alle omstændigheder er irrelevante for undersøgelsen. Dette argument kan ikke godtages. Vedtægterne for den myndighed, der udarbejder regeringsplaner, betragtes som relevante for undersøgelsen ud fra den betragtning, at regeringens planer og projekter undersøges som led i disse procedurer. Kommissionen undersøgte også, hvorfor kommissionen for national udvikling og reform på permanent basis indhenter detaljerede oplysninger fra virksomhederne. GOC forklarede, at oplysningerne også kunne indhentes via erhvervssammenslutninger og andre offentlige kilder. En sådan systematisk indsamling af virksomhedsrelaterede oplysninger, som anvendes i regeringens planer og projekter, viser, at disse planer og projekter betragtes som et vigtigt element i statens industripolitik.
(81)
Det fremgår af det ovenstående, at de finansielle institutioners beslutninger vedrørende papirindustrien skal træffes under hensyntagen til behovet for at opfylde målene i de relevante politiske planer. Virksomheder, der ifølge disse specifikke politiske planer har status af »tilskyndede industrier«, betragtes som havende høj kreditvurdering, hvilket har direkte konsekvenser for vurderingen af det kinesiske finanssystems kreditværdighed. Efter gennemgangen af det særlige afsnit om finansiering i 2007-planen for papirindustrien og en kreditvurdering, som blev fremlagt af en samarbejdsvillig eksporterende producent, står det desuden klart, at det kinesiske plansystem giver bankerne instrukser om at yde lån til papirindustrien, og virksomhederne betragtes som havende høj kreditvurdering, idet de er berettigede til at indgå i specifikke politiske planer. Det er relevant at bemærke, at den kreditvurdering, som blev erhvervet under undersøgelsen, skaber en direkte forbindelse mellem virksomhedens positive fremtidsperspektiver og tilstedeværelsen af de politiske planer for papirindustrien og opfyldelsen af målsætningerne heri. Der er ligeledes bevis for, at de statslige myndigheder overvåger virksomhedernes resultater, idet de hvert år undersøger deres erhvervslicenser og derved opbevarer finansielle og resultatmæssige statistikker. Desuden er der i oplysningerne indsendt af de samarbejdsvillige eksporterende producenter bevis for, at den kinesiske nationalbank i tråd med bestemmelserne i artikel 9 i forordningen om registrering og høring af banker, overvåger virksomhedernes lånesituation i forbindelse med den årlige gennemgang af de lån, som virksomhederne gør brug af hvert år.
(82)
Ovenstående kendsgerninger beviser forbindelsen mellem de specifikke politiske planer og finansieringen i papirindustrien.
- Statslig indgriben i banksektoren
(83)
Undersøgelsen fastslog, hvad angår de samarbejdsvillige eksporterende producenter, at to af dem i de fleste tilfælde automatisk blev indrømmet den lavest mulige rentesats inden for den kinesiske nationalbanks rammer, mens to andre samarbejdsvillige eksporterende producenter blev indrømmet en væsentlig omlægning af deres lån i 2008. De kinesiske statsejede banker tilbagekøbte alle lån i udenlandske banker, og låneomlægningen affødte ikke en væsentlig risikopræmie over den kinesiske nationalbanks referencerentesats.
(84)
Undersøgelsen har desuden fastslået, at det kinesiske finansmarked er kendetegnet ved statslig indgriben, idet de fleste større banker er statsejede. De kinesiske myndigheder har kun fremlagt meget begrænsede oplysninger om aktiebeholdning/ejerskab af bankerne i Kina. Kommissionen har dog, jf. nedenfor, samlet alle tilgængelige oplysninger med henblik på at træffe repræsentative konklusioner. I forbindelse med analysen af, hvorvidt bankerne har eller udøver offentlige beføjelser, søgte Kommissionen også oplysninger om ikke blot statsligt ejerskab af bankerne, men også andre kendetegn såsom statslig tilstedeværelse i bestyrelsen, statslig kontrol over aktiviteterne, varetagelse af statslige politikker eller interesser, og hvorvidt disse enheder blev oprettet ved lov.
(85)
Ud fra de tilgængelige oplysninger blev det konkluderet, at de statsejede banker i Kina har den største markedsandel og er dominerende aktører på finansmarkedet i Kina. Ifølge Deutsche Bank Research fra 2006 udgør de statsejede bankers andel over to tredjedele af det kinesiske marked. I WTO's undersøgelse af Kinas handelspolitik hed det i samme forbindelse, at den store andel af statsejede banker er et andet stort problem i finanssektoren i Kina (5). Det skal bemærkes, at de fire store statsejede banker (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank og Industrial and Commercial Bank) tilsyneladende udgør over halvdelen af den kinesiske banksektor. Politisk styrede banker og andre statsejede banker er mere end 50 % statsejede. Kommissionen søgte desuden oplysninger om strukturen i den statslige kontrol af disse kinesiske banker og varetagelsen af statslige politikker eller interesser vedrørende papirindustrien (dvs. bestyrelsen, aktionærbestyrelsen, referater fra aktionær/bestyrelsesmøder, aktionærernes/bestyrelsesmedlemmernes nationalitet, udlånspolitik og risikovurdering i forbindelse med lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter). Hverken GOC eller bankerne fremlagde dog disse oplysninger. De henviste blot gentagne gange til oplysningerne i bankernes årsrapporter, som de havde fremlagt. Oplysningerne i bankernes årsrapporter indeholdt ikke (og kan ikke indeholde) de ønskede detaljerede oplysninger.
Kommissionen måtte derfor gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger. Den konkluderede ud fra de tilgængelige oplysninger og tal, at disse banker er under statens kontrol og udøver statslige beføjelser på en sådan måde, at de kan henføres til staten. De tal, der blev lagt til grund for ovenstående konklusioner, er udledt af oplysninger indsendt af GOC, årsberetninger fra kinesiske banker, der enten blev indsendt af GOC eller var offentligt tilgængelige, oplysninger fra Deutsche Bank Research om Kinas banksektor fra 2006, oplysninger indsendt af de samarbejdsvillige eksporterende producenter og oplysninger, som er indeholdt i klagen. Uafhængige kilder vurderer, at de udenlandske banker udgør en mindre del af den kinesiske banksektor og dermed spiller en ubetydelig rolle i udlånsaktiviteten, og relevante oplysninger antyder, at deres andel kan være så beskeden som 1 % af det kinesiske marked (6). Relevante offentligt tilgængelige oplysninger bekræfter også, at de kinesiske banker, og især de store forretningsbanker, stadig er afhængige af statsejede aktionærer og regeringen, hvad angår forhøjelse af egenkapitalen, når kapitalgrundlaget er utilstrækkeligt som følge af en kreditudvidelse (7). De banker, der ydede lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, er overvejende statsejede banker. Ud fra de foreliggende oplysninger blev det nemlig konstateret, at mindst 13 ud af de 19 indberettede banker er statsejede banker, herunder to politisk styrede banker (Export-Import Bank of China, the China Development Bank) og de største forretningsbanker i Kina såsom Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank og Industrial and Commercial Bank of China.
Hvad angår de resterende statsejede banker, anmodede Kommissionen om de samme oplysninger som ovenfor vedrørende statslig kontrol og varetagelse af statslige politikker eller interesser i forbindelse med papirindustrien. Igen blev der ikke fremlagt detaljerede oplysninger bortset fra en gentagen påstand om at finde oplysningerne i de relevante årsrapporter fra bankerne, som for hovedparten kun blev fremlagt på kinesisk uden oversættelse til engelsk. Oplysningerne i bankernes årsrapporter kan dog ikke indeholde de ønskede detaljerede oplysninger. Hvad angår de politisk styrede banker fastslog undersøgelsen, at der ikke findes klare regler for deres rolle og deres forhold til staten. Ifølge GOC's udtalelser under kontrolbesøget støttede de politisk styrede banker imidlertid tilsyneladende de statslige politikker i Kina og opererer ikke med fortjeneste for øje. Ovenstående konklusioner bekræfter, at de fire banker er under statens kontrol og udøver statslige beføjelser på en sådan måde, at de kan henføres til staten.
(86)
Kommissionen søgte endvidere at undersøge forskellen mellem politisk styrede banker (iflg. de foreliggende oplysninger er der tale om the Export-Import Bank of China, the China Development Bank og the Agricultural Development Bank of China) og statsejede forretningsbanker. Kommissionen anmodede om uddybninger vedrørende de to former for finansielle institutioner. GOC påstod, at der for politisk styrede banker ikke findes nedfældede retsregler, der regulerer denne sektor, idet regeringen er i færd med at udarbejde en lov om politisk styrede banker. Det blev endvidere påstået, at en politisk styret bank (nemlig China Development Bank) ikke skulle betragtes som en politisk styret bank, idet den er blevet et aktieselskab og befinder sig i en overgangsperiode. De fremlagte oplysninger bekræfter, at politisk styrede banker behandles anderledes end statsejede forretningsbanker. Selv om der mangler regler for de politisk styrede banker eller for, hvordan disse banker optræder på det kinesiske finansmarked, fremgår det udtrykkeligt af cirkulærer fra den kinesiske nationalbank, at politisk styrede banker har en særlig status i forhold til statsejede forretningsbanker. Hvad angår China Development Bank's status, ejer den kinesiske stat (via det kinesiske finansministerium) over 50 % af bankens aktier, og bankens overgang til et aktieselskab ændrer således intet i forhold til den statslige kontrol.
(87)
Et andet forhold, der skaber fordrejninger på det kinesiske finansmarked, er den kinesiske nationalbanks rolle i forbindelse med fastsættelsen af særlige begrænsninger for rentefastsættelse og renteudsving. Undersøgelsen fastslog nemlig, at Kinas nationalbank har særlige regler for, hvordan renterne svinger i Kina. Ifølge de tilgængelige oplysninger er disse regler fastsat i den kinesiske nationalbanks Circular on the Issues about the Adjusting Interest Rates on Deposits and Loans-Yinfa (2004) No 251 (»Cirkulære 251«). De finansielle institutioner anmodes om at indrømme rentesatser inden for et vist interval i forhold til den kinesiske nationalbanks referencerentesats. For lån fra forretningsbanker og politisk styrede banker, der forvaltes kommercielt, er der ingen øvre intervalgrænse, men kun en nedre intervalgrænse. For kreditkooperativer i byerne og i landområder er der både øvre og nedre intervalgrænser. For begunstigede lån og lån, for hvilke statsrådet har fastsat særlige regler, kan rentesatserne ikke bevæge sig opad. Kommissionen anmodede GOC om at uddybe definitionen og ordlyden i Cirkulære 251 og i den tidligere lovgivning (Circular of PBOC concerning expansion of Financial Institution's Loan Interest Rate Float Range - YinFa [2003] No. 250). GOC forklarede, at disse cirkulærer indgår i den nye udbredelse af rentesatserne i Kina, men gav ingen yderligere forklaringer. GOC blev også bedt om at definere begunstigede lån og andre lån, som er fastsat af statsrådet.
GOC påstod, at ordlyden i den pågældende kinesiske tekst vedrører en formodning om andre lån, som er fastsat af statsrådet. GOC fremkom ikke med andre forklaringer eller anden dokumentation for, hvorfor begunstigede lån er defineret i den kinesiske lovgivning. Vedrørende den anden type lån er det, selv om man godtager GOC's argumenter, stadig uklart, hvorfor den lovgivende myndighed så sig nødsaget til at indføre muligheden for andre lån, som er fastsat af statsrådet. Kommissionen anmodede også om uddybninger vedrørende politiske styrede lån, som forvaltes kommercielt, i henhold til Cirkulære 251. GOC uddybede ikke dette spørgsmål og fremsendte ingen dokumentation. GOC blev desuden anmodet om at fremlægge opdateringer eller efterfølgende lovgivning vedrørende førnævnte cirkulærer angående forretningsbankers og politisk styrede bankers lånepolitik, men disse oplysninger blev ikke fremlagt.
(88)
Endelig skal det bemærkes, at GOC ikke fremlagde andre tal eller statistikker vedrørende strukturen i det kinesiske banksystem.
(89)
Ud fra ovenstående oplysninger i betragtning 74-88 og i betragtning af den manglende kinesiske samarbejdsvilje (og i lyset af konklusionerne i betragtning 90) konkluderer Kommissionen, at finansmarkedet i Kina fordrejes af statslig indgriben, og de ikke statsejede bankers og andre finansielle institutioners rentesatser vil sandsynligvis blive tilpasset de statslige rentesatser. De ikke statsejede bankers og andre finansielle institutioners rentesatser kan derfor ikke betragtes som egnede kommercielle referencerenter, når det skal afgøres, om de statslige lån medfører en fordel.
ii) Finansielt bidrag
(90)
Ud fra det samlede bevismateriale blev det desuden konkluderet, at langt hovedparten af lånene til de to samarbejdsvillige producenter blev givet af politisk styrede eller andre statsejede banker, der betragtes som offentlige organer som følge af deres nære relationer med staten. De er mere end 50 % statsejede og betragtes altså som værende under statens kontrol. Der er desuden supplerende bevis for, at disse banker udøver statslige beføjelser, hvilket fremgår af betragtning 65, idet der er tydelig statslig indgriben (den kinesiske nationalbank) i forretningsbankernes beslutninger vedrørende rentesatser til lån, som ydes til kinesiske virksomheder, mens andre virksomheder, jf. betragtning 83, nærmest automatisk blev indrømmet den lavest mulige rentesats inden for de rammer, som staten har fastsat. Under disse omstændigheder kontrolleres disse enheders lånepraksis direkte af staten. Det forhold, at bankerne udøver statslige beføjelser, bekræftes også af forholdet mellem 2007-planen for papirindustrien, beslutning nr. 40 og artikel 34 i loven om forretningsbanker og opfyldelsen af regeringens industripolitik (jf. betragtning 74-81). Der foreligger også en del indirekte beviser, der støttes af objektive studier og rapporter, for at staten i vidt omfang stadig griber ind i det kinesiske finanssystem (jf. betragtning 312). Endelig fremlagde Kina ikke oplysninger, der kunne have givet en bedre forståelse af forholdet mellem de statsejede banker og staten (jf. betragtning 68-70 og 84-86). Kommissionen konkluderer således, at der i forbindelse med lån fra politisk styrede ellers statsejede banker ydes et finansielt bidrag til producenter af coated finpapir i form af en direkte overførsel af midler fra staten, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i).
iii) Fordele
(91)
Der indrømmes en fordel, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2 og artikel 6, litra b), i de tilfælde, hvor de statslige lån indrømmes på mere favorable betingelser end modtageren normalt ville kunne opnå på markedet. Det er konstateret, at de ikke statslige lån i Kina ikke er en egnet markedsreference, og derfor er denne blevet beregnet ud fra den metoden i betragtning 96-102 nedenfor.
iv) Specificitet
(92)
GOC blev bedt om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 28. Det skal bemærkes, at det af artikel 28, stk. 6, fremgår, at »Er en berørt part ikke rede til at samarbejde i fornødent omfang, således at relevante oplysninger holdes tilbage, kan en sådan situation føre til et resultat, som er mindre gunstigt for denne part, end hvis den pågældende havde udvist samarbejdsvilje«. De faktiske oplysninger, der blev taget i betragtning, er:
-
Klagerens beviser for specificitet.
-
Undersøgelsens resultater (se betragtning 77 og 78), som viser, at der kanaliseres specifikke subsidier til papirindustrien ved hjælp af en specifik sektorplan, nemlig planen for papirindustrien.
-
Beviser (se betragtning 76) for, at papirindustrien er en »tilskyndet industri« (beslutning nr. 40).
-
Bestemmelserne i artikel 34 i lov om forretningsbanker [2003] nr. 13 (jf. betragtning 79), hvoraf det fremgår, at forretningsbanker baserer deres udlånsvirksomhed på nationaløkonomien og den sociale udviklings behov og i tråd med den statslige industripolitik, altså i dette tilfælde planen for papirindustrien.
-
Konklusionerne (i betragtning 81) om, at det kinesiske statslige plansystem giver bankerne ordre om at yde lån til papirindustrien, og virksomhederne betragtes som værende af høj kreditvurdering, idet de er berettigede til at indgå i specifikke politiske planer.
(93)
Ud fra ovenstående, og da GOC ikke samarbejdede, indikerer de foreliggende faktiske oplysninger, at der ikke er generel adgang til de subsidier, der indrømmes papirindustrien, og at de derfor er specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). I lyset af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
d) Konklusion
(94)
I overensstemmelse hermed bør finansieringen af papirindustrien betragtes som et subsidie.
(95)
Da der er tale om et finansielt bidrag, en fordel for eksporterende producenter og specificitet, bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(96)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Ifølge grundforordningens artikel 6, litra b), betragtes den fordel, modtageren har opnået, som forskellen mellem det beløb, som den virksomhed, der modtager lånet, betaler for statslånet, og det beløb, som den pågældende virksomhed måtte betale for et tilsvarende lån på markedsvilkår, som den faktisk kunne opnå på markedet.
(97)
Da de kinesiske bankers udlån afspejler væsentlig statslig indgriben i banksektoren og ikke afspejler rentesatserne på et fungerende marked, blev der beregnet en egnet markedsreference ud fra metoden nedenfor. Som følge af GOC's manglende samarbejdsvilje har Kommissionen endvidere måttet gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger for at beregne en egnet referencerentesats.
(98)
Ved beregning af en passende reference betragtes det som rimeligt at anvende de kinesiske rentesatser, som justeres til at afspejle normal markedsrisiko. I tilfælde, hvor eksportørernes situation er etableret på et fordrejet marked og der ikke foreligger pålidelige oplysninger fra de kinesiske banker om risikomåling og etablering af kreditvurderinger, betragtes det som nødvendigt ikke at tage de kinesiske eksportørers kreditværdighed for pålydende, men derimod at anvende en forhøjelse for at afspejle det fordrejede kinesiske markeds potentielle indvirkning på deres økonomiske situation.
(99)
Hvad angår ovenstående, blev både GOC og de samarbejdsvillige eksporterende producenter, jf. betragtning 68-72, anmodet om at fremlægge oplysninger om de kinesiske bankers udlånspolitik og om, hvordan lånene blev indrømmet de eksporterende producenter. Parterne fremlagde ikke disse oplysninger til trods for gentagne anmodninger herom. I lyset af den manglende samarbejdsvilje, de foreliggende faktiske oplysninger og i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 6, skønnes det korrekt at antage, at alle virksomheder i Kina kun tildeles den højeste grad af »Non-investment grade« obligationer (BB hos Bloomberg), og at anvende den egnede præmie, der forventes på obligationer udstedt af virksomheder med denne rating, på den kinesiske nationalbanks almindelige udlånssats. For lån modtaget i udenlandsk valuta anvender Kommissionen den relevante præmie, der forventes på obligationer udstedt af virksomheder med denne rating, på den almindelige udlånssats, der anføres i de relevante kinesiske lånekontrakter (Libor-renten). Da GOC slet ikke samarbejdede med at fremlægge oplysninger om eller give adgang til statsejede banker, findes det hensigtsmæssigt i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 6, at anvende en BB-kreditvurdering (non-investment grade-speculative) ud fra de foreliggende faktiske oplysninger.
(100)
De eksporterende producenters fordel blev beregnet ved at tage højde for renteforskellen udtrykt i procent og gange med den udestående gæld på lånet, dvs. ikke betalte renter i UP. Dette beløb blev derefter fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning.
(101)
Som det fremgår af betragtning 73, nægtede en eksporterende producent at fremlægge en vigtig gældsomlægningsaftale. Det var derfor ikke muligt at verificere de grundlæggende oplysninger, som blev indberettet i forbindelse med lånene under denne aftale, såsom rentesats, lånets løbetid, tidsplan for tilbagebetaling mv. Den eksporterende producent kunne heller ikke bevise, at virksomheden tilbagebetalte hovedstolen på lånene under denne aftale. Disse lån blev i forbindelse med beregningen af fordele således betragtet som et subsidie og blev fordelt over UP sammen med de renter, der ikke blev betalt i UP, jf. betragtning 100 ovenfor.
(102)
Den subsidiesats, der er fastsat i forbindelse med denne ordning i undersøgelsesperioden, er 5,37 % for APP-virksomheder og 1,26 % for Chenming-virksomheder.
4.2.2. INDKOMSTSKATTEORDNINGER
- Skattemæssig særbehandling af virksomheder, der anerkendes som virksomheder med højteknologi og ny teknologi
(103)
Med denne ordning kan virksomheder, der godkendes til certifikatet for virksomheder med højteknologi og ny teknologi, få fordel af en nedsat indkomstskat på 15 % i forhold til den normale indkomstskat på 25 %.
a) Retsgrundlag
(104)
Ordningen har iflg. artikel 28 i Enterprise Income Tax Law of the PRC (nr. 63 meddelt den 16. marts 2007) og Administrative Measures for the determination of High and New Tech Enterprises form af en skattemæssig særbehandling. En meddelelse fra State Administration of Taxation on the Issues concerning Enterprise Income Tax Payment of High & New Technology Enterprises (Guo Shui Han [2008] No. 985) vedrører også denne ordning og indeholder supplerende oplysninger om gennemførelsen heraf.
b) Støtteberettigelse
(105)
Artikel 10 i Administrative Measures for the determination of High and New Tech Enterprises indeholder de kriterier, som virksomheden skal opfylde for at få fordel af denne ordning. Hvis virksomheden opfylder samtlige betingelser i artikel 10, skal den indsende en ansøgning til de relevante myndigheder i henhold til proceduren i artikel 11 i samme retsakt.
c) Praktisk gennemførelse
(106)
Virksomheder, der ønsker at ansøge om denne ordning, skal indsende en online-ansøgning til det lokale videnskabs- og teknologiagentur, som foretager en foreløbig behandling. Det lokale videnskabs- og teknologiagentur udarbejder derefter en henstilling til videnskabs- og teknologiagenturet for den pågældende provins. Inden certifikatet for virksomheder med højteknologi og ny teknologi udstedes, kan sidstnævnte også beslutte at gennemføre en undersøgelse hos ansøgeren.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(107)
3 samarbejdsvillige eksporterende producenter gjorde brug af subsidieordningen og opnåede fordele i UP. GOC fremlagde ingen administrative regler for ordningen, men de eksporterende producenter fremlagde de tilgængelige retsakter. Selv ud fra disse retsakter er det dog vanskeligt at få overblik over ansøgningsproceduren, som synes vag og uigennemskuelig.
e) Konklusion
(108)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(109)
GOC blev bedt om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(110)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte visse virksomheder og erhvervsgrene, der er klassificeret som tilskyndede, såsom virksomheder i sektoren for coated finpapir. I afsnit 4 i Enterprise Income Tax Law of the PRC (nr. 63 meddelt den 16. marts 2007) om indkomstskattebegunstigelse fremgår det af artikel 25, at staten indrømmer virksomhedsskattebegunstigelser til vigtige erhvervsgrene og projekter, der støttes og tilskyndes af staten. Efter Kommissionens opfattelse fastsætter statsrådet i beslutning nr. 40 (artikel 14) og i kataloget om tilpasning af industristrukturen de principper og den klassifikation, der lægges til grund for at betragte en virksomhed som tilskyndet. Der er desuden ingen objektive kriterier til at fastlægge støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(111)
I overensstemmelse hermed bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(112)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, betragtes som beløbet af den samlede skat, der skal betales i henhold til normal skattesats, efter fradrag af det beløb, der blev betalt med den reducerede skattemæssige særbehandling. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(113)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 1,22 % for APP-gruppen og 0,58 % for Chenming-gruppen.
- Skattemæssig særbehandling inden for forskning og udvikling (FoU)
(114)
Denne ordning giver en fordel til alle virksomheder, som gennemfører forsknings- og udviklingsprojekter. Med denne ordning reduceres virksomhedens indkomstskat med et beløb svarende til 50 % af de faktiske udgifter til godkendte projekter.
a) Retsgrundlag
(115)
Ordningen har form af en skattemæssig særbehandling og fastsættes i artikel 30, stk. 1, i Enterprise Income Tax Law of the PRC (nr. 63 meddelt den 16. marts 2007), artikel 95 i Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law of the PRC, statsrådets dekret nr. 512, meddelt den 6. december 2007, og Guide to Key Fields (meddelelse nr. 6, 2007).
b) Støtteberettigelse
(116)
Denne ordning giver en fordel til virksomheder, som gennemfører forsknings- og udviklingsprojekter. Kun FoU-projekter fra virksomheder med ny teknologi og højteknologi, der modtager støtte fra staten, og projekter opført i Guide to Key Fields of High Tech Industrialization under den nuværende udviklingsprioritet, som blev meddelt af kommissionen for national udvikling og reform, er støtteberettigede under denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(117)
Virksomheder, der ønsker at ansøge om denne ordning, skal indsende detaljerede oplysninger om FoU-projekter til det lokale videnskabs- og teknologiagentur. Efter en gennemgang udsteder skattekontoret en meddelelse om godkendelse. Det beløb, der er underlagt selskabsskat, reduceres med et beløb svarende 50 % af de faktiske udgifter til godkendte projekter.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(118)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter gjorde brug af ordningen og opnåede fordele i UP. GOC fremlagde ingen administrative regler for ordningen, men de eksporterende producenter fremlagde de tilgængelige retsakter. Selv ud fra disse retsakter er det dog vanskeligt at få overblik over ansøgningsproceduren, som synes vag og uigennemskuelig.
e) Konklusion
(119)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(120)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(121)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte visse virksomheder og erhvervsgrene, der er klassificeret som tilskyndede, såsom virksomheder i sektoren for coated finpapir. Der er desuden ingen objektive kriterier til at begrænse støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør GOC's manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(122)
I overensstemmelse hermed bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(123)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Denne fordel betragtes som beløbet af den samlede skat, der skal betales i henhold til normal skattesats, efter fradrag af det beløb, der blev betalt med reduktionen på 50 % af de faktiske udgifter til FoU for godkendte projekter. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(124)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,02 % for APP-gruppen og 0,05 % for Chenming-gruppen.
- Skattefritagelse af dividende mellem kvalificerede kinesiske virksomheder
(125)
Denne ordning vedrører virksomheder i Kina, som er aktionærer i andre virksomheder i Kina. Førstnævnte har ret til en skattefritagelse på indtægter for visse dividender udbetalt af sidstnævnte.
a) Retsgrundlag
(126)
Denne ordning har form af en skattemæssig særbehandling fastsat i artikel 26 i Enterprise Income Tax Law of the PRC og yderligere uddybet i artikel 83 i Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law of the PRC, statsrådets dekret nr. 512, meddelt den 6. december 2007.
b) Støtteberettigelse
(127)
Denne ordning giver en fordel til alle kinesiske virksomheder, som er aktionærer i andre kinesiske virksomheder.
c) Praktisk gennemførelse
(128)
Virksomhederne kan anvende denne ordning direkte gennem deres selvangivelse.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(129)
Af de samarbejdsvillige eksporterende producenters indkomstskatteopgørelser fremgår et beløb, som er undtaget fra indkomstskat. Beløbet omtales som dividender, bonusser og indtægter fra andre værdipapirinvesteringer for støtteberettigede indlændinge og virksomheder i henhold til betingelserne i tillæg 5 til selvangivelsen (årlig opgørelse over skattefordele). De pågældende virksomheder betalte ikke indkomstskat af disse beløb.
e) Konklusion
(130)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(131)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(132)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i Kina, der modtager dividende fra andre virksomheder i Kina i modsætning til virksomheder, der investerer i udenlandske virksomheder.
(133)
Da de ovennævnte skatteordninger under kapitel 4 i Enterprise Income Tax Law of the PRC udelukkende er forbeholdt vigtige erhvervsgrene og projekter, der modtager støtte eller tilskyndes af staten, jf. artikel 25, er denne ordning også specifik, idet den er forbeholdt visse virksomheder og erhvervsgrene, der er klassificeret som tilskyndede, såsom eksempelvis sektoren for coated finpapir. Efter Kommissionens opfattelse fastsætter statsrådet nemlig i beslutning nr. 40 (artikel 14) og i det vejledende katalog om industriel omlægning de principper og den klassifikation, der lægges til grund for at betragte en virksomhed som tilskyndet. Der er desuden i dette tilfælde ingen objektive kriterier til at begrænse støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør GOC's manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(134)
I overensstemmelse hermed bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(135)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Denne fordel betragtes som beløbet af den samlede skat, der skal betales inklusiv dividende fra andre indenlandske virksomheder i Kina, efter fradrag af det beløb, der faktisk blev betalt med skattefritagelsen for dividende. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(136)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 1,34 % for APP-gruppen og 0,21 % for Chenming-gruppen.
4.2.3. ORDNINGER VEDRØRENDE INDIREKTE SKAT OG IMPORTTOLD
- Fritagelse for moms og told på import af udstyr
(137)
Denne ordning giver fordele i form af fritagelse fra moms og told på import af investeringsgoder til virksomheder med udenlandsk kapital (FIE'er) eller hjemlige virksomheder, som bliver indrømmet statens certifikat for tilskyndede projekter, som udstedes af GOC i henhold relevant lovgivning vedrørende investeringer, skat og told.
a) Retsgrundlag
(138)
Ordningen er baseret på en række juridiske bestemmelser, nemlig Circular of the State Council on Adjusting Tax Policies on Imported Equipment Nr. 37/1997, the Announcement of the Ministry of Finance, the General Administration of Customs and the State Administration of Taxation [2008] Nr. 43, the Notice of the NDRC on the relevant issues concerning the Handling of Confirmation letter on Domestic or Foreign-funded Projects encouraged to develop by the State, Nr. 316 2006, af 22. februar 2006 og på the Catalogue on non-duty-exemptible articles for importation for either FIE's or domestic enterprises 2008.
b) Støtteberettigelse
(139)
Støtteberettigelsen er begrænset til ansøgere, enten FIE'er eller hjemlige virksomheder, som kan opnå statens certifikat for tilskyndede projekter.
c) Praktisk gennemførelse
(140)
I henhold til artikel I.1 i Notice of the NDRC on the relevant issues concerning the Handling of Confirmation letter on Domestic or Foreign-funded Projects encouraged to develop by the State, Nr. 316 2006, af 22. februar 2006, er udenlandske investeringsprojekter, der opfylder kriterierne for projekter i den tilskyndede kategori i Catalogue of industries for Guiding Foreign Investment og the Catalogue of Priority Industries for Foreign Investment in Central-Western Region with technology transfer, fritaget for told og moms på udstyr importeret til egen brug inden for den samlede investering og teknologi, dele og komponenter og reservedele importeret sammen med udstyr i henhold til kontrakten; varer opført i Catalogue of Import Commodities under Foreign Investment Projects er ikke fritaget fra skat. Kommissionen for national udvikling og reform udsteder Projects Confirmation Letter (bekræftelsesbrev) til udenlandske investeringsprojekter i tilskyndelseskategorien med en samlet investering på 30 mio. USD eller derover. Kommissionerne eller økonomiske kommuner på provinsniveau udsteder Projects Confirmation Letter (bekræftelsesbrev) til udenlandske investeringsprojekter i tilskyndelseskategorien med en samlet investering på under 30 mio. USD. Når virksomhederne har modtaget Project Confirmation Letter for tilskyndelseskategorien, kan de præsentere certifikaterne og andre ansøgningsdokumenter til de lokale toldmyndigheder med henblik på at blive berettigede til fritagelse for told og moms på import af udstyr.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(141)
Samtlige samarbejdsvillige eksporterende producenter havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(142)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(143)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(144)
Denne subsidieordning er specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet selve lovgivningen, som den subsidieydende myndighed arbejder ud fra, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder, der investerer i særlige virksomhedskategorier, som er nærmere bestemt i lovgivningen (nemlig den vejledende fortegnelse over erhvervsgrene til udenlandske investeringer og kataloget over vigtige erhvervsgrene, varer og teknologier, som staten tilskynder udvikling i). Der er desuden ingen objektive kriterier til at fastlægge støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør GOC's manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(145)
I overensstemmelse hermed bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(146)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Denne fordel beregnes ved at tage højde for fritaget moms og told ved import af udstyr. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, blevet fordelt over UP ved hjælp af en hensigtsmæssig løbetid, der svarer til den gennemsnitlige afskrivningsperiode for den pågældende erhvervsgren (dvs. 15 år). Dette beløb blev derefter fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(147)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 1,17 % for APP-gruppen og 0,61 % for Chenming-gruppen.
- Momsnedslag for udstyr produceret på hjemmemarkedet
(148)
Denne ordning giver fordele i form af momsnedslag for FIE'er ved køb af udstyr produceret på hjemmemarkedet.
a) Retsgrundlag
(149)
Denne ordning er baseret på Circular of State Administration of taxation on the release of the provisional measures for the Administration of tax refunds for purchases of Domestically-Manufactured Equipment by Foreign Invested Enterprises Nr. 171, 1999, 20/09/1999 og afsluttet ved the Circular on Terminating Tax Refund Policies on Purchase of Domestically-Manufactured Equipment by FIEs [Caishui 2008, Nr. 176]. Sidstnævnte omhandler en overgangsperiode efter afslutningen af programmet fra 1. januar 2009.
b) Støtteberettigelse
(150)
Støtteberettigelsen er begrænset til FIE'er, der køber udstyr produceret på hjemmemarkedet.
c) Praktisk gennemførelse
(151)
Programmet vedrører momsrefusion for FIE'er ved køb af udstyr produceret på hjemmemarkedet, hvis udstyret ikke hører under Non-Exemptible Catalogue, og hvis værdien af udstyret ikke overstiger den samlede investeringsgrænse for FIE'er i henhold til »trial Administrative measures on Purchase of Domestically Produced Equipment«.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(152)
Samtlige samarbejdsvillige eksporterende producenter havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(153)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(154)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(155)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte en bestemt type virksomheder (dvs. FIE'er). Der er desuden ingen objektive kriterier til at fastlægge støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør GOC's manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(156)
Ordningen er desuden specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra b), idet subsidiet er betinget af anvendelsen af indenlandske varer frem for importerede varer.
(157)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(158)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, beregnes ved at tage højde for refusion af moms ved køb af udstyr produceret på hjemmemarkedet. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, blevet fordelt over UP ved hjælp af en hensigtsmæssig løbetid, der svarer til den gennemsnitlige afskrivningsperiode for den pågældende erhvervsgren (dvs. 15 år). Dette beløb blev derefter fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(159)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,03 % for APP-gruppen og 0,05 % for Chenming-gruppen.
- Skatter og afgifter vedrørende byvedligeholdelse, byggeri og uddannelse for FIE'er
(160)
Denne ordning fritager FIE'er fra at betale skatter og afgifter vedrørende byvedligeholdelse, byggeri og uddannelse.
a) Retsgrundlag
(161)
Ordningen er baseret på Interim Rules on City Maintenance Tax of the People's Republic of China (Guo Fa offentliggjort den 8. februar 1985, Nr. 19) og finansministeriets forordninger om en række særlige spørgsmål vedrørende gennemførelsen af Interim Rules on City Maintenance Tax of the People's Republic of China (Cai Shui Zi, offentliggjort den 22. marts 1985, Nr. 69).
b) Støtteberettigelse
(162)
Støtteberettigelsen er begrænset til FIE'er.
c) Praktisk gennemførelse
(163)
I henhold til Interim Rules on City Maintenance Tax of the People's Republic of China er beskatningsgrundlaget for skatter vedrørende byvedligeholdelse og byggeri beløbet af produktskatter, moms og selskabsskat betalt af skatteyderne, og skatten skal betales samtidig med produktskat, moms og selskabsskat.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(164)
Som det fremgår af betragtning 347 og 348 er skattebetalingerne under denne ordning gældende fra 1. december 2010 for alle virksomheder, der opererer i Kina.
e) Konklusion
(165)
I overensstemmelse hermed og ud fra de foreliggende oplysninger pr. 30. november 2010 bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii) og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(166)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, fritager visse typer virksomheder (f.eks. FIE'er) fra at betale skatter vedrørende byvedligeholdelse og byggeri.
(167)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
(168)
Det konkluderes dog ikke desto mindre på baggrund af de indsendte oplysninger fra GOC og de pågældende samarbejdsvillige eksporterende producenter, at parterne var i stand til at bevise, at denne ordning ikke længere giver de involverede eksportører fordele.
(169)
Betingelserne i grundforordningens artikel 15 er således opfyldt. Det konkluderes derfor, at denne ordning ikke skal udlignes.
4.2.4. TILSKUDSORDNINGER
(170)
Det blev konstateret, at de samarbejdsvillige eksporterende producenter gjorde brug af to af de forskellige tilskudsordninger, der var beskrevet i klagen, nemlig tilskud til kendte mærker og særmidler til fremme af udvikling af udenlandsk økonomi og handel og til tiltrækning af markante udenlandske investeringsprojekter til Shandong-provinsen. De øvrige ordninger, som blev anvendt, blev indberettet af de samarbejdsvillige eksporterende producenter. GOC blev gjort opmærksom på disse ordninger og blev anmodet om at fremlægge de nødvendige oplysninger herom. GOC påstod, at programmer, der ikke fremgik af klagen, ikke kan undersøges, da dette er i strid med WTO-reglerne. GOC påstod således, at Kommissionens anmodning skulle betragtes som værende i uoverensstemmelse med bestemmelserne om dokumentation og høring i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger (»SCM-aftalen«). GOC påstod desuden, at Kommissionens oplysninger vedrørende disse ordninger var generelle, og at Kommissionen, selv om det antages, at disse ordninger kan undersøges, skal sende en ny, tilstrækkeligt begrundet anmodning til GOC og anmode om fremlæggelse af oplysninger om de nye påståede subsidier, der skulle være relevante for undersøgelsen.
(171)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at det er standard EU-praksis at informere myndigheder i det undersøgte land om nye påstande vedrørende de samarbejdsvillige eksporterende producenters brug af subsidieordninger ud over de ordninger, der fremgår af klagen, og anmode om oplysninger og uddybninger i den forbindelse. Kommissionens praksis er i overensstemmelse med de relevante WTO-regler. Kommissionen underrettede GOC om disse ordninger, da den selv blev underrettet herom, og sendte de oplysninger, som den havde modtaget fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina, til GOC. Kommissionen giv GOC mulighed for høringer vedrørende de relevante ordninger, og der blev efterfølgende afholdt høringer. Bestemmelser i artikel 12.1, 13.1 og 13.2 i SCM-aftalen og i grundforordningens artikel 11, stk. 10, blev således overholdt. Resultaterne herunder tager højde for de oplysninger, som GOC fremlagde vedrørende de pågældende ordninger.
i) Ordninger nævnt i klagen
- Kendte mærker
a) Retsgrundlag
(172)
Ordningen gennemføres ved hjælp af the Notice of Shandong Province concerning the special award Fund Budget in 2008 for the Development of Self Exporting Brand [Lucaiqizhi (2008) Nr. 75]. Med ordningen ydes der tilskud til virksomheder med henblik på at sætte skub i eksporten af mærker og øge de kendte mærkers markedsandel.
b) Støtteberettigelse
(173)
Kun virksomheder, der eksporterer kendte mærker og er etableret i Shandong-provinsen, er berettigede til ordningen. Der blev ikke fremlagt juridiske eller administrative dokumenter vedrørende kriterierne for støtteberettigelse.
c) Praktisk gennemførelse
(174)
Ordningen sigter mod at belønne virksomheder, som anerkendes som eksportører af kendte mærker i Shandong-provinsen, for at forbedre deres udvikling og konkurrenceevne. Virksomheden behøver ikke at ansøge om ordningen, så der findes ingen godkendelsesdokumenter.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(175)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(176)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(177)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(178)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder, nemlig virksomheder, der eksporterer kendte mærker. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser, for at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(179)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(180)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(181)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er ubetydelig (under 0,01 %) for Chenming-gruppen.
- Særmidler til fremme af udenlandske investeringsprojekter
a) Retsgrundlag
(182)
Det officielle dokument om denne ordning er Announcement of Shouguang People's Government on Commendation of advanced enterprises in 2008. Ordningen blev oprettet den 9. februar 2008 og giver anerkendelse til de virksomheder, der opnåede gode resultater i 2008.
b) Støtteberettigelse
(183)
Virksomheder, der er anerkendt som »avanceret virksomhed i at tiltrække udenlandske investeringer« og »avanceret virksomhed i handel med udenlandske virksomheder« med bemærkelsesværdige resultater i handel med udenlandske virksomheder eller i at tiltrække udenlandske investeringer, er berettigede til denne ordning. GOC fremlagde ingen love eller regler vedrørende politikken eller definitionen af »avanceret virksomhed i at tiltrække udenlandske investeringer« og »avanceret virksomhed i handel med udenlandske virksomheder«.
c) Praktisk gennemførelse
(184)
Provinsen Shouguangs regering er ansvarlig for tildeling af midler til de virksomheder, der er anerkendt som »avanceret virksomhed i at tiltrække udenlandske investeringer« og »avanceret virksomhed i handel med udenlandske virksomheder«.
(185)
I følge GOC behøver virksomhederne ikke at ansøge om ordningen, så der findes ingen godkendelsesdokumenter.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(186)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(187)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(188)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(189)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder, nemlig avancerede virksomheder i at tiltrække udenlandske investeringer og avancerede virksomheder i handel med udenlandske virksomheder. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(190)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(191)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(192)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er ubetydelig (under 0,01 %) for Chenming-gruppen.
ii) Ordninger indberettet af de samarbejdsvillige eksporterende producenter
- Antidumpingbistand
a) Retsgrundlag
(193)
Det officielle dokument for denne ordning er Rules for the Implementation of the Support Policy for the Anti-dumping, Anti-subsidy, Safeguard investigation Respondent. GOC påstår, at ordningen ophørte i 2008, men der blev ikke fremlagt love eller meddelelser herom.
b) Støtteberettigelse
(194)
Subsidie ydet af regionens/provinsens finansielle kontor med henblik på at lette virksomhedens deltagelse i den amerikanske antidumpingundersøgelse. Støtteberettigede virksomheder skal være registrerede i Shandong-provinsen (med undtagelse af Qingdao City) og arbejde i henhold til instruktionerne fra handelsministeriet og provinsens offentlige myndigheder.
c) Praktisk gennemførelse
(195)
Ordningen er regionsbetinget (kun for Shandong-provinsen med undtagelse af den største by Qingdao) med kriterier for støtteberettigelse, der ikke er objektivt fastsat ved lov.
(196)
I henhold til den relevante lov vil 40 % af advokatens salær blive udbetalt til ansøgeren.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(197)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(198)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af en direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(199)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i en bestemt region.
(200)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(201)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(202)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er ubetydelig (under 0,01 %) for Chenming-gruppen.
- Shouguang-støtteordning til fornyelse af teknologi
a) Retsgrundlag
(203)
Ordningen blev gennemført i henhold til Opinion to accelerate high-tech industry development (Trial Implementation) (Shoufa [2005] Nr. 37) fra Shouguang-byråd. GOC påstod, at der fandtes en lov herom, men fremlagde ikke et eksemplar heraf.
b) Støtteberettigelse
(204)
Ordningen er et subsidie til fremme af virksomhedernes konkurrenceevne. Der blev ikke fremlagt juridiske eller administrative dokumenter vedrørende kriterierne for støtteberettigelse.
c) Praktisk gennemførelse
(205)
Ifølge GOC er der tale om en lokal ordning til at fremme af FoU, energibesparelser og miljøbeskyttelse. Der er ingen ansøgningsprocedure. Den regionale regering udsender med jævne mellemrum meddelelser, der informerer de eksporterende producenter om, at de er blevet tildelt støtte med et vist beløb.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(206)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af ordningen.
e) Konklusion
(207)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af en direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(208)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(209)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(210)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(211)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(212)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,59 % for Chenming-gruppen.
- Suzhou-industriparks fond for intellektuelle ejendomsrettigheder
a) Retsgrundlag
(213)
Ordningen gennemføres i henhold til Interim Measures on Strengthening the Work of Suzhou Industrial Park Intellectual Property Right og the Administrative Rules on Suzhou Industrial Park Intellectual Property Right Fund.
b) Støtteberettigelse
(214)
Ordningen gælder kun for virksomheder, der er etableret i Suzhou Industripark, som har opnået et Certificate of Registry of Computer Software Copyright, Certificate of Registry of Integrated Circuit Layout Design og for nylig har erhvervet varer af kendte mærker.
c) Praktisk gennemførelse
(215)
En støtteberettiget virksomhed skal for at opnå støtte til en patentansøgning eller varemærke-belønning indsende en ansøgning om Famous Brand Award of Suzhou Province or level above og indsende den til Science and Technology Bureau of the Park. Støtten ydes af Suzhou industripark. Der findes ingen oplysninger om parkens finansiering eller om, hvilke statslige myndigheder den modtager støttebeløbene fra.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(216)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af ordningen. Kommissionen bemærker dog den fuldstændige mangel på relevant dokumentation fra den samarbejdsvillige eksporterende producent, som hverken fremlagde en ansøgning om ordningen eller en beslutning om tildeling af støtte.
e) Konklusion
(217)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af en direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(218)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(219)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser, for at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(220)
Subsidieordningen er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i en bestemt region. Ordningen er kun tilgængelig for virksomheder i Suzhou industripark.
(221)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(222)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(223)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på under 0,01 % for APP-gruppen.
- Tilskud fra fonden for højteknologisk udvikling
a) Retsgrundlag
(224)
Hverken den kinesiske regering eller de eksporterende producenter fremlagde oplysninger om retsgrundlaget for denne ordning. Med denne ordning ydes der økonomisk støtte til virksomheder i Suzhou industripark, og ordningen sigter, iflg. GOC, på at fremskynde reformen og opgraderingen af Suzhou industripark og fremme forbedringer i kvaliteten af den videnskabelige forskning i parken.
b) Støtteberettigelse
(225)
Ordningen gælder kun virksomheder etableret i Suzhou industripark, som opfylder kravene i en række planer, og som gennemfører en række relevante videnskabelige forskningsprojekter. GOC fremlagde en beskrivelse af ordningen, men fremlagde dog ingen kopier af de relevante planer.
c) Praktisk gennemførelse
(226)
Der ydes bistand til virksomheder, der investerer i parken og anmoder om tilskud til særlige typer aktiviteter (forskning og udvikling, bistand til nye varer, forvaltning af intellektuelle ejendomsrettigheder, oversøisk markedsudvikling, koordinering af projekter med staten, offentlig teknologiservice). Støtten ydes af Suzhou industripark. Der findes ingen oplysninger om parkens finansiering eller om, hvilke statslige myndigheder den modtager støttebeløbene fra.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(227)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af ordningen.
e) Konklusion
(228)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(229)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(230)
Subsidieordningen er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(231)
Subsidieordningen er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i en bestemt region. Ordningen er kun tilgængelig for virksomheder i Suzhou industripark.
(232)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(233)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(234)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,03 % for APP-gruppen.
- Belønning fra Suzhou industripark for at opretholde væksten
a) Retsgrundlag
(235)
Hverken GOC eller de eksporterende producenter fremlagde oplysninger om retsgrundlaget for denne ordning. GOC påstod, at ordningen gennemføres i henhold til Opinion of Suzhou Industrial Park on Promoting Smooth, Stable and Rapid Growth, og at målet med ordningen er at sætte skub i væksten i den industrielle struktur og udenrigshandlen.
b) Støtteberettigelse
(236)
Ordningen er kun tilgængelig for virksomheder i Suzhou industripark. De kinesiske myndigheder har ikke fastsat et klart sæt betingelser for støtteberettigelse. Virksomheder, der er etableret i parken, skal dog for at opnå tilskuddet have opnået bedre eksportresultater i 2009 end det forrige år.
c) Praktisk gennemførelse
(237)
Virksomhederne skal iflg. GOC ikke ansøge om ordningen, selv om den pågældende samarbejdsvillige eksporterende producent har indsendt en ansøgningsformular fra Suzhou Industripark til fonden for højteknologisk industriel udvikling (hi-tech Industrial Development Fund). Ordningen vedrører, som GOC påstod, eksportresultater i virksomheder, der modtager et bestemt støttebeløb i RMB for hver dollar, som eksportmængderne og -værdierne øges med. Incitamentet i RMB afhænger også af varetyper og modeller. Støtten ydes af Suzhou industripark. Der findes ingen oplysninger om parkens finansiering eller om, hvilke statslige myndigheder den modtager støttebeløbene fra.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(238)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af ordningen.
e) Konklusion
(239)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af en direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(240)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(241)
Subsidieordningen er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i en bestemt region. Ordningen er kun tilgængelig for virksomheder i Suzhou industripark.
(242)
Endvidere er ordningen retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a). Tilskuddet er forbundet med og beregnet i henhold til eksportresultaterne, idet den modtagne fordel er baseret på øgede eksportmængder og -værdier fra år til år.
(243)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(244)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet er betinget af eksportresultater.
(245)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,05 % for APP-gruppen.
- Ordninger indberettet af de samarbejdsvillige eksporterende producenter, men ikke undersøgt
(246)
Følgende ordninger og programmer vedrørende energibesparelser og miljøbeskyttelse blev indberettet af de samarbejdsvillige eksporterende producenter:
-
Særlig fond for behandling af vandforurening i Taihu-søen i Jiangsu-provinsen
-
Særlige midler til energibesparelser i Suzhou industripark
-
Særlig fond for reduktion af den samlede emission hos de største forurenere i Suzhou kommune
-
Tilskud til vandbesparelse og reduktion af emissioner
-
Miljøbeskyttelsestilskud fra Suzhou miljøbeskyttelseskontor
-
Energibesparelsestilskud i Shouguang.
(247)
Da der kun var tale om mindre fordele, blev det ikke fundet hensigtsmæssigt at fortsætte undersøgelsen af disse ordninger og programmer.
4.2.5. STATSLIG LEVERING AF VARER ELLER TJENESTEYDELSER MOD UTILSTRÆKKELIGT VEDERLAG (»LTAR«)
i) Ordninger nævnt i klagen og undersøgt
- Indrømmelse af brugsrettigheder til jord
a) Retsgrundlag og støtteberettigelse
(248)
Det blev i klagen påstået, at GOC havde stillet brugsrettigheder til jord til rådighed for de samarbejdsvillige eksportører mod utilstrækkeligt vederlag. Som svar på denne påstand fremlagde GOC Land Administration Law og Provisions on the Assignment of State-Owned Construction Land Use Right through Bid Invitation, Auction and Quotation, Nr. 39, af 28. september 2007. GOC nægtede at fremlægge tal vedrørende de faktiske priser for brugsrettigheder til jord, de påståede benchmarks for minimumsjordpriser, evalueringsmetoden for benchmarks for minimumsjordpriserne og den metode, der anvendes når staten eksproprierer jord fra tidligere brugere.
b) Praktisk gennemførelse
(249)
Al jord er iflg. artikel 2 i Land Administration Law statsejet, idet jord ifølge den kinesiske forfatning og relevante lovbestemmelser tilhører befolkningen i Folkerepublikken Kina. Jord kan ikke sælges, men brugsrettigheder til jord kan ifølge loven tildeles. De statslige myndigheder tildeler jorden gennem offentlige udbud, pristilbud eller auktioner.
c) Resultaterne af undersøgelsen
(250)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter har indberettet oplysninger vedrørende den jord, de er i besiddelse af, samt de relevante kontrakter/certifikater vedrørende brugsrettigheder til jord, men GOC fremlagde ingen oplysninger om prisfastsættelsen på brugsrettigheder til jord.
d) Konklusion
(251)
I overensstemmelse hermed bør GOC's indrømmelse af brugsrettigheder til jord betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), og artikel 3, stk. 2, idet der indrømmes goder, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne. Der findes, jf. betragtning 260-262, ikke et effektivt marked for jord i Kina, og brugen af en ekstern reference viser, at det beløb, de samarbejdsvillige eksportører betalte for brugsrettighederne til jord, er langt under de normale markedspriser.
(252)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå subsidiet og om brugen af subsidiet med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 28. Det skal bemærkes, at det af artikel 28, stk. 6, fremgår, at »er en berørt part ikke rede til at samarbejde i fornødent omfang, således at relevante oplysninger holdes tilbage, kan en sådan situation føre til et resultat, som er mindre gunstigt for denne part, end hvis den pågældende havde udvist samarbejdsvilje«. De faktiske oplysninger, der blev taget i betragtning, er:
(253)
De faktiske oplysninger, der blev taget i betragtning, er:
(254)
Undersøgelsens resultater (se betragtning 77 og 78), som viser, at der kanaliseres specifikke subsidier til papirindustrien ved hjælp af en specifik sektorplan, nemlig planen for papirindustrien. Det skal i den forbindelse bemærkes, at artikel 7-11 i førnævnte plan indeholder specifikke regler om industriens struktur og fastsætter, hvilke typer papirindustri, der skal etableres i forskellige regioner i landet.
(255)
Beviser (se betragtning 76) om, at papirindustrien er en »tilskyndet industri« (beslutning nr. 40).
(256)
Undersøgelsens konklusioner (jf. betragtning 260-262), om, at der ikke findes et effektivt marked for jord i Kina.
(257)
De samarbejdsvillige eksporterende producenters resultater, som bekræftedes i den parallelle antidumpingundersøgelse, viste, at de blev indrømmet jord med henblik på deres papirfremstillingsprojekter (8).
(258)
Ud fra ovenstående, og da GOC ikke samarbejdede, indikerer de foreliggende faktiske oplysninger, at der ikke er generel adgang til de subsidier, der indrømmes papirindustrien, og at de derfor er specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). I lyset af GOC's manglende samarbejdsvilje er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(259)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(260)
I overensstemmelse hermed bør det konkluderes, at situationen vedrørende brugsrettigheder til jord i Kina ikke er markedsbetinget. Der synes ikke at findes private referencer overhovedet i Kina. En justering for omkostninger eller priser i Kina er derfor ikke mulig. Det konkluderes under disse omstændigheder, at der ikke findes et marked i Kina, jf. grundforordningens artikel 6, litra d), nr. ii), og at brugen af en ekstern reference til at måle fordelens omfang er berettiget. Da GOC ikke samarbejdede og ikke fremlagde forslag til en ekstern reference, måtte Kommissionen gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger for at fastlægge en egnet ekstern reference. Det er i den forbindelse relevant at anvende oplysningerne fra Separate Customs Territory of Taiwan, Penghu, Kinmen and Matscu (Chinese Taipei), herefter benævnt »Taiwan«, som en egnet reference.
(261)
Kommissionen skønner, at jordpriserne i Taiwan giver det bedste alternativ til de områder i Kina, hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er etableret. De samarbejdsvillige eksporterende producenter er alle etableret i den østlige del af Kina, i områder med højst BNP i provinser med en stor befolkningstæthed omkring Shanghai. Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, beregnes ved at tage højde for det beløb, som hver virksomhed havde betalt for brugsrettigheder til jord, og det beløb, som normalt skulle have været betalt på grundlag den taiwanesiske reference.
(262)
I denne beregning anvendte Kommissionen den gennemsnitlige jordpris pr. kvadratmeter i Taiwan, justeret for valutanedskrivninger fra den dato, hvor de respektive kontrakter for brugsrettigheder til jord trådte i kraft. Oplysningerne vedrørende de industrielle jordpriser blev indhentet på webstedet for Industrial Bureau of the Ministry of Economic Affairs i Taiwan. Valutanedskrivningen blev beregnet på basis af inflationen i Taiwan som offentliggjort af IMF i World Economic Outlook 2009. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, blevet fordelt over UP ved hjælp af den normale løbetid for brugsrettigheder til erhvervsmæssig jord i Kina, dvs. 50 år. Dette beløb blev derefter fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(263)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 2,81 % for APP-virksomhederne og 0,69 % for Chenming-virksomhederne.
ii) Ordninger nævnt i klagen, men ikke undersøgt
- Levering af elektricitet
(264)
Det blev konstateret, at de eksporterende producenter ikke havde fordel af denne ordning i UP. Det blev derfor ikke yderligere undersøgt, om ordningen var udligningsberettiget.
- Levering af kemikalier til papirfremstilling
(265)
Det blev konstateret, at de eksporterende producenter ikke havde fordel af denne ordning i UP. Det blev derfor ikke yderligere undersøgt, om ordningen var udligningsberettiget.
4.3. BEMÆRKNINGER FRA PARTERNE VEDRØRENDE SUBSIDIERING
4.3.1. INDLEDNING
(266)
GOC, to grupper af samarbejdsvillige eksporterende producenter (APP og Chenming) og EU-klageren indsendte bemærkninger til fremlæggelsen af de endelige resultater.
(267)
EU-klageren støttede Kommissionens undersøgelsesresultater.
(268)
GOC, APP og Chenming anfægtede Kommissionens undersøgelsesresultater. Da argumenterne allerede til fulde er blevet behandlet i fremlæggelsen af de endelige undersøgelsesresultater, gentages de ikke i denne forordning.
4.3.2. PÅSTANDE VEDRØRENDE DOBBELT FORDEL
(269)
GOC påstod, at forslaget til udligningsforanstaltninger ville føre til dobbelt fordel. Det blev påstået, at den normale værdi for Kina iflg. EU-praksis for antidumpingundersøgelser fastlægges ved henvisning til tal, der indhentes fra producenter i et tredjeland med markedsøkonomi. I sådanne tilfælde vil en udligningstold give dobbelt fordel og vedrøre samme aspekter, idet antidumpingtold effektivt »udligner« enhver påstået subsidiering, der indrømmes kinesiske virksomheder.
(270)
APP påstod, at hvis den normale værdi baseres på hjemmemarkedssalg i referencelandet, vil afvisningen af anmodningen om markedsøkonomisk behandling og brug af en ikke-subsidieret normal værdi bevirke, at tolden forøges med subsidiebeløbet, og subsidierne vil da blive talt med to gange.
(271)
GOC påstod, at de samme påståede fordrejninger allerede var blevet behandlet i den parallelle antidumpingundersøgelse. GOC påstod desuden, at Kommissionens praksis er et brud på EU- og WTO-lovgivning, og at Kommissionen enten burde afslutte procedurerne om udligningsforanstaltninger eller indrømme de samarbejdsvillige eksporterende producenter markedsøkonomisk behandling i de parallelle antidumpingsager. GOC påstod også, at man ikke kan acceptere Kommissionens argument om, at der ikke er dobbelttælling, idet skadesmargenen er lavere end dumpingmargenen. Endelig påstod GOC, at de igangværende undersøgelser burde afsluttes på grundlag af konklusionerne fra WTO's appelorgan i tvisten mellem US-PRC DS379 (9) angående dobbelttælling.
(272)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i denne forbindelse bemærkes, at dobbelt fordel ikke spiller nogen rolle i disse undersøgelser. Uanset om en samtidig indførelse af antidumping- og udligningstold i tilfælde af et land uden markedsøkonomi kan føre til en potentiel »dobbelt fordel«, kan denne situation pr. definition kun opstå, når der er kumulering af dumpingmargenen og subsidiebeløbet, dvs., hvor det kombinerede niveau af de to typer told overstiger den højeste margen, altså enten dumpingmargenen eller subsidieniveauet. Som det fremgår nedenfor, er det ikke tilfældet her.
(273)
Det skal først bemærkes, at EU anvender reglen om den lavest mulige told ved indførelse af antidumping- og udligningstold på samme vare. Med andre ord fastsætter Kommissionen i Unionens undersøgelse det niveau af dumping, subsidiering og skade, der forvoldes EU-erhvervsgrenen. Toldens niveau kan aldrig være højre end skadesmargenen, og skadesmargenen er den samme i begge undersøgelser. I den parallelle antidumpingsag fastsatte Kommissionen en dumpingmargen, der er langt højere end skadesmargenen. I henhold til reglen om den lavest mulige told foreslog Kommissionen, at der indføres foranstaltninger på grundlag af skadesmargenen (jf. Rådets forordning (EU) nr. 451/2011 af 6. maj 2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (10). Den konstaterede subsidiemargen i den nuværende antisubsidieundersøgelse vil derfor ikke yde EU-erhvervsgrenen yderligere beskyttelse i forhold til dumpingmargenen, da der for antidumpingtolden allerede er fastsat et loft på niveau med skadesmargenen. Der er således ingen overlapning eller kumulering af told i de to parallelle undersøgelser, og der kan derfor, selv hvis det antages, der er er potentiale for dobbelt fordel som beskrevet i betragtning 269, ikke fremsættes krav i lovgivningen om at »udligne« dumping mod subsidiering. Forskellen mellem dumping- og subsidiemargenerne i antidumpingprocedurerne var langt højere end det subsidiebeløb, der blev konstateret i den igangværende undersøgelse. Det skal desuden fremhæves, at Kommissionen i forbindelse med den faktiske indførelse af tolden har for vane først at indføre udligningstolden. Hvis der stadig er forskel mellem førnævnte told og skadesmargenen, kan denne forskel udfyldes af antidumpingtolden. Dette betyder dog ikke, at der er dobbelttælling, da det kombinerede niveau af tolden allerede kunne være blevet begrundet som et resultat af antidumpingundersøgelsen alene.
(274)
Dernæst skal det bemærkes, at de foranstaltninger, som GOC foreslog, ikke er lovgyldige, idet i) undersøgelsen fastslog, at der ydes udligningsberettigede subsidier, som har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, og det blev konstateret, at indførelsen af foranstaltninger var i Unionens interesser, hvorfor disse undersøgelser ikke kan afsluttes, ii) ikke alle kinesiske parter anmodede om markedsøkonomisk behandling i de parallelle antidumpingsager, iii) der ikke automatisk kan indrømmes markedsøkonomisk behandling til parter, der ikke har anmodet herom, og iv) afvisningen af markedsøkonomisk behandling for de parter, der ikke blev indrømmet denne behandling, skete som følge af alvorlige mangler i henhold til kriterium 1, 2 og 3 i antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
4.3.3. PÅSTANDE VEDRØRENDE BRUG AF NEGATIVE KONKLUSIONER
(275)
GOC påstod også, at Kommissionen ulovligt anvendte negative konklusioner som et resultat af utilstrækkelig samarbejdsvilje. De henviste i denne forbindelse til grundforordningens artikel 28, stk. 6, hvoraf det bl.a. fremgår, at hvis en interesseret part ikke samarbejder eller kun delvist samarbejder, kan resultatet blive mindre favorabelt, end hvis parten havde samarbejdet. GOC mener, at denne anvendelse af negative konklusioner er et brud på artikel 12, stk. 7, i SCM-aftalen og på bilag II til WTO's antidumpingaftale.
(276)
Hvad angår denne påstand, skal det bemærkes, at GOC's fortolkning af grundforordningens artikel 28, stk. 6, er ubegrundet. Kommissionen pålagde ikke GOC »negative konklusioner«, idet Kommissionen ikke bevidst valgte et mindre favorabelt resultat for de pågældende eksportører eller søgte at indføre straffe, hvad angår subsidiering eller udligningstoldens omfang. Kommissionen anmodede i sin egenskab af undersøgende myndighed GOC om at fremlægge en række oplysninger inden for en rimelig frist. GOC fremlagde dog ikke disse oplysninger, som var nødvendige for undersøgelsen (f.eks. kopier af planer, oplysninger om banker, bankernes vurderinger i forbindelse med lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord). Kommissionen var under disse omstændigheder tvunget til at gøre brug af grundforordningens artikel 28 vedrørende de foreliggende oplysninger med henblik på at træffe repræsentative konklusioner. Det skal også understreges, at dette ikke skete ved at pålægge GOC straffende konklusioner. Det skal eksempelvis bemærkes, at Kommissionen ikke afviste oplysninger vedrørende brugsrettigheder til jord. GOC fremlagde derimod ikke alle de ønskede oplysninger om prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord. Kommissionen pålagde ligeledes heller ikke GOC negative konklusioner vedrørende de begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir, men måtte derimod finde de manglende oplysninger om planer, bankernes rolle og bankernes lånepolitik over for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, da GOC ganske enkelt ikke fremlagde disse oplysninger. Kommissionen gjorde således brug af de oplysninger, som GOC havde indsendt. Hvor de indsendte oplysninger ikke var tilstrækkelige eller ikke var dokumenterede, måtte Kommissionen supplere dem med andre relevante oplysninger med henblik på nå frem til undersøgelsesresultaterne. Det kan i visse tilfælde ikke udelukkes, at resultaterne var mindre favorable for GOC, end hvis de havde samarbejdet til fulde, men Kommissionen søgte ikke dette resultat.
(277)
Kommissionens tilgang i denne sag kan ses i kontrast med WTO-panelernes måde at anvende begrebet »negative konklusioner« på, jf. afsnit 7 i bilag V til SCM-aftalen. EF-Aircraft-panelet anvendte f.eks. negative konklusioner i to tilfælde vedrørende den spanske FoU-ordning »PROFIT« i tilfælde, hvor Unionen ikke havde fremlagt tilstrækkelige oplysninger. Vedrørende både støttebeløbet og spørgsmålet om de facto-specificitet så panelet bort fra Unionens dokumentation og anvendte i stedet den løsning, som klageren (USA) havde foreslået, til sine resultater (11). Dette var ikke tilfældet i den foreliggende sag, da Kommissionen ikke så bort fra tal og oplysninger indsendt af GOC og ikke blot substituerede klagerens løsning, men derimod anvendte samtlige de oplysninger, den havde til sin rådighed, for at drage konklusioner. Ud fra ovenstående konkluderes det, at ovennævnte påstande måtte afvises.
(278)
Da Kommissionen ikke anvendte negative konklusioner på GOC eller nogen eksportører, er påstanden om, at anvendelsen af negative konklusioner på statslige myndigheder er et brud på WTO's bestemmelser, ubegrundet.
(279)
Denne påstand måtte afvises, da den ikke er understøttet af faktiske beviser. Kommissionen underrettede GOC om bestemmelserne i artikel 28 og om, i hvilke tilfælde disse bestemmelser kan anvendes, i det første brev til GOC efter indledningen af disse procedurer samt i det sidste brev til GOC inden kontrolbesøgene. Desuden blev GOC gjort opmærksom på konsekvenserne af manglende samarbejdsvilje, jf. betragtning 59.
(280)
GOC påstod desuden, at Kommissionen aldrig anmodede myndighederne om at arrangere møder med de statsejede banker.
(281)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at Kommissionen anmodede om GOC's direkte engagement ved planlægning af møder med de banker, som havde ydet lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter. GOC blev i den forbindelse også anmodet om at fremlægge en liste over banker, der havde ydet sådanne lån. GOC blev desuden anmodet om at sørge for, at politisk styrede banker og andre finansielle institutioner ville være til stede under kontrolbesøget hos GOC for at besvare spørgsmål om den del af spørgeskemaet, som er rettet mod disse parter. Ingen af ovennævnte anmodninger blev imødekommet af GOC.
(282)
GOC påstod, at brugen af negative konklusioner var uberettiget i dette tilfælde, da GOC efter bedste evne fremlagde de oplysninger, de var i besiddelse af. GOC påstod, at bankerne er tredjeparter i disse procedurer og ikke interesserede parter, jf. definitionen i artikel 12, stk. 9, i SCM-aftalen, og at de således ikke er forpligtede til at samarbejde. Det blev desuden påstået, at Kommissionen udviste vilkårlighed og ikke handlede i henhold til WTO-reglerne, idet GOC fremlagde tilstrækkelige oplysninger vedrørende bankernes udlån og brugsrettigheder til jord.
(283)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i denne forbindelse erindres, at Kommissionen ikke anvendte negative konklusioner over for GOC. Desuden anvendte Kommissionen, jf. betragtning 276, de oplysninger, som GOC havde fremlagt, men da der manglede væsentlige oplysninger, måtte Kommissionen supplere disse tal og oplysninger med andre disponible kilder med henblik på at nå frem til repræsentative undersøgelsesresultater.
(284)
Vedrørende påstandene om interesserede parter erindres det, at artikel 12, stk. 9, i SCM-aftalen klart fastsætter, at andre indenlandske eller udenlandske parter end dem, der fremgår heraf, kan indgå som interesserede parter. I disse undersøgelser har Kommissionen på grundlag af klagen anmodet om oplysninger vedrørende begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir. Disse oplysninger er desuden direkte forbundet med banker, som overvejende er statsejede. Både de samarbejdsvillige eksporterende producenter og GOC blev gjort bekendt med dette. Da der ganske enkelt ikke blev fremlagt tilstrækkelige oplysninger om bankernes udlån, var Kommissionen nødt til at gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28.
4.3.4. PÅSTANDE VEDRØRENDE BRUG AF DE FORELIGGENDE OPLYSNINGER
(285)
APP påstod, at Kommissionen ikke kan se bort fra oplysninger, der ikke er ideelle i alle aspekter, hvis den interesserede part, der har fremlagt oplysningerne, ikke desto mindre har handlet efter bedste evne. APP påstod endvidere, at selv i tilfælde, hvor en part ikke har samarbejdet efter bedste evne, skal Kommissionen, når den anvender de foreliggende faktiske oplysninger, tage højde for dokumenterede oplysninger indsendt af en interesseret part, selv om disse oplysninger ikke udgør samtlige de oplysninger, parten blev anmodet om at fremlægge. Kommissionen er således i henhold til både grundforordningen og SCM-aftalen tvunget til ikke at se bort fra sådanne oplysninger.
(286)
GOC påstod, at det er ulovligt at gøre brug at de foreliggende faktiske oplysninger, hvis en interesseret medlemsstat eller part har bevist, at den har handlet efter bedste evne og på korrekt vis fremlagt oplysninger, der kunne efterprøves og bruges i undersøgelsen, inden for fristen og i et format eller edb-program, som anmodet om af den undersøgende myndighed.
(287)
Dette var ikke tilfældet i den foreliggende sag. Det skal i denne forbindelse erindres, at Kommissionen gjorde brug af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 28 og artikel 12, stk. 7, i SCM-aftalen, idet GOC og eksporterende producenter til trods for gentagne anmodninger ikke fremlagde de oplysninger, der var nødvendige for undersøgelsen med henblik på at træffe repræsentative konklusioner. Kommissionen måtte søge at løse det grundlæggende problem, den stødte på i sin egenskab af undersøgende myndighed, nemlig at GOC nægtede at give adgang til eller at fremlægge faktiske oplysninger om planer, bankernes rolle, kreditrisikovurdering i forbindelse med lån til samarbejdsvillige eksporterende producenter, prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord eller juridiske dokumenter om de forskellige undersøgte ordninger. De samarbejdsvillige eksporterende producenter fremlagde ligeledes heller ikke oplysninger om lån fra de kinesiske banker. GOC's og de eksporterende producenters form for samarbejde opfylder således ikke de standarder, som blev fastsat af WTO's appelorgan i sagen United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, hvori det konkluderedes, at de interesserede parters samarbejdsgrad skal være »høj«, og at en interesseret part skal »handle efter bedste evne« (12). Kommissionen har svært ved at forstå, hvorfor det ikke var muligt for GOC og de eksporterende producenter at fremlægge/tilrettelægge de manglende oplysninger, og GOC og eksporterende producenter gav ingen troværdig forklaring. GOC påstod også, at betingelserne for at gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger ikke var opfyldt, og at GOC måske ikke havde fremlagt visse oplysninger, blot fordi disse oplysninger ikke findes, ikke længere er relevante eller ikke foreligger, ikke indgik i spørgeskemaet eller brevene forud for kontrolbesøget.
(288)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at det allerede tydeligt er bevist under afsnittet om subsidiering (betragtningerne 64-73), at brugen af de foreliggende faktiske oplysninger var den eneste mulighed for Kommissionen som undersøgende myndighed for at komme frem til repræsentative resultater. Hvad angår de typer oplysninger, der blev anmodet om, skal det bemærkes, at Kommissionen anmodede om oplysninger, der findes (f.eks. oplysninger om planer, bankernes rolle, kreditrisikovurdering i forbindelse med lån til samarbejdsvillige eksporterende producenter, prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord eller juridiske dokumenter om de forskellige undersøgte ordninger), og gav GOC mulighed for at fremlægge disse oplysninger ved flere lejligheder efter indledningen af disse undersøgelser.
(289)
Derudover bør det desuden understreges, at Kommissionen som undersøgende myndighed skulle undersøge de påstande i klagen, der var behørigt begrundede, for at indlede en undersøgelse (f.eks. brug af femårsplaner og industripolitik om begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir, bankernes rolle som offentlige organer, direkte/indirekte skatteordninger og tilskudsordninger), og GOC blev i deres egenskab af interesseret part anmodet om at fremlægge alle de oplysninger, der blev fundet nødvendige. GOC havde dog en anden tilgang, der svarede til at opfatte sig selv som den undersøgende myndighed. GOC ville nemlig selv bestemme, hvad der var relevant, og begrænse deres fremlæggelser til dokumenter, som de betragtede som relevante uden at give den undersøgende myndighed mulighed for at undersøge spørgsmålet. Dette fremgår tydeligt af GOC's tilgang til statsejede banker (jf. betragtning 282).
GOC påstod, at disse banker var »tredjeparter«. Der var dog i klagen tilstrækkelige beviser for, at de er »offentlige organer«, og Kommissionen var derfor berettiget til at anmode GOC om at fremlægge de ønskede oplysninger om bankernes aktiviteter. GOC svarede ved selv at beslutte, at disse banker ikke var offentlige organer, og nægtede at fremlægge oplysninger om bankerne. Det er dog den undersøgende myndighed, altså Kommissionen, der træffer denne beslutning, og ikke GOC. En sådan adfærd er tydeligvis ikke i tråd med ovennævnte WTO-retspraksis, der fastsætter, at interesserede parter skal handle »efter bedste evne«. Det er svært at se, hvordan dette hænger sammen med appelorganets konklusioner i United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, hvori det hedder, at …samarbejde er en proces, der kræver et fælles engagement, hvor parterne arbejder sammen om at nå et fælles mål (13). Det skal også bemærkes, at Kommissionen gav alle interesserede parter rigelig tid til at fremsende de ønskede oplysninger og gennemførte undersøgelsen i henhold til bestemmelserne i bilag VI til SCM-aftalen, som indeholder regler for kontrolbesøg, som bl.a. giver mulighed på stedet at anmode om yderligere detaljer som følge af de indhentede oplysninger.
(290)
GOC påstod, at de ønskede planer var omfattende, da de omfatter 282 000 sider, og at det derfor er en urimelig ekstra byrde at oversætte dem. De påstod også, at de ikke havde kendskab til, at planerne fandtes i uafhængige oversættelser, og at de ikke fremlagde de nationale femårsplaner i den amerikanske undersøgelse.
(291)
Denne påstand måtte afvises. Planerne i betragtning 65, som GOC fremlagde på kinesisk, fylder mindre end 300 sider. Påstanden om 282 000 sider kan derfor ikke bekræftes af, hvad GOC reelt fremsendte. Påstanden er ikke desto mindre bekymrende, da den viser en endnu mere detaljeret statslig indgriben end den, der konstateredes i den nuværende undersøgelse og i den parallelle antidumpingundersøgelse. Hvad angår de planer, der findes i uafhængige oversættelser, skal det bemærkes, at Kommissionen modtog sådan dokumentation fra andre interesserede parter, og planerne, for så vidt de var oversatte, blev anvendt med henblik på undersøgelsen. Endelig skal det fremhæves, at Kommissionen ikke ønskede at påstå, at GOC havde fremlagt planerne i den amerikanske undersøgelse. I betragtning 66 fremgår det kun, at der findes oversatte oplysninger herom.
4.3.5. PÅSTANDE VEDRØRENDE BRUGEN AF OPLYSNINGER, DER IKKE ER IDEELLE I ALLE HENSEENDER
(292)
GOC påstod, at Kommissionen, inden den anvender de foreliggende oplysninger, skal gennemføre en analyse i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 3, for at afgøre, om de specifikke betingelser deri er opfyldt.
(293)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at Kommissionen gjorde brug af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, idet de specifikke betingelser i artikel 28, stk. 3, ikke var opfyldt. Som det fremgår af det ovenstående, fremlagde GOC mangelfulde oplysninger og fremlagde i mange tilfælde slet ikke de ønskede oplysninger. Det erindres, at oplysningerne om planerne enten ikke blev fremlagt eller kun delvist fremlagt, oplysningerne om bankernes rolle var ufuldstændige eller ikke afgørende, bankernes kreditrisikovurdering ved lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter blev ikke fremlagt, prisfastsættelsen for brugsrettigheder for jord blev ikke fremlagt, og en række juridiske dokumenter vedrørende visse skattemæssige programmer og tilskudsordninger blev heller ikke fremlagt. I betragtning af de mangelfulde eller ikke eksisterende oplysninger var Kommissionen ikke i stand til at efterprøve visse indsendte oplysninger. I betragtning af ovenstående, at det under disse omstændigheder ikke kunne konkluderes, at GOC handlede efter bedste evne, samt de urimelige vanskeligheder i arbejdet med at nå til rimeligt nøjagtige resultater, var Kommissionen nødt til at gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger.
(294)
GOC påstod endvidere, at Kommissionen burde have anvendt de oplysninger, som myndighederne allerede havde fremlagt, som bedste foreliggende oplysninger.
(295)
Det skal hertil bemærkes, at Kommissionen anvendte alle de oplysninger, som de interesserede parter (inkl. de fremsendte oplysninger fra GOC) havde fremlagt, og de oplysninger, som Kommissionen indhentede fra offentligt tilgængelige kilder, med henblik på at nå frem til repræsentative resultater.
(296)
Da der ikke forelå oplysninger fra specifikke banker med henblik på at evaluere kreditrisikovurderingen i forbindelse med lån, blev det påstået, at Kommissionen burde havde gjort brug af uddybningerne fra Kinas nationalbank og Kinas banktilsyn samt årsrapporterne fra forretningsbankerne.
(297)
Denne påstand måtte afvises. Det skal hertil bemærkes, at bankerne ikke fremlagde de nødvendige oplysninger, selv om de udtrykkeligt blev anmodet herom. Oplysningerne fra Kinas nationalbank og banktilsynet var meget generelle og kunne på ingen måde direkte forbindes med de lån, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde taget. GOC opførte en række årsrapporter fra forretningsbankerne i et register (hvoraf nogle kun var på kinesisk) og påstod, at forretningsbankerne selv træffer erhvervsmæssige beslutninger i henhold til loven uden indgriben fra organer eller enkeltpersoner. Der er dog udelukkende tale om redegørelser, der ikke gør det muligt at kontrollere, om og hvordan bankerne foretog kreditrisikovurderinger i forbindelse med udlån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, og redegørelserne skal ses ud fra specifikke tilfælde i undersøgelserne, hvor virksomhederne tydeligt optog lån uden forudgående kreditrisikovurdering.
(298)
Hvad angår prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord, blev det påstået, at Kommissionen burde have gjort brug af oplysningerne fra GOC, som angiveligt skulle bevise, at markedet fungerer effektivt. Det blev påstået, at de oplysninger om minimumspriser for brugsrettigheder for jord, som Kommissionen anmodede om, var for omfattende og ikke indgik i spørgeskemaet eller blev anmodet om forud for kontrolbesøget.
(299)
Denne påstand måtte afvises. Det erindres i den forbindelse, at der uden oplysningerne om prisfastsættelsen for brugsrettigheder for jord ikke kan træffes konklusioner om, hvorvidt der findes et effektivt marked for jord i Kina, som afspejler udbud og efterspørgsel. Det skal også bemærkes, at Kommissionen gav GOC rigelig tid til at fremlægge disse oplysninger for de områder, hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er etableret, men GOC fremlagde overhovedet ingen oplysninger i den henseende. Kommissionen fulgte under alle omstændigheder bestemmelserne om kontrolbesøg i bilag VI til SCM-aftalen, som bl.a. fastsætter, at der under kontrolbesøget kan fremsættes anmodninger om uddybninger af de indhentede oplysninger.
4.3.6. PÅSTANDE VEDRØRENDE DEFINITIONEN AF OFFENTLIGE ORGANER
(300)
GOC påstod, at statsligt ejerskab ikke er et rimeligt grundlag for at konkludere, at en bank eller et program er et offentligt organ, og at Kommissionen med henblik på en sådan analyse burde have anvendt Unionens statsstøtteregler. GOC anmodede også om en afslutning af de igangværende undersøgelser på grundlag af konklusionerne fra WTO's appelorgan i tvisten mellem US-PRC DS379 angående definitionen af offentligt organ.
(301)
Denne påstand måtte afvises. Det skal hertil bemærkes, at Kommissionen under betragtning 90 har gjort rede for definitionen af et offentligt organ. Denne definition er i overensstemmelse med den relevante WTO-retspraksis om antisubsidieundersøgelser, herunder førnævnte rapport fra appelorganet. Der er således ingen grund til at afvige fra de almindeligt accepterede regler og anvende en anden reference (dvs. Unionens statsstøtteregler), som finder anvendelse for en ganske anderledes del af lovgivningen. Det skal bemærkes, at statsstøttereglerne anvendes i en ganske anderledes sammenhæng, nemlig ikke for at regulere international handel, men som et supplement til det indre marked. Endelig er der intet retligt eller faktuelt grundlag for at bekræfte påstanden om, at de igangværende undersøgelser burde afsluttes.
4.3.7. BEGUNSTIGEDE LÅNEORDNINGER TIL SEKTOREN FOR COATED FINPAPIR
(302)
GOC påstod vedrørende de begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir, at Kommissionen ikke havde fremlagt tilstrækkelig dokumentation for specifikke subsidier, jf. artikel 2, stk. 1, litra a), i SCM-aftalen og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Det blev påstået, at Kommissionens analyse ikke opfyldte kravet om at fastslå, at det påståede subsidie er retligt specifikt.
(303)
To samarbejdsvillige eksporterende producenter påstod også, at lånene fra de kinesiske statsejede banker ikke var specifikke.
(304)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse gentages, at specificiteten blev fastslået ud fra alle de foreliggende oplysninger, herunder oplysninger fra GOC, jf. betragtning 92. Disse oplysninger bekræfter, at subsidierne er retligt specifikke i henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), i SCM-aftalen og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a).
(305)
GOC påstod desuden, at Kommissionen ikke havde fremlagt positivt bevismateriale for subsidiering i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 4, og grundforordningens artikel 4, stk. 5, da de beviser, som Kommissionen anvendte, ikke kan betragtes som positivt bevismateriale, idet det ikke er bekræftende, objektive og verificerbare oplysninger.
(306)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at oplysningerne i betragtning 92 er positivt bevismateriale for specificitet (dvs. specifikke subsidier, der indrømmes gennem en sektorbestemt industriplan, papirindustrien betragtes som en tilskyndet erhvervsgren, forretningsbankernes rolle og den kinesiske stats plansystem samt virksomhedernes høje kreditrating som følge af, at de er kvalificerede til specifikke politiske planer). Disse oplysninger er positive, klare, objektive og overbevisende. De stammer fra forskellige kilder og blev fremlagt af interesserede parter eller indhentet fra offentligt tilgængelige kilder.
(307)
Vedrørende 2007-planen for papirindustrien blev det påstået, at den ikke indeholder specifikke subsidier eller begunstigede låneordninger til papirindustrien. Det fremgår af denne plan, at finansielle institutioner ikke skal yde lån til projekter, som ikke opfylder reglerne heri, hvilket iflg. GOC blot er en bestemmelse, som skal suspendere projekter, der forårsagede alvorlig forurening.
(308)
Denne påstand måtte afvises. Det skal hertil bemærkes, at ordlyden i 2007-planen for papirindustrien, jf. betragtning 77, ikke efterlader nogen tvivl om, at planen omfatter specifikke subsidier og begunstigede låneordninger til papirindustrien. Påstanden om, at de detaljerede regler vedrørende de finansielle institutioner kun findes af miljøhensyn, understøttes ikke af den faktiske ordlyd i de relevante tekster.
(309)
Hvad angår de politiske planer og ledsagedokumenterne såsom integrationsprojektet og kataloget om tilpasning af industristrukturen, gentog GOC endnu en gang, at de ikke er juridisk bindende i henhold til kinesisk lovgivning. Der er i den henseende brug for en juridisk bindende gennemførelsesretsakt. Det blev desuden påstået, at planerne er for uklare til at blive taget i betragtning ved afgørelsen om specificitet, og selv om papirindustrien er en tilskyndet erhvervsgren, er dette ikke bevis for, at GOC begrænser adgangen til subsidier til kun at omfatte visse virksomheder.
(310)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse erindres, at undersøgelsen fastslog, at planerne er juridisk bindende, jf. redegørelsen i betragtning 78. Undersøgelsen fastslog desuden, at papirindustriens status som »tilskyndet erhvervsgren« medfører specifikke fordele for de pågældende virksomheder.
(311)
Vedrørende lånetildelingerne blev det påstået, at analysen af årsrapporterne fra de kinesiske banker, der havde tildelt lån til de samarbejdsvillige eksporterende virksomheder, ikke viser, at lånene blev tildelt som følge af de politiske planer.
(312)
Denne påstand måtte afvises. Bankernes årsrapporter indeholder, som nævnt ovenfor, ingen specifikke oplysninger om lånetildelinger til samarbejdsvillige eksporterende producenter. Årsrapporterne er generelle dokumenter, der ikke indeholder oplysninger om, hvordan de kinesiske banker tildelte lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter og om, hvordan bankerne foretog kreditrisikovurderinger for de samarbejdsvillige eksporterende producenter. Kommissionen anmodede gentagne gange de interesserede parter om at fremlægge disse oplysninger, der betragtes som afgørende bl.a. i betragtning af IMF's rapport fra 2006, hvoraf det fremgår, at bankliberaliseringen i Kina ikke er afsluttet, og at der ikke foretages egentlige kreditrisikovurderinger (14), IMF's rapport fra 2009, der fremhævede den manglende liberalisering af rentesatserne i Kina (15), IMF's landerapport fra 2010, som fremhævede, at kapitalomkostningerne i Kina er forholdsvis lave, at kredittildelingen sommetider afgøres af ikke-prismæssige faktorer, og at virksomhedernes store opsparing til dels skyldes de lave omkostninger ved forskellige faktorer (f.eks. kapital og jord) (16), OECD's Economic Survey of China (17) og OECD's Economic Department Working Paper No. 747 on China's Financial Sector Reforms (18), som fremhævede, at ejerskab af finansielle institutioner stadig er domineret af staten, hvilket rejser spørgsmål om, hvorvidt bankernes udlånsbeslutninger udelukkende er baseret på kommercielle betragtninger, mens bankernes traditionelle rolle tilsyneladende er statslige agenturer, hvilket knytter dem til staten.
(313)
Hvad angår førnævnte kreditrating, påstod GOC, at en enkelt kreditrating ikke kan betragtes som positivt bevismateriale om specificitet. Ifølge GOC kan Kommissionen ikke anvende betingelserne for et specifikt tilfælde for alle lånebeslutninger, medmindre de fleste eller endda alle lånetildelingerne til de samarbejdsvillige eksporterende producenter viser, at de fik højere kreditrating i UP som følge af industripolitikken.
(314)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse erindres, at kreditratingen i betragtning 81 skaber en direkte forbindelse mellem en samarbejdsvillig eksporterende producents positive fremtidsperspektiver og tilstedeværelsen af de politiske planer for papirindustrien og opfyldelsen af målsætningerne heri. For at nå til sine konklusioner lagde Kommissionen stor vægt på dette dokument sammen med planen for papirindustrien, idet andre nødvendige oplysninger i denne sammenhæng såsom risikovurdering med henblik på lån, ikke blev fremlagt til trods for gentagne anmodninger, jf. ovenfor.
(315)
GOC påstod også, at Kommissionen ikke tog højde for Circular on Improving the Administration of Special Loans YINFA [1999] Nr. 228 fra Kinas nationalbank i forbindelse med analysen af påstandene om begunstigede låneordninger. Dette cirkulære bekræfter iflg. GOC, at de begunstigede låneordninger eller særlige låneordninger er ophørt.
(316)
Denne påstand måtte afvises. Det erindres i denne forbindelse, at Kommissionen i betragtning 87 konstaterede, at der findes nyere cirkulærer fra den kinesiske nationalbank end cirkulæret fra 1999, som tydeligt nævner de begunstigede låneordninger og andre lån, som er fastsat af statsrådet. GOC's argumenter om ophævelse af de begunstigede låneordninger og særlige låneordninger kan således ikke bekræftes af sagens omstændigheder. Uanset det ovenstående er det relevant at bemærke, at det af cirkulæret fra 1999 fremgår, at 100 % statsejede banker aktivt skal kommunikere med de myndigheder, der er ansvarlige for de pågældende industrier, med henblik på at opnå deres forståelse og støtte. Dette bekræfter den kontrol, staten har over de 100 % statsejede banker.
(317)
Hvad angår de beviser for specificitet, som klageren indsendte, blev det påstået, at dette blot var referencer til resultater fra en række amerikanske undersøgelser, hvor der blev konstateret specificitet bl.a. med henvisning til femårsplaner.
(318)
Det skal hertil bemærkes, at Kommissionen anvendte alle relevante oplysninger, som den havde til rådighed, for at nå frem til repræsentative resultater. De offentligt tilgængelige oplysninger, som var anført i klagen, blev således fundet relevante, selv om de henviste til andre undersøgende myndigheders resultater, og brugen heraf var hensigtsmæssig.
(319)
Vedrørende beslutning nr. 40 og kataloget over tilpasning af industristrukturen blev det påstået, at de ikke udtrykkeligt definerer sektoren for coated finpapir som en tilskyndet industri eller som tilskyndede projekter. Det blev desuden påstået, at »tilskyndede projekter« i Kina spænder over flere erhvervssektorer og flere industrier.
(320)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i denne forbindelse erindres, at beslutning nr. 40 og kataloget over tilpasning af industristrukturen definerer papirindustrien, som sektoren for coated finpapir tilhører, som en tilskyndet industri eller tilskyndede projekter. Hvad angår tilskyndede projekter, skal det erindres, at disse kun omfatter visse aktiviteter inden for 26 sektorer, og denne kategorisering, som kun omfatter en del af virksomhederne i Kina, kan således ikke betragtes som værende af generel karakter og ikke-specifik. Kommissionen betragtede dette som den mest naturlige fortolkning i mangel af andre forklaringer (og underbyggende dokumenter) af, hvordan GOC præcist anvender begrebet »papirindustrien« f.eks. med henblik på beslutning nr. 40 og kataloget over tilpasning af industristrukturen.
(321)
Hvad angår loven om forretningsbanker, påstod GOC, at artikel 34 er generel, og at forretningsbankerne, i tråd med bestemmelserne i samme lovs artikel 41, ikke er forpligtede til at tildele lån på grundlag af industripolitikken.
(322)
Disse påstande måtte afvises. Det skal hertil bemærkes, at ordlyden i artikel 34 skaber en direkte forbindelse mellem forretningsbankernes lånevirksomhed og statens industripolitik. Artiklen kan derfor ikke betragtes som generel og ikke-obligatorisk. Hvad angår artikel 41 i førnævnte lov, skal det bemærkes, at den henviser til forretningsbankernes beføjelser til at tildele lån til parterne, men ikke til, hvilke betingelser bankerne skal tage i betragtning ved beslutninger om lånetildeling.
(323)
APP påstod, at virksomheden har fremlagt tilstrækkelige oplysninger og dokumenter for Kommissionen, som viser, at APP havde en rating A-1 hos Moody's i 2007 og 2008, og det var derfor ikke korrekt, at Kommissionen så bort fra denne rating og anvendte Bloombergs BB-rating.
(324)
Kommissionen analyserede nøje de kreditvurderingsrapporter, som APP-gruppen fremlagde. Disse kreditvurderingsrapporter skaber en forbindelse med papirindustriens lovende fremtidsperspektiver og meddelelsen af udviklingspolitikken for papirindustrien. Oplysningerne i disse dokumenter bekræfter således Kommissionens resultater, nemlig at eksportørens nuværende økonomiske situation er blevet fastslået på et fordrejet marked, og de kinesiske eksportørers kreditværdighed kunne således ikke tages for pålydende. Denne påstand måtte afvises.
(325)
APP påstod endvidere, at rapporterne om den interne finansforvaltning, som fremgår under dette punkt i APP's bemærkninger til fremlæggelsen af de endelige resultater, er langt mere tilfredsstillende end de oplysninger, der er lagt til grund.
(326)
Denne påstand måtte afvises. Tallene i disse rapporter er beregnet ud fra virksomhedens økonomiske situation på et fordrejet marked, som naturligvis er påvirket af de begunstigede låneordninger, således som Kommissionen har fastslået det. Det går altså i ring, dvs. at virksomheden får tildelt en begunstiget låneordning, som har en positiv indvirkning på virksomhedens finansielle indikatorer, som derefter har en positiv indvirkning på betingelserne for fremtidige lån.
(327)
APP påstod, at Kommissionens metode til beregning af referencer for lån i USD og EUR er fejlagtig, og påstod, at Kommissionen talte spændet i forhold til LIBOR dobbelt og derved oppustede referencerentesatsen.
(328)
Denne påstand måtte afvises. Kommissionen talte ikke spændet i forhold til LIBOR dobbelt. Som det fremgår af fremlæggelsen af de endelige resultater, tilføjede Kommissionen for at fastsætte referencer for lån i USD og EUR med en løbetid på over 1 år det relevante 1-årige LIBOR-rentespænd mellem BB-ratede virksomhedsobligationer med en løbetid på 1 år og BB-ratede virksomhedsobligationer med en løbetid på n-år, hvor n er antallet af år, som repræsenterer den løbetid, som »den langsigtede USD-LIBOR«-sats blev beregnet for (dvs. 2, 3 … 15 år). Det skal påpeges, at ovennævnte spænd blev tilføjet til »rene« 1-årige LIBOR-satser (altså ikke tilføjet med x basispoint, som APP påstod).
4.3.8. SKATTEMÆSSIG SÆRBEHANDLING AF VIRKSOMHEDER, DER ANERKENDES SOM VIRKSOMHEDER MED HØJTEKNOLOGI OG NY TEKNOLOGI
(329)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at artikel 25 i Enterprise Income Tax Law (loven om virksomhedsskat) er en generel bestemmelse, der finder anvendelse på hele den kinesiske økonomi og ikke kun på producenter af coated finpapir.
(330)
GOC påstod endvidere, at støtteberettigelseskriterierne for denne ordning er objektive og uddybede, at støtteberettigelsen er automatisk, hvorfor ordningen ikke kan betragtes som specifik i henhold til bestemmelserne i SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(331)
Disse påstande måtte afvises. Kommissionen nåede frem til sine resultater ud fra positivt bevismateriale. Det skal desuden bemærkes, at artikel 25 i Enterprise Income Tax Law begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte visse virksomheder og industrier som er klassificerede som »tilskyndede«, altså til en bestemt kategori af virksomheder i Kina. Kommissionen konkluderede, jf. ovenfor, at sektoren for coated finpapir hører til i denne kategori, og fordelene under denne ordning er derfor specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Vedrørende støtteberettigelseskriterierne skal det bemærkes, at det af de relevante bestemmelser bl.a. fremgår, at varerne obligatorisk skal høre til kategorierne højteknologi og ny teknologi under Key Support of the State, og at virksomhederne i længere tid skal have udført forsknings- og udviklingsaktiviteter med henblik på at opnå ny viden om forskning og teknologi, nyskabende brug af ny viden eller væsentlig forbedring af teknologier eller varer. Disse bestemmelser kan som helhed ikke betragtes som objektive støtteberettigelseskriterier, der fører til automatisk indrømmelse af subsidiet i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(332)
APP ønskede at vide, om det udligningsberettigede subsidiebeløb, der fremkom efter disse ordninger, ikke nærmere skulle beregnes på grundlag af selvangivelsen og betalingerne for 2008 i stedet for 2009 (UP). APP påstod, at disse to ordninger hænger sammen med indkomstskat, som sædvanligvis betales fuldt ud i det kalenderår, der følger beskatningsperioden i Kina. Indkomstskatten for 2009 eller en eventuel begunstiget behandling i den forbindelse blev derfor først bestemt i 2010.
(333)
Denne påstand måtte afvises. Det faktiske beløb af de modtagne fordele blev bekræftet og kontrolleret med selvangivelsen for 2009, og de udgør derfor fordele i relation til salg og indtægter i 2009, dvs. UP.
4.3.9. SKATTEMÆSSIG SÆRBEHANDLING INDEN FOR FORSKNING OG UDVIKLING
(334)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev således påstået, at støtteberettigelseskriterierne for denne ordning er objektive og uddybede, at støtteberettigelsen er automatisk, hvorfor ordningen ikke kan betragtes som specifik i henhold til bestemmelserne i SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(335)
Denne påstand måtte afvises. Det erindres i den forbindelse, at undersøgelsen fastslog, at visse virksomheder, der gennemfører visse typer forsknings- og udviklingsprojekter, modtager skattemæssig særbehandling, dvs. at der er tale om en vis kategori af virksomheder i Kina. Som nævnt ovenfor er der tale om virksomheder, der hører under kategorien ny højteknologi, som modtager støtte fra staten, og projekter opført i Guide to Key Fields of High Tech Industrialization såsom projekter i sektoren for coated finpapir, og fordelene ved denne ordning er således specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Vedrørende støtteberettigelseskriterierne skal det bemærkes, at de relevante bestemmelser, som blev indsendt af de samarbejdsvillige eksporterende producenter, er vagt formulerede og uigennemskuelige og derfor ikke kan betragtes som objektive støtteberettigelseskriterier, der fører til automatisk indrømmelse af subsidiet. Kommissionen nåede således frem til sine resultater på grundlag af positivt bevismateriale i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
4.3.10. SKATTEFRITAGELSE AF DIVIDENDE MELLEM KVALIFICEREDE KINESISKE VIRKSOMHEDER
(336)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at skattefritagelsen af dividende ikke er et subsidie i henhold til subsidieaftalen, idet fritagelsen af dividende ifølge dens natur ikke er et subsidie, og de relevante kinesiske bestemmelser sigter mod at tydeliggøre skattegrundlaget for at undgå dobbeltbeskatning.
(337)
APP påstod, at denne ordning ikke er specifik, og at den anvendes generelt og ensartet i hele Kina ud fra objektive kriterier, nemlig kilden til dividendeindkomst. Det blev desuden påstået, at denne ordning ikke er et subsidie.
(338)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i denne forbindelse bemærkes, at kinesiske virksomheder ikke skal betale selskabsskat af dividendeindkomst fra andre kinesiske virksomheder. Det fremhæves først og fremmest, at undersøgelsen fastslog, at visse virksomheder modtager skattemæssig særbehandling, nemlig kinesiske virksomheder, der modtager dividende fra andre kinesiske virksomheder, samt store industrier og projekter, der støttes eller tilskyndes af staten, f.eks. sektoren for coated finpapir, dvs. en bestemt kategori af virksomheder i Kina. Fordelene under denne ordning er altså specifikke, jf. grundforordningens artikel 4 stk. 2, litra a). Dernæst er der tale om et skatteincitament, hvor der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, jf. definitionen af et subsidie i SCM-aftalens artikel 1, stk. 1, litra a), og grundforordningens artikel 3, litra a). Vedrørende påstanden om, at hensigten med dette incitament er at undgå dobbeltbeskatning, bemærkes det, at selv om subsidieaftalen har anerkendt, at WTO-medlemmer ikke afholdes fra at træffe foranstaltninger for at undgå dobbeltbeskatning (se subsidieaftalen, bilag I, fodnote 59), udgør denne bestemmelse en »affirmative defence«, og der blev ikke fremlagt konkrete beviser, der kunne underbygge påstanden om, at f.eks. dividender fra kinesiske og udenlandske virksomheder behandles forskelligt på grund af de juridiske forpligtelser, som Kina har påtaget sig i henhold til relevante bilaterale aftaler om dobbeltbeskatning med tredjelande.
(339)
Det blev endvidere påstået, at ordningen er fuldstændig irrelevant for virksomheder og industrier, der er klassificerede som tilskyndede, men pr. definition gælder alle kinesiske virksomheder. GOC påstod, at det i SCM-aftalens artikel 2, stk. 2, hedder, at fastsættelse af generelt gældende afgiftssatser ikke betragtes som specifikke subsidier. Det blev således påstået, at støtteberettigelseskriterierne for denne ordning er objektive og uddybede, at støtteberettigelsen er automatisk, hvorfor ordningen ikke kan betragtes som specifik i henhold til bestemmelserne SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(340)
Disse påstande måtte afvises. Det skal erindres, at reglerne om denne ordning findes i kapitel 4 »Preferential Tax Treatments« i Enterprise Income Tax Law, som fastsætter en række specifikke skatteincitamenter for vigtige industrier og projekter, der støttes eller tilskyndes af staten. Fordele under denne ordning er, jf. ovenfor, derfor specifikke, jf. grundforordningens artikel 4 stk. 2, litra a). Under undersøgelsen blev der ikke konstateret objektive kriterier, der begrænser støtteberettigelsen, eller afgørende beviser for, at denne støtteberettigelse er automatisk. Hvad angår påstandene om bestemmelserne i SCM-aftalens artikel 2, stk. 2, skal det bemærkes, at denne ordning ikke henviser til fastsættelse af generelt gældende afgiftssatser, men derimod en skattefritagelse for en bestemt type indtægter, der stammer fra en bestemt type virksomheder.
4.3.11. FRITAGELSE FOR MOMS OG TOLD PÅ IMPORT AF UDSTYR
(341)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at særlige kategorier af virksomheder, som er nærmere bestemt i lovgivningen, ikke er specifikke, idet de spænder over en lang række økonomiske sektorer og flere erhvervsgrene. Det blev således påstået, at støtteberettigelseskriterierne for denne ordning er objektive og uddybede, at støtteberettigelsen er automatisk, hvorfor ordningen ikke kan betragtes som specifik i henhold til bestemmelserne i SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(342)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at ordningen kun gælder virksomheder, der investerer i bestemte virksomhedskategorier, som er nærmere bestemt i lovgivningen (nemlig den vejledende fortegnelse over erhvervsgrene til udenlandske investeringer og kataloget over vigtige erhvervsgrene, varer og teknologier, som staten tilskynder udvikling i). Støtteberettigelsen er forbeholdt bestemte virksomhedskategorier, hvilket bekræfter, at ordningen ikke er tilgængelig for erhvervslivet generelt, og fordelene under denne ordning er således specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Under undersøgelsen blev der desuden ikke konstateret objektive kriterier, der begrænser støtteberettigelsen, eller afgørende beviser for, at denne støtteberettigelse er automatisk. Kommissionen nåede således frem til sine resultater på grundlag af positivt bevismateriale i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(343)
APP påstod, at den afskrivningsperiode, som Kommissionen anvendte i beregningen af fordele under denne ordning i UP, ikke er korrekt, og at Kommissionen burde have anvendt den afskrivningsperiode, som APP-gruppens virksomheder fremlagde. Denne metode er iflg. APP i strid med grundforordningens artikel 7, stk. 3.
(344)
Denne påstand måtte afvises. Den afskrivningsperiode, som APP fremlagde, er bestemt til bogførings- og økonomihensyn. Andre samarbejdsvillige eksporterende producenter og EU-erhvervsgrenen fremlagde andre afskrivningsperioder. I henhold til sædvanlig praksis og grundforordningens artikel 7, stk. 3, anvendte Kommissionen derfor en periode på 15 år som en hensigtsmæssig løbetid på maskiner med henblik på denne beregning, som af den pågældende industri betragtes som den »normale« afskrivningsperiode.
4.3.12. MOMSNEDSLAG FOR UDSTYR PRODUCERET PÅ HJEMMEMARKEDET
(345)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at GOC gjorde rede for støtteberettigelseskriterierne under denne ordning, og at der derfor ikke er grundlag for at anvende de foreliggende faktiske oplysninger.
(346)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at ordningen er forbeholdt FIE'er, der køber en bestemt type udstyr fremstillet på hjemmemarkedet, dvs. en bestemt kategori af virksomheder i Kina, og fordelene under denne ordning er således specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Under undersøgelsen blev der desuden ikke konstateret objektive kriterier, der begrænser støtteberettigelsen, eller afgørende beviser for, at denne støtteberettigelse er automatisk. Kommissionen nåede således frem til sine resultater ud fra de fremlagte oplysninger og bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, ud fra positivt bevismateriale i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
4.3.13. SKATTER OG AFGIFTER VEDRØRENDE BYVEDLIGEHOLDELSE, BYGGERI OG UDDANNELSE FOR FIE'ER
(347)
Både APP og Chenming påstod, at ovennævnte skatter og afgifter nu i henhold til Notice on Unifying the Urban Maintenance Construction Tax and Education Surcharges for Domestic and Foreign-invested Enterprises and Individuals, som blev offentliggjort af statsrådet i Kina den 18. oktober 2010, er gældende fra 1. december 2010 for virksomheder og enkeltpersoner i Kina uden undtagelse. Subsidieordningen er ifølge disse påstande ikke længere udligningsberettiget.
(348)
Disse påstande blev behandlet ud fra den dokumentation og det bevismateriale, parterne havde fremlagt. GOC blev anmodet om at bekræfte førnævnte oplysninger. GOC, som er en interesseret part i disse undersøgelser og subsidieydende myndighed for denne ordning, meddelte Kommissionen, at denne ordning var blevet trukket tilbage og ikke erstattet med andre incitamenter, der henviser til samme skatteindbetalinger. Ud fra de oplysninger, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde fremlagt, blev det konkluderet, at begge grupper havde bevist, at de ikke længere havde fordel af subsidier under denne ordning. I den sammenhæng skal det præciseres, at der i henhold til grundforordningens artikel 15 ikke indføres foranstaltninger, hvis subsidierne trækkes tilbage, eller det påvises, at subsidierne ikke længere giver de berørte eksportører nogen fordel. I overensstemmelse hermed og på grundlag af de foreliggende oplysninger i sagen konkluderes det, at subsidiet under denne ordning ikke længere giver fordele til de pågældende eksportører. Resultaterne i betragtning 160-169 blev ændret i overensstemmelse hermed.
4.3.14. KENDTE MÆRKER OG SÆRMIDLER TIL FREMME AF UDENLANDSKE INVESTERINGSPROJEKTER
(349)
GOC påstod vedrørende disse ordninger, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at GOC fremlagde tilstrækkelige oplysninger vedrørende disse ordninger, og at der ikke findes lovgivning eller regler vedrørende disse ordninger.
(350)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse erindres, at det blev konstateret, at disse ordninger var specifikke og udligningsberettigede på grundlag af oplysninger fra GOC og de samarbejdsvillige eksporterende producenter uanset, at de egentlige bestemmelser ikke blev fremlagt. GOC påstod, at der ikke findes lovbestemmelser om disse ordninger, hvilket bekræfter, at der ganske enkelt ikke findes lovbestemte, objektive kriterier eller bestemmelser for disse ordninger. Kommissionen nåede således frem til sine resultater ud fra de fremlagte oplysninger og bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, ud fra positivt bevismateriale i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Da der ikke foreligger kriterier eller bestemmelser, har regeringen tilsyneladende råderet over subsidiet, og adgang til subsidiet betragtes som begrænset til visse virksomheder.
4.3.15. TILSKUD FRA FONDEN FOR HØJTEKNOLOGISK UDVIKLING OG BELØNNING FRA SUZHOU INDUSTRIPARK FOR AT OPRETHOLDE VÆKSTEN
(351)
GOC påstod vedrørende disse ordninger, at Kommissionen fejlfortolkede SCM-aftalens artikel 2, stk. 2, idet industriparkerne ikke er udpeget som geografiske områder.
(352)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i denne forbindelse erindres, at Suzhou industripark tydeligvis er en økonomisk og administrativ enhed inden for Kinas jurisdiktion og dermed et udpeget geografisk område, jf. SCM-aftalens artikel 2, stk. 2. Uanset ovenstående skal det også bemærkes, at selv om ovenstående ikke var blevet bekræftet af de foreliggende faktiske oplysninger i undersøgelsen, kan en industripark pr. definition kun omfatte en bestemt kategori af virksomheder på et lands eller en subsidieydende myndigheds område, og derfor ville de subsidier, som industriparken ydede, blive betragtet som specifikke, jf. SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra a).
4.3.16. INDRØMMELSE AF BRUGSRETTIGHEDER TIL JORD
(353)
GOC påstod vedrørende brugsrettigheder til jord, at brugen af en ekstern reference, jf. SCM-aftalens artikel 14, litra d), og appelorganets afgørelse i sagen US - Softwood Lumber IV, er ulovlig. Det blev påstået, at EU- og WTO-reglerne begrænser brugen af eksterne referencer til ganske særlige tilfælde, dvs. kun når der sker fordrejning af private markedspriser som følge af de statslige myndigheders dominerende rolle som udbyder af de pågældende varer eller tjenester. Kommissionen har iflg. GOC ikke bevist, at de private markedspriser fordrejes af GOC's dominerende rolle som udbyder.
(354)
Disse påstande måtte afvises. Det skal først og fremmest bemærkes, at WTO-reglerne, som bekræftet af appelorganet i sagen US - Softwood Lumber IV (DS257) og panelet i US - China countervailing duties (DS379), ikke forbyder brugen af eksterne referencer. Dernæst tog Kommissionen i sin tilgang fuldt højde for de særlige betingelser i WTO's retspraksis med henblik på anvendelse af en ekstern reference. Det er allerede under betragtning 248-259 blevet bevist, at jord i Kina er statsejet og udbydes af regeringen på lejebasis. Desuden kontrollerer GOC udbud og fordeling af jord til virksomheder, herunder på sekundære markeder, og tildeling af jord til virksomheder er underlagt et sæt strenge regler, mens enhver ændring i tildelingen af jord, f.eks. en overførsel af en kontrakt om brugsrettigheder til jord mellem to virksomheder, skal godkendes af staten og anerkendes i en ny kontrakt om brugsrettigheder til jord mellem rettighedserhververen og den pågældende statslige myndighed. Ud fra ovenstående konkluderes det, at GOC har en dominerende rolle i fordelingen af brugsrettigheder til jord, og at alle kinesiske »private« markedspriser (i det omfang, de findes - der er ikke fremlagt nogen i forbindelse med undersøgelsen) er fordrejede på grund af GOC's dominerende rolle som udbyder og monopolrolle som lovgiver for handel med jord. GOC's finansielle bidrag vil derfor effektivt fastsætte niveauet for eventuelle private priser.
(355)
GOC påstod også, at Kommissionen ved valget af Taiwan som ekstern reference anvendte en ekstern reference, som ikke vedrører eller har forbindelse med de gældende markedsvilkår i Kina. Det blev påstået, at brugen af den taiwanesiske reference til at udligne forskelle i sammenlignelige fordele mellem landene udtrykkeligt er forbudt iflg. WTO's regler.
(356)
Disse påstande måtte afvises. Kommissionen betragter Taiwan (19) som en egnet ekstern reference på grund af den totale mangel på oplysninger i sagen, dvs. i) den økonomiske udvikling og økonomiske struktur i Taiwan og de pågældende kinesiske provinser, hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er etableret, ii) den geografiske nærhed mellem to kinesiske provinser og Taiwan, iii) den udbredte infrastruktur i både Taiwan og de to kinesiske provinser, iv) de nære økonomiske forbindelser og grænsehandel mellem Taiwan og Kina og v) den ensartede befolkningstæthed i de pågældende kinesiske provinser og i Taiwan, vi) ligheden mellem de typer jord og transaktioner i Kina og Taiwan, der anvendes til at beregne den relevante reference i Taiwan, vii) generelle demografiske, sproglige og kulturelle kendetegn i både Taiwan og Kina. Desuden betragtes Jiangsu- og Shandong-provinserne som førsteklasses produktionsprovinser i Kina (20). Selv om BNP pr. indbygger i Taiwan og de to kinesiske provinser ikke er identiske, er der i de senere år sket en markant vækst i BNP i de to kinesiske provinser, dvs., at de er ved at indhente Taiwan.
Nyere tal viser desuden, at Kina og Taiwan har ensartede vækstrater for BNP i faste priser (21). Det er dog vigtigt at bemærke, at den nøjagtige sammenligning mellem BNP i et land uden markedsøkonomi (Kina) og BNP i en veletableret markedsøkonomi (Taiwan) ikke er en afgørende faktor, da et land uden markedsøkonomi ofte halter bagefter en fungerende markedsøkonomi for så vidt angår BNP. Mange andre faktorer såsom planlægningsregler og miljøpolitik kan desuden påvirke udbud og efterspørgsel i et industriland. Det egentlige spørgsmål er, hvad de »gældende markedsvilkår« for brugsrettigheder i Kina ville være, hvis Kina havde en fungerende markedsøkonomi, og ud fra den foreliggende dokumentation ville de ligne vilkårene i Taiwan.
(357)
På baggrund af alle ovenstående oplysninger konkluderes det, at den valgte reference er i tråd med kravene i appelorganet i sagen US - Softwood Lumber IV (Para. 103), hvoraf det fremgår, at den valgte reference ikke desto mindre skal vedrøre, henvise til eller være forbundet med de gældende markedsvilkår i det pågældende land og afspejle pris, kvalitet, disponibilitet, omsættelighed, transport og andre købs- og salgsbetingelser, jf. artikel 14, litra d). Samtlige vilkår i Taiwan relaterer til de gældende markedsvilkår i de to kinesiske provinser. Jord er tilgængeligt i tilsvarende befolkede områder, områdernes geografiske nærhed sikrer, at kvaliteten af jorden er tilsvarende, mens det forhold, at Taiwan og de to kinesiske provinser har samme sprog og kultur, har eksportorienterede økonomier og væsentlige produktionssektorer, bekræfter, at pris, omsættelighed og andre vilkår for køb eller salg af land er nært forbundet.
(358)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter påstod, at de oplysninger, som Kommissionen rådede over, var tilstrækkelige til at konkludere, at der er et marked for jord i Kina.
(359)
Denne påstand måtte afvises. Ud fra de oplysninger, Kommissionen har til sin rådighed, var det ikke muligt at konkludere, at der er et effektivt marked for jord i Kina. Ud fra den lovgivning, GOC har fremlagt for Kommissionen, fremgår det tydeligt, at al jord i Kina er statsejet og kun udbydes på lejebasis. De kinesiske myndigheder har fuld kontrol over udbud og fordeling af jord til virksomheder, herunder transaktioner på det sekundære marked. Der blev ikke fremlagt beviser for, at der er en markedsmekanisme for fordeling af brugsrettigheder til jord til trods for Kommissionens gentagne anmodninger herom. Denne situation er nærmere beskrevet i betragtning 354, hvor tilsvarende påstande fra GOC behandles.
(360)
APP påstod, at de aktuelle priser for brugsrettigheder for jord i Kina burde anvendes som reference eller alternativt de aktuelle jordpriser i den indiske stat Maharashtra. Chenming foreslog også den indiske stat Maharashtra som reference.
(361)
Som det fremgår ovenfor af betragtning 359, er der intet effektivt marked for jord i Kina. Det er derfor ikke hensigtsmæssigt at anvende de aktuelle kinesiske priser på brugsrettigheder for jord som reference. De eksporterende producenter baserede deres påstande på, at jordpriserne i Maharashtra kunne anvendes som reference ud fra en sammenligning mellem BNP pr. indbygger og befolkningstætheden på tidspunktet for erhvervelsen af brugsrettigheder til jord. Det er som anført ovenfor Kommissionens opfattelse, at BNP pr. indbygger og befolkningstætheden ikke kan være de eneste afgørende faktorer for valget af et land eller en region med henblik på anvendelse af en ekstern reference. Den metode, de samarbejdsvillige eksporterende producenter foreslår, stemmer under alle omstændigheder ikke overens med deres påstande. I UP havde Mumbai, hovedstaden i Maharashtra og langt det mest udviklede område i staten, en indkomst pr. indbygger på 2 675 $ (Rs1.28 lakh), som faktisk er lavere end det nationale gennemsnit i Kina på 3 529 $ (22), når der ses bort fra BNP pr. indbygger i højtudviklede områder af Shandong og Jiangsu (hhv. 5 255 $ og 6 550 $). Vedrørende befolkningstætheden er den i sig selv heller ikke en afgørende faktor, men til orientering er befolkningstætheden 314/km2 i Maharashtra, 736/km2 i Jiangsu og 600/km2 i Shandong, altså ikke på samme niveau. Andre faktorer som f.eks. manglende geografisk nærhed og fælles kendetegn mellem Indien og Kina førte desuden til den konklusion, at Maharashtra som reference ikke relaterer eller henviser til eller er forbundet med de gældende markedsvilkår i Kina. Kommissionen fastholder, at jordpriserne i Taiwan er langt mere egnede som ekstern reference, jf. uddybningerne i betragtning 356.
(362)
APP påstod, at virksomheden ikke længere er i besiddelse af nogle af de brugsrettigheder til jord, som Kommissionen havde taget i betragtning ved beregningen af fordele under denne ordning. APP påstod desuden, at den ved at bruge oplysningerne fra webstedet for Industrial Bureau of the Ministry of Economic Affairs i Taiwan kom frem til en anden gennemsnitlig jordpris pr. kvadratmeter, og at Kommissionen ikke havde søgt at finde repræsentative tilbud på industrijord.
(363)
Hvad angår det samlede areal, som APP havde anvendt, undersøgte Kommissionen APP's påstand og accepterede den på grundlag af de oplysninger og den dokumentation, der blev fremlagt i bemærkningerne til de endelige resultater. De korrigerede oplysninger blev afspejlet i subsidieberegningen. Hvad angår oplysningerne fra Taiwan, skal det bemærkes, at denne påstand måtte afvises. Selv om denne part ikke foreslog at anvende denne pris til beregning af en hensigtsmæssig reference, skal følgende dog understreges. Kommissionen anvendte de foreliggende oplysninger vedrørende jordpriserne i Taiwan, og metoden til beregning af referencepriser blev meddelt parterne og uddybet i en note til sagen den 11. februar 2011. På den anden side refererer de tal, som APP indsendte, kun til februar 2011, dvs. en anden periode end den, Kommissionen anvendte i sin beregning, og tallene refererer tilsyneladende kun til en liste af eksempler på tal fra visse områder i Taiwan. Desuden kan Kommissionen ikke behandle beregningen af APP's reference, idet APP ikke fremlagde oplysninger om den metode, der blev anvendt til denne beregning, og ikke uddybede, hvorfor denne beregning skulle give mere nøjagtige gennemsnitlige jordpriser i Taiwan.
(364)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter påstod, at eventuelle subsidier i form af ydelse af brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag ikke var specifikke.
(365)
Denne påstand måtte afvises. Som det allerede fremgår af den endelige fremlæggelse af resultaterne, fremlagde GOC utilstrækkelige oplysninger vedrørende denne ordning, som måtte suppleres med andre oplysninger og data. Resultaterne blev derfor truffet på dette grundlag og er uddybet og analyseret i betragtning 253-258.
4.3.17. ANDRE PÅSTANDE
(366)
APP påstod, at den rentesats, som Kommissionen havde anvendt til at omregne subsidiets pålydende til den gældende værdi i undersøgelsesperioden, ikke er korrekt.
(367)
Kommissionen undersøgte APP's påstand og accepterede den på grundlag af de oplysninger og den dokumentation, der blev fremlagt i bemærkningerne til de endelige resultater. Den rentesats, som APP foreslog, blev anvendt til subsidieberegningen. Denne ændring er allerede afspejlet i betragtningerne om beregning af subsidiemargenerne og i de efterfølgende subsidiemargener for de enkelte ordninger.
(368)
APP påstod, at subsidier skal udtrykkes i procent af den indberettede cif-pris og ikke i procent af omsætningen, og at Kommissionen burde anvende denne metode til beregning af subsidiemargenerne.
(369)
Disse påstande blev behandlet ud fra den dokumentation og det bevismateriale, parten havde fremlagt. Det skal bemærkes, at med undtagelse af en af de udligningsberettigede ordninger, var de andre ordninger ikke betinget af eksportresultater og blev ikke ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder. Subsidiebeløbet blev derfor fordelt over APP-gruppens virksomheders samlede omsætning i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2, hvori det hedder: »Ydes subsidier ikke på grundlag af de fremstillede, producerede, udførte eller transporterede mængder, fastsættes det udligningsberettigede subsidiebeløb ved efter omstændighederne at fordele værdien af de samlede subsidier i forhold til omfanget af produktionen, salget eller udførslen af den pågældende vare i undersøgelsesperioden vedrørende subsidier«. Da dette subsidie ikke er betinget af produktion af en specifik vare eller eksport, er virksomhedens samlede omsætning den mest egnede nævner. Det skal i den forbindelse bemærkes, at den pågældende omsætning blev fastlagt på et grundlag, der så vidt muligt afspejler salgsværdien af de varer, der blev solgt af modtagervirksomheden. Denne ændring er allerede afspejlet i betragtningerne om beregning af subsidiemargenerne og i de efterfølgende subsidiemargener for de enkelte ordninger. Ethvert andet forslag til beregning af det udligningsberettigede subsidiebeløb ville være i strid med de pågældende bestemmelser i grundforordningen (artikel 7 og 15) og den administrative praksis, som Kommissionen anvender i antisubsidieundersøgelser til fastlæggelse af en hensigtsmæssig nævner/tællere til fordeling af det udligningsberettigede subsidiebeløb.
Parten nævnte også den del af retningslinjerne (23), der henviser til beregning af subsidier pr. enhed som grundlag for påstanden. En metode pr. enhed blev dog af samme årsager som ovenfor ikke fundet hensigtsmæssig i denne sag. Den foreslåede metode betragtes ikke som repræsentativ, da den blander omsætning og enheder produceret udelukkende til den pågældende vare, mens den ser bort fra produktion af enheder af andre varer. Der blev ikke indsendt eller verificeret oplysninger vedrørende det samlede antal enheder, som de pågældende virksomheder producerede af alle varer, og subsidierne blev under alle omstændigheder ikke ydet under henvisning til mængder. Hvad angår cif-priserne, fremgår det af de foreliggende oplysninger, at de varierer inden for og mellem de forskellige varetyper. De pågældende subsidier er under alle omstændigheder ikke varespecifikke. Kommissionen fastslog desuden subsidieringsbeløbet for Kina og fordelte værdien af den samlede subsidiering over omsætningen i Kina i betragtning af de specifikke bestemmelser for de pågældende samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter. Dette sikrer, at der anvendes verificerede subsidiebeløb og den mest hensigtsmæssige omsætning. Endelig skal det bemærkes, at det ud fra de praktiske omstændigheder i disse sager, altså indførelsen af antidumping- og udligningstold svarende til skadesmargenen, konkluderes, at valget af metode til beregning af det udligningsberettigede subsidiebeløb og udligningstolden ikke har nogen som helst indvirkning på APP's position.
4.4. UDLIGNINGSBERETTIGEDE SUBSIDIEBELØB
(370)
De udligningsberettigede subsidiebeløb i henhold til grundforordningens bestemmelser for de undersøgte virksomheder er fastsat i nedenstående tabel som værditold:
Eksporterende producent
Antisubsidiemargen
APP-gruppen
12,04 %
Chenming-gruppen
4,06 %
(371)
Ud fra de foreliggende oplysninger fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina og oplysningerne i klagen er der ingen andre kendte producenter af den pågældende vare i Kina. Da de indberettede eksportmængder i realiteten var højere end Eurostats importtal, blev samarbejdsgraden betragtet som høj. Det var derfor hensigtsmæssigt at fastsætte subsidieniveauet for ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter til det højeste subsidieniveau, der blev konstateret for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, nemlig 12,04 %, med henblik på at sikre foranstaltningernes effektivitet.
5. EU-PRODUCENTER
5.1. EU-PRODUKTION
(372)
I undersøgelsesperioden blev samme vare fremstillet af 14 kendte og en række andre meget små producenter i EU. Oplysningerne fra CEPIFINE skønnes at dække 98 % af EU-producenternes produktion. Den samlede EU-produktion blev på dette grundlag anslået til ca. 5 270 000 ton i UP. De EU-producenter, der tegner sig for den samlede EU-produktion, udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 1.
(373)
Branchen for coated finpapir er energi- og kapitalintensiv. Derfor gælder der stordriftsfordele, hvilket forklarer, at produktionen er koncentreret på nogle få store aktører, som suppleres af mindre producenter, der fokuserer på markeder i deres geografiske nærområde. Fem store producenter af omtrent samme størrelse dækker det meste af EU-markedet med produktionsanlæg over hele Europa. Størstedelen af coated finpapir er en slags råvare og sælges normalt gennem papirhandlere og -grossister. Disse distributionskanaler er kendetegnet ved en kraftig koncentration af købekraft og prisgennemsigtighed som følge af pristilbud.
(374)
Som omtalt i betragtning 19 ovenfor, hævdede en interesseret part, at coated finpapir, som er egnet til rotationstryk, burde have været omfattet af denne undersøgelse. Den samme part hævdede således, at klageren, dvs. EU-erhvervsgrenen, ikke havde tilstrækkeligt vægtige argumenter i forbindelse med denne procedure. På grundlag af konklusionerne i betragtning 22 og 25, dvs. at coated finpapir, som er egnet til rotationstryk, og coated finpapir til fladtrykspresser er to forskellige varer, måtte denne påstand dog afvises.
(375)
Den kinesiske regering bemærkede, at en af de repræsentative producenter angiveligt skulle være forretningsmæssigt forbundet med en kinesisk virksomhed og derfor burde udelukkes fra definitionen af EU-erhvervsgrenen. Undersøgelsen viste dog, at de varer, der produceres af den pågældende kinesiske virksomhed, ikke er den pågældende vare. Forholdet mellem de to virksomheder har derfor ingen indvirkning på skadesanalysen eller på denne EU-producents indgåelse i definitionen af EU-erhvervsgrenen.
6. SKADE
6.1. EU-FORBRUGET
(376)
Forbruget blev fastslået på følgende grundlag:
-
Eurostats oplysninger om import fra tredjelande behørigt justeret i henhold til oplysninger fra EU-producenter for varer, der ikke er omfattet af procedurerne. Undersøgelsen viste på grundlag af den fremlagte dokumentation, at disse antagelser var rimelige og begrundede.
-
Den kontrollerede samlede eksportmængde for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina til EU-markedet, idet den indberettede eksportmængde var højere end de importdata, der er kommet fra Eurostat.
-
Den samlede omsætning på EU-markedet for alle EU-producenter baseret på oplysninger fra CEPIFINE.
(377)
På grundlag heraf blev EU-forbruget beregnet som følger:
Tabel 1
EU-forbruget
EU-forbruget
2006
2007
2008
2009/UP
Ton
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Indeks
100
104
101
86
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser, justerede Eurostat-data og data fra CEPIFINE.
(378)
EU-forbruget faldt sammenlagt med 14 % i den betragtede periode. Det blev konkluderet, at forbruget først steg med 4 % mellem 2006 og 2007, hvorefter det faldt med 18 % mellem 2007 og UP. Faldet i forbruget i 2008 og UP var en konsekvens af en lavere efterspørgsel navnlig i første halvdel af 2009 som følge af den økonomiske krise.
6.1.1. IMPORTEN TIL UNIONEN FRA KINA
(379)
Som nævnt ovenfor i betragtning 376 konstaterede man, at den kontrollerede samlede omsætning af den pågældende vare hos de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter på EU-markedet var større end den samlede importmængde ifølge Eurostat. Eftersom man konstaterede, at de kontrollerede oplysninger er mere præcise end de foreliggende statistikker, blev den samlede importmængde fra Kina beregnet på grundlag af de kontrollerede oplysninger fra de samarbejdsvillige virksomheder. Salgsmængden hos de samarbejdsvillige virksomheder, som kun havde eksporteret multiplekskarton i den betragtede periode, blev holdt uden for den samlede import, fordi man konkluderede, jf. betragtning 47, at multiplekspapir og -karton ikke skal betragtes som den pågældende vare. Eftersom importdata for den pågældende vare kun vedrører to virksomheder, fandt man det af fortrolighedshensyn hensigtsmæssigt at vise dem i indekseret form.
Tabel 2
Samlet subsidieret import fra Kina
Samlet import fra Kina
2006
2007
2008
2009/UP
Mængder (indeks)
100
218
212
283
Markedsandel (indeks)
100
210
209
329
Priser i EUR/ton
677
661
657
621
Indeks
100
98
97
92
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
(380)
De samlede importmængder fra Kina steg dramatisk og blev næsten tredoblet i løbet af den betragtede periode. Som følge heraf voksede importens markedsandel markant fra ca. 1 % i 2006 til over 4 % i UP. Dette skal ses på baggrund af et forbrug, der faldt med 14 % i samme periode. Gennemsnitspriserne for den subsidierede import fra Kina udviste et fald på 8 % i løbet af den betragtede periode.
6.1.2. PRISUNDERBUD
(381)
For at kunne undersøge prisunderbuddet blev de vejede gennemsnitlige priser for hver varetype, som EU-producenterne solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for import fra Kina ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis med en passende justering for gældende told og omkostninger efter importen.
(382)
Som forklaret i betragtning 51 var samarbejdsgraden meget høj blandt de kinesiske eksportører, og det blev konkluderet, at samarbejdsgraden omfattede den samlede eksportmængde fra Kina til Unionen i UP. Da det blev konstateret, at de to kinesiske eksporterende producenter, som oprindeligt gav sig til kende, ikke eksporterede den pågældende vare til EU-markedet, jf. betragtning 52, blev deres importmængder ikke taget i betragtning ved prisunderbudsanalysen. Eksportsalget fra en virksomhed, der indgår i gruppen hos en af de samarbejdsvillige eksporterende producenter, blev ligeledes udelukket fra sammenligningen, da ingen af de repræsentative EU-producenter fremstiller sammenlignelige varetyper. Hvad angår eksportmængderne fra denne virksomhed, skal det bemærkes, at de kun udgør en mindre del af gruppens samlede eksportsalg, og deres prisniveau var tilsyneladende på linje med gruppens samlede priser ved salg til eksport.
(383)
Det fremgik af sammenligningen, at den pågældende subsidierede vare med oprindelse i Kina blev solgt i Unionen i undersøgelsesperioden til priser, der i gennemsnit underbød EU-producenternes priser med 7,6 %. Underbudsmargenens størrelse skal ses på baggrund af den høje grad af prisgennemsigtighed som følge af pristilbud, der kendetegner markedet for distribution af coated finpapir.
6.2. EU-ERHVERVSGRENENS OG DE FIRE REPRÆSENTATIVE EU-PRODUCENTERS ØKONOMISKE SITUATION
6.2.1. INDLEDENDE BEMÆRKNINGER
(384)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 4, omfattede undersøgelsen af den subsidierede imports virkninger for EU-producenterne en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der havde indflydelse på EU-producenternes situation fra 2006 til undersøgelsesperiodens afslutning.
(385)
De makroøkonomiske aspekter (produktion, kapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængder, markedsandel, vækst og størrelsen af de udligningsberettigede subsidier) blev vurderet for hele EU-erhvervsgrenen på grundlag af oplysninger fra CEPIFINE.
(386)
Analysen af de mikroøkonomiske aspekter blev foretaget for EU-producenterne (gennemsnitlige enhedspriser, beskæftigelse, lønninger, produktivitet, lagre, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast, evne til at skaffe kapital) på grundlag af oplysninger fra producenterne, som er behørigt kontrolleret.
(387)
Det blev påstået, at skadesanalysen ikke analyserede alle skadesfaktorer for klagerne og for EU-erhvervsgrenen som helhed på sammenhængende og altomfattende vis. Parterne påstod, at konklusionerne vedrørende den væsentlige skade ville have været anderledes, hvis visse indikatorer såsom markedsandel var blevet fastslået for klagerne alene.
(388)
Det skal først bemærkes, at disse parters udtalelser tilsyneladende er baseret på indikatorer beregnet ud fra andre data og oplysninger end dem, der blev fastsat i løbet af undersøgelsen, og som er anført nedenfor. Disse konklusioner er således faktuelt forkerte og derfor irrelevante.
(389)
Dernæst er det Kommissionens praksis at foretage en overordnet evaluering af de makroøkonomiske faktorer for indikation af den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, som forklaret ovenfor. I denne undersøgelse var EU-erhvervsgrenen defineret som de EU-producenter, der tegner sig for den samlede EU-produktion, jf. betragtning 372, uanset om producenterne støttede klagen eller samarbejdede som led i undersøgelsen.
(390)
De mikroøkonomiske faktorer blev analyseret for de repræsentative EU-producenter, uanset om disse støttede klagen. De repræsentative producenter tegnede sig for 58 % af EU-produktionen. Ingen andre EU-producenter gav sig til kende med påstande om, at Kommissionens konklusioner om de mikroøkonomiske faktorer skulle være upålidelige eller ubegrundede. Der er derfor ingen grund til at rejse tvivl om de resultater, som er baseret på oplysninger fra de repræsentative EU-producenter alene.
(391)
Det blev påstået, at en af de fire repræsentative producenter ikke samarbejdede fuldt ud, da denne angiveligt skulle være forretningsmæssigt forbundet med en anden producent i Unionen, som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Virksomhederne skulle angiveligt være forretningsmæssigt forbundne som følge af overgangsaftaler, der blev indgået i forbindelse med den samarbejdsvillige EU-producents overtagelse af den anden producents segment for coated finpapir. Det blev påstået, at den samarbejdsvillige EU-producent med disse overgangsaftaler kontrollerer nogle af de papirfabrikker, som stadig ejes af den delvist overtagne producent. Til støtte for denne påstand henviste den eksporterende producent til Kommissionens beslutning af 31.10.2008 (24), hvori man på overtagelsestidspunktet undersøgte, om transaktionen skulle betragtes som en overtagelse, jf. Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (»EF-fusionsforordningen«) (25).
(392)
Undersøgelsen bekræftede imidlertid, at den pågældende EU-producents aktiebesiddelse var af begrænset omfang og lå under loftet i artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks (26). De omtalte overgangsaftaler henviser ikke til et forhold mellem virksomhederne, der skulle gå ud over et normalt forretningsforhold mellem køber og sælger. Bestemmelserne i overgangsaftalerne har navnlig til formål at administrere salget af coated papir i en overgangsperiode, og iflg. disse bestemmelser har EU-producenten kun funktioner, der kan sidestilles med en salgsagents opgaver, i overgangsperioden. I de konsoliderede reviderede regnskaber og i spørgeskemabesvarelsen har EU-producenten desuden indberettet provision som agent for de pågældende fabrikker. EU-producenten vedkendte sig ikke ejendomsret og derfor ingen omkostninger i forbindelse med disse fabrikker.
(393)
I henhold til Kommissionens beslutning ovenfor blev transaktionen mellem virksomhederne betragtet som EU-producentens erhvervelse af en del af den anden virksomheds aktiviteter og ikke som en virksomhedsovertagelse. Det fremgår ikke af beslutningen, at virksomhederne skal betragtes som en enhed efter overtagelsen, og der er navnlig intet joint venture mellem virksomhederne. Det skal også bemærkes, at det geografiske område, som blev undersøgt i beslutningen, omfatter EØS og ikke Unionen. Det skal endvidere bemærkes, at Kommissionen i beslutningen ikke analyserede forholdet mellem de pågældende virksomheder ud fra artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks.
(394)
Ud fra ovenstående blev det konkluderet, at de to virksomheder ikke er forretningsmæssigt forbundet, jf. artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks, og den pågældende EU-producent samarbejdede således fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen.
(395)
I analysen af mikroøkonomiske indikatorer blev oplysningerne om de papirfabrikker, som den pågældende EU-producent havde erhvervet, udelukket for alle de undersøgte år med henblik på at opstille en fuldt sammenlignelig tendens over årene.
(396)
Den eksporterende producent påstod også, at EU-producenternes tilknyttede virksomheder skulle have udfyldt separate spørgeskemaer, da de er separate retlige enheder.
(397)
For den pågældende EU-producent blev det konkluderet, at en spørgeskemabesvarelse var tilstrækkeligt til at få en hensigtsmæssig besvarelse og analyse af skadesaspekterne. Den indsendte besvarelse gav navnlig en detaljeret oversigt over oplysninger for de enkelte fabrikker, og alle nødvendige oplysninger vedrørende samtlige forretningsmæssigt forbundne producenter/sælgere af den samme vare kunne kontrolleres under kontrolbesøget.
(398)
I et efterfølgende indlæg påstod den eksporterende producent også, at samme virksomhed ikke samarbejdede til fulde, da den indsendte en spørgeskemabesvarelse på vegne af en ikke eksisterende enhed, og at virksomhedens reviderede regnskaber ikke afspejlede de tal, der var angivet i spørgeskemabesvarelsen. Konklusionerne i foregående betragtning er også relevante i denne henseende.
6.2.2. DATA VEDRØRENDE EU-ERHVERVSGRENEN (MAKROØKONOMISKE INDIKATORER)
(399)
Efter fremlæggelsen af resultaterne påstod GOC og en kinesisk eksporterende producent, at de makroøkonomiske tal, der anvendtes til analysen, er ufuldstændige og unøjagtige og dermed ikke kan anvendes som positivt bevismateriale for væsentlig skade.
(400)
Kontrolbesøget hos den klagende sammenslutning bekræftede, at de tal, der anvendtes til at beregne de makroøkonomiske indikatorer, stammer direkte fra de EU-producenter, der tegner sig for ca. 98 % af den samlede EU-produktion, og er tilstrækkeligt detaljerede til at identificere oplysningerne om den pågældende vare. De anvendte antagelser og/eller skøn blev foretaget ud fra et rimeligt og berettiget grundlag, dvs. at arkruller ikke blev taget i betragtning på grund af deres klart ubetydelige mængder, som fremgår af de repræsentative EU-producenters salg heraf i forhold til den samlede salgsmængde. Påstanden måtte derfor afvises.
6.2.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
Tabel 3
Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2006
2007
2008
2009/UP
Produktion (ton)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Indeks
100
102
98
80
Kapacitet (ton)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Indeks
100
100
98
89
Kapacitetsudnyttelse
92 %
94 %
93 %
83 %
Indeks
100
102
101
90
Kilde: Kontrollerede data fra CEPIFINE.
(401)
Som det fremgår af ovenstående tabel, faldt produktionsmængden for EU-erhvervsgrenen med 20 % i løbet af den betragtede periode. Det bør bemærkes, at selv om EU-forbruget steg med omkring 1 % mellem 2006 og 2008, faldt EU-erhvervsgrenens produktion med 2 % i denne periode, hvorimod den faldt markant mellem 2008 og UP i takt med faldet i EU-forbruget.
(402)
Siden 2000 har EU-producenterne gennemført omfattende omstruktureringer for at afhjælpe en strukturel overkapacitet. Gennem konsolideringer og lukninger af fabrikker nedbragte EU-erhvervsgrenen sin produktionskapacitet for coated finpapir med omkring 770 000 ton mellem 2006 og UP svarende til 11 %.
(403)
Trods faldet i den samlede kapacitet faldt udnyttelsesgraden alligevel fra 92 % i 2006 til 83 % i UP. Det største fald skete i perioden fra 2008 til UP. Det bemærkes, at høj kapacitetsudnyttelse er en vigtig faktor for papirproducenternes langsigtede levedygtighed på grund af store investeringer i anlægsaktiver. Kapacitetsudnyttelsen blev derfor betragtet som lav i UP.
6.2.2.2. Salgsmængde og markedsandel
(404)
Salgstallene i tabellen nedenfor vedrører den mængde, der blev solgt til den første uafhængige kunde på EU-markedet.
Tabel 4
Salgsmængde og markedsandel
2006
2007
2008
2009/UP
Salgsmængde (ton)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Indeks
100
102
99
81
Markedsandel
93 %
91 %
91 %
88 %
Indeks
100
98
98
95
Kilde: Kontrollerede data fra CEPIFINE.
(405)
Selv om EU-forbruget voksede med 4 % mellem 2006 og 2007 (se betragtning 377 ovenfor), steg salgsmængden for den pågældende vare fra EU-erhvervsgrenen til uafhængige kunder på EU-markedet kun med 2 % i samme periode. Det betyder, at EU-erhvervsgrenen ikke var i stand til at drage fordel af det øgede forbrug i den periode. Mellem 2008 og UP, da EU-forbruget faldt med 15 %, faldt salgsmængden for alle EU-producenter endnu mere, nemlig med 18 %. Derfor oplevede EU-erhvervsgrenen et konstant og betydeligt fald i salgsmængden efter en mindre stigning i 2007, hvilket gav sig udtryk i mistede markedsandele på 5 procentpoint i den betragtede periode.
(406)
En gruppe af eksporterende producenter fra Kina påstod, at EU-producenternes markedsandel også skulle omfatte import fra Schweiz, da denne import stammer fra en fabrik, som ejes af en af de repræsentative EU-producenter.
(407)
Det geografiske område i antisubsidieundersøgelser er Den Europæiske Union. Påstanden måtte derfor afvises.
(408)
Det blev endvidere påstået, at klagerens markedsandel steg markant i løbet af den betragtede periode.
(409)
Markedsandelen er en makroøkonomisk indikator, som undersøges for hele EU-erhvervsgrenen og ikke for de enkelte klagere. Desuden er påstanden vedrørende klagerens markedsandel faktuelt forkert.
6.2.2.3. Vækst
(410)
Når man ser på udviklingen i den betragtede periode, var faldet på 19 % i EU-erhvervsgrenens salgsmængde langt mere markant end faldet på 14 % i EU-forbruget. Følgelig faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel også markant med 5 procentpoint i samme periode.
6.2.2.4. De udligningsberettigede subsidiers størrelse
(411)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb for Kina, som er nærmere beskrevet i ovenstående afsnit om subsidier, er betydeligt. I betragtning af størrelsen af og priserne på den subsidierede import kan virkningerne af de faktiske subsidiemargener ikke anses for at være ubetydelige.
6.2.3. DATA VEDRØRENDE DE FIRE REPRÆSENTATIVE EU-PRODUCENTER (MIKROØKONOMISKE INDIKATORER)
6.2.3.1. De fire repræsentative EU-producenters gennemsnitlige enhedssalgspriser
(412)
De fire repræsentative EU-producenters gennemsnitlige salgspriser ab fabrik til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet har generelt været stabile i løbet af de undersøgte år, bortset fra 2007, hvor priserne lå en anelse over dette niveau.
Tabel 5
EU-producenternes priser
EU-producenternes priser
2006
2007
2008
2009/UP
Gennemsnitspris (EUR/ton)
692
717
691
699
Indeks
100
104
100
101
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
6.2.3.2. Lagerbeholdninger
(413)
Lagerbeholdninger udgjorde ca. 10 % af produktionsmængden i UP. De fire repræsentative EU-producenter øgede deres lagre med 10 % i den betragtede periode, navnlig mellem 2006 og 2007 og senere mellem 2008 og UP. Dette faldt navnlig sammen med stigningen i den subsidierede import til lavpris fra Kina.
Tabel 6
Lagerbeholdninger
Lagerbeholdninger
2006
2007
2008
2009/UP
Lagerbeholdninger (ton)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeks
100
107
107
110
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
6.2.3.3. Beskæftigelse, lønninger og produktivitet
Tabel 7
Beskæftigelse
Beskæftigelse
2006
2007
2008
2009/UP
Beskæftigelse - fuldtidsækvivalenter (FTÆ)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeks
100
97
93
80
Arbejdskraftomkostninger (EUR pr. FTÆ)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeks
100
102
105
108
Produktivitet (enhed/ FTÆ)
453
478
486
484
Indeks
100
106
107
107
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
(414)
På grund af række lukninger af papirfabrikker og konsolidering hos de fire repræsentative EU-producenter blev antallet af ansatte kraftigt reduceret med 20 % (næsten 1 600 job) i den betragtede periode.
(415)
Man har opnået effektivitetsgevinster ved at øge og opretholde et højt output pr. ansat selv i en periode med omfattende afskedigelser i 2007 og 2008. Arbejdskraftomkostningerne steg konstant med en samlet stigning på 8 % i løbet af den betragtede periode.
6.2.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast
Tabel 8
Rentabilitet
2006
2007
2008
2009/UP
Rentabilitet
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Ændring (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Likviditet (1 000 EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeks
100
81
66
129
Investeringer (1 000 EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeks
100
99
84
58
Investeringsafkast
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Ændring (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
(416)
De fire repræsentative EU-producenter havde tab i årene 2006 til 2008, og den økonomiske situation blev først positiv i 2009, hvor verdensmarkedsprisen på papirmasse, den vigtigste råvare, helt imod sædvane faldt betydeligt som følge af den økonomiske krise. Faldet i prisen på papirmasse (20 %) blev anset for et usædvanligt stort fald, som bidrog direkte til den forbedrede økonomiske situation i UP. Det skal bemærkes, at priserne på papirmasse efter udløbet af UP er vendt tilbage til niveauet inden UP.
(417)
Tendensen for likviditeten, som er producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter, afspejler i stort omfang udviklingen i rentabiliteten. Derfor viser likviditeten en usædvanlig kraftig stigning i løbet af UP på grund af de faldende priser på papirmasse. Investeringsafkastet udviklede sig negativt i lighed med den negative fortjeneste hos de fire repræsentative EU-producenter frem til 2008 og udvise en positiv tendens i UP som følge af de ekstraordinære omkostningsbesparelser på grund af papirmassepriserne.
(418)
Af ovenstående fremgår det, at de fire repræsentative EU-producenters evne til at investere blev begrænset, da likviditeten markant forværredes i den betragtede periode, dog ikke i UP. Derfor faldt investeringerne med 35 % i den betragtede periode og begrænsede sig til installering af kraftvarmeanlæg, der har hjulpet EU-producenterne med at afbøde virkningerne af de konstante stigninger i energiomkostningerne.
(419)
En eksporterende producent påstod, at forbedringen af rentabiliteten ikke skulle ses som et enkeltstående tilfælde baseret på et usædvanligt fald i råvarepriserne. Faldet i omkostningerne var til gavn for både de lokale og de kinesiske producenter, ikke blot for klagerne, og gennembruddet i rentabiliteten var derfor ikke udelukkende baseret på et fald i omkostningerne, men snarere et resultat af en ændring i klagernes prisadfærd.
(420)
Den eksporterende producent påstod desuden, at rentabiliteten påvirkes af priserne på coated finpapir og ikke prisen på papirmasse. Det blev dog konstateret, at da papirmassepriserne faldt markant i 2009, forblev priserne på coated finpapir stabile og fortjenesten steg som følge heraf. Da priserne forblev stabile, kan der således ikke etableres en sammenhæng mellem priserne og rentabiliteten i denne specifikke periode.
(421)
Rentabiliteten er en indikator, der analyseres for samtlige repræsentative EU-producenter og ikke kun for klagerne, således som den pågældende part antydede. Analysen af de indhentede oplysninger viste en direkte forbindelse mellem det usædvanlige fald i priserne på papirmasse, den vigtigste råvare, og den øgede rentabilitet. Stabile priser på de endelige varer var således ganske afgørende for en forbedring i rentabiliteten. Selv om dette også var tilfældet for andre producenter på markedet, påvirker det dog ikke konklusionen om, at den midlertidige forbedring af rentabiliteten skyldes det usædvanlige fald i råvarepriserne i UP.
6.2.3.5. Evne til at rejse kapital
(422)
Papirindustrien er overordnet set kendetegnet ved en stor gældsætning som følge af de betydelige faste anlægsinvesteringer. Som følge af tabene i størstedelen af den betragtede periode blev de fire repræsentative EU-producenters evne til at rejse kapital og finansiere deres aktiviteter med rimelige finansieringsomkostninger også undergravet. Dette gjaldt navnlig i 2008, hvor en af de fire repræsentative EU-producenter måtte refinansieres med en betydelig risikopræmie, mens den mindste repræsentative producent gik i betalingsstandsning i 2008 og blev overtaget af en anden EU-producent.
6.3. KONKLUSION VEDRØRENDE SKADE
(423)
Det fremgår af undersøgelsen, at de fleste skadesindikatorer som f.eks. produktionsmængde (- 20 %), kapacitetsudnyttelse (- 10 %), salgsmængde til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet (- 19 %) og markedsandel (- 5 procentpoint) forværredes i den betragtede periode. Desuden blev skadesindikatorerne vedrørende de fire repræsentative EU-producenters økonomiske resultater som investeringsafkast og rentabilitet kraftigt påvirket frem til 2008. Den pludselige stigning i rentabiliteten i UP skyldtes udelukkende det midlertidige og ekstraordinære fald i verdensmarkedspriserne på papirmasse i UP. Det bemærkes, at selv i UP var rentabiliteten meget lav og førte ikke til nogen ændring af konklusionen om, at de fire repræsentative EU-producenter befandt sig i en meget svag økonomisk position.
(424)
Undersøgelsen viste også, at ovenstående skadesbillede hovedsagelig kan forklares med, at de fire repræsentative EU-producenter trods deres omstruktureringsbestræbelser og produktivitetsforbedringer ikke var i stand til at hæve deres priser på coated finpapir til et niveau, der mere end blot dækker deres omkostninger, eller til et niveau med en bæredygtig rentabilitet. Dette skyldes især prisunderbuddet fra de kinesiske producenters side i UP, som havde store konsekvenser på et marked med stor prisgennemsigtighed. Det lykkedes de fire repræsentative EU-producenter i UP at nedbringe deres produktionsomkostninger gennem yderligere produktivitetsforbedringer og som følge af faldet i priserne på papirmasse, der hovedsagelig indtraf i anden halvdel af UP. Da der kom en bedre ligevægt mellem udbud og efterspørgsel på markedet efter producenternes indsats for at løse den strukturelle overkapacitet gennem konsolidering og kapacitetsnedlægning, lykkedes det at holde priserne på coated finpapir på et stabilt niveau. Men de fire repræsentative EU-producenter var dog ikke i stand til at hæve deres salgspriser til et niveau, der kan sikre den rentabilitet, der er nødvendig for at sikre levedygtigheden på længere sigt.
(425)
Som omtalt i betragtning 19, hævdede en part, at coated finpapir, som anvendes til rotationstryk, burde have været omfattet af denne undersøgelse. Derfor hævdede parten, at da varen blev udelukket fra fastlæggelsen af væsentlig skade og analysen af udviklingstendenser, var skadesbilledet blevet fordrejet. På grundlag af konklusionerne i betragtning 20 og 22-25 dvs. at coated finpapir til brug i henholdsvis rotationstryks- og fladtrykspresser er forskellige varer, blev påstanden dog afvist.
(426)
Samme part hævdede, at en af de fire repræsentative EU-producenters opkøb af en anden EU-producent i 2008 var tegn på, at denne repræsentative EU-producent har en forholdsvis god økonomi. Det skal først og fremmest bemærkes, at væsentlige skader vurderes på grundlag af situationen for EU-erhvervsgrenen og ikke er baseret på situationen for en enkelt producent. Som det konkluderes i betragtning 423, har de fleste skadesindikatorer udvist en negativ tendens, der tyder på, at EU-erhvervsgrenens situation er blevet forværret i den betragtede periode. Opkøbet blev desuden anset som et led i EU-erhvervsgrenens omstruktureringsbestræbelser i den betragtede periode. Under alle omstændigheder bemærkes det, at når man analyserer makroindikatorer som produktionsmængde, kapacitet, salgsmængde og markedsandel, har opkøbet haft en neutral virkning, eftersom man vurderer makroindikatorer for alle EU-producenter, som udgør EU-erhvervsgrenen, jf. definitionen i betragtning 372. Disse faktorer vil med andre ord forblive uændrede i tilfælde af et ejerskifte.
(427)
Efter fremlæggelsen af de endelige resultater påstod nogle parter, at der ikke forelå positivt bevismateriale for, at de klagende EU-producenter havde lidt væsentlig skade. Tværtimod præsenterede klagerne generelt stabile økonomiske resultater og øgede deres rentabilitet i UP.
(428)
Først og fremmest analyseres EU-erhvervsgrenens situation for samtlige repræsentative EU-producenter og ikke kun for klagerne, således som de pågældende parter antydede.
(429)
Som det allerede fremgår af betragtning 409, skal det også bemærkes, at disse parters konklusioner tilsyneladende er truffet på grundlag af indikatorer beregnet ud fra andre data og oplysninger end dem, der blev fastsat i løbet af undersøgelsen, og som er anført ovenfor. Disse konklusioner er således faktuelt forkerte. Desuden var parternes analyse ikke i overensstemmelse med de to forskellige datasæt for makro- og mikroøkonomiske indikatorer.
(430)
Det blev desuden påstået, at den forbedrede rentabilitet også skulle ses som en konsekvens af omstruktureringsbestræbelserne i erhvervsgrenen, herunder en reduktion af produktionen, beskæftigelsen og en øget produktivitet. I dette tilfælde kan disse faktorer ikke betragtes som de eneste skadesindikatorer, men derimod bør alle skadesindikatorer vurderes som helhed.
(431)
Grundforordningens artikel 8, stk. 2, indeholder en liste over de økonomiske faktorer og forhold, der skal tages i betragtning ved undersøgelsen af den subsidierede imports virkninger for EU-erhvervsgrenen. Denne opregning er, hvilket udtrykkeligt fremgår af grundforordningens artikel 8, stk. 2, ikke udtømmende, og hverken en eller flere af disse faktorer er nødvendigvis udslagsgivende for afgørelsen. Selv om indikatorerne således vurderes enkeltvis, træffes konklusionerne efter en analyse af samtlige indikatorer.
(432)
Parterne fremsatte også bemærkning til truslen om fortsat væsentlig skade i lyset af den markante kapacitet, som de kinesiske producenter har opbygget med støtte fra statslige politikker og subsidier. Undersøgelsen omfattede en undersøgelse af, hvorvidt der var konstateret væsentlig skade, og ikke af truslen om fortsat væsentlig skade. Disse bemærkninger kunne derfor ikke påvirke resultaterne og måtte afvises.
(433)
I overensstemmelse hermed bør det konkluderes, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 4.
7. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
7.1. INDLEDNING
(434)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 5 og 6, blev det undersøgt, om den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen havde lidt, skyldtes den subsidierede import fra det pågældende land. Andre kendte faktorer end den subsidierede import, som kan have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at al skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt den subsidierede import.
7.2. VIRKNINGERNE AF DEN SUBSIDIEREDE IMPORT
(435)
Det skal bemærkes, at EU-markedet for coated finpapir er kendetegnet ved en høj grad af koncentration af købekraft og prisgennemsigtighed gennem pristilbud. Desuden er coated finpapir en råvare-lignende vare og rummer ikke mulighed for betydelige prisforskelle fra forskellige kilder. En stor del af varerne sælges gennem forhandlere, der tvinger EU-erhvervsgrenen til at holde priserne på samme niveau som den subsidierede import til lave priser. Derfor har priserne på importeret coated finpapir, hvoraf 35 % stammede fra Kina i UP, generelt haft stor indvirkning på prisniveauerne på EU-markedet.
(436)
Undersøgelsen viste, at den subsidierede import fra Kina steg dramatisk (+ 183 %) i den betragtede periode. Den subsidierede import fra Kina blev først fordoblet fra 2006 til 2007, selv om priserne i 2007 var 2 % lavere end året før. I 2008 var importen fra Kina stabil, mens gennemsnitspriserne faldt med endnu 1 %. Importmængden fra Kina (+ 71 %) og markedsandelen (+ 120 %) steg igen dramatisk i UP med faldende underbudspriser (- 5 %), der lå 7,6 % under de fire repræsentative EU-producenters og dermed pressede priserne på EU-markedet og forhindrede EU-producenterne i at hæve deres priser til rentable niveauer.
(437)
Der erindres om, at EU-forbruget faldt med omkring 14 % i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen stod over for et betydeligt fald i salgsmængderne (19 %). Men faldet i salgsmængderne var langt mindre udtalt end faldet i efterspørgslen og førte til et tab af markedsandele på 5 procentpoint. Samtidig steg markedsandelen for den kinesiske import med 3 procentpoint. Dette viser, at EU-erhvervsgrenens markedsandel stort set er blevet overtaget af den subsidierede import fra Kina.
(438)
Det blev derfor konkluderet, at det konstante pres, som blev udøvet af den subsidierede import fra Kina til lave priser på EU-markedet, havde forhindret EU-erhvervsgrenen i at tilpasse salgspriserne til de øgede råvareomkostninger, navnlig i 2008, hvor prisen på papirmasse nåede sit højdepunkt. Det førte til tabte markedsandele og fald i rentabiliteten hos EU-erhvervsgrenen.
(439)
Mens undersøgelsen pågik, og efter fremlæggelsen af resultaterne påstod flere parter, at den kinesiske import ikke havde betydelig virkning i form af mængde og priser. Det blev påstået, at der ikke var en kraftig stigning i den kinesiske import, men derimod en gradvis stigning over flere år, og derfor var virkningen forholdsvis begrænset, hvilket ikke burde overdrives med henblik på fastlæggelsen af skaden. Det blev desuden påstået, at de kinesiske priser, selv om de lå under EU-priserne, ikke havde nogen virkning for EU-erhvervsgrenens relativt stabile priser. En eksporterende producent betvivlede Kommissionens resultater, der viste, at de kinesiske priser havde forårsaget et pristryk. Den eksporterende producent påpegede, at da de kinesiske priser i 2009 faldt yderligere, registrerede EU-erhvervsgrenens priser ikke blot en stigning, men faktisk havde EU-erhvervsgrenen fortjeneste.
(440)
Udviklingen i den kinesiske import er analyseret grundigt i betragtning 380, og det konkluderedes, at stigningen i mængden ikke kunne betragtes som ubetydelig.
(441)
Hvad angår priserne, underbød den kinesiske import de repræsentative EU-producenters priser med 7,6 %, hvilket betragtes som betydeligt på et marked med stor prisgennemsigtighed. Som det fremgår af betragtning 412, var de repræsentative EU-producenters priser ganske rigtigt stabile i den betragtede periode med en ekstraordinær stigning i 2007, altså det år, hvor den kinesiske eksport ikke voksede. I 2009 kunne EU-producenterne holde deres priser stabile på bekostning af at miste yderligere markedsandele, og deres rentabilitet stammede fra en kombination af stabile priser og et fald i råvareomkostningerne.
(442)
En kinesisk eksporterende producent påstod, at importen af coated finpapir fra Kina ikke har nogen virkning på EU-erhvervsgrenens priser, da varerne ikke kan sammenlignes med coated finpapir produceret og solgt af de repræsentative EU-producenter, idet kun 10 % de repræsentative EU-producenters salg blev sammenlignet i forbindelse med fastlæggelsen af underbud og ikke-skadevoldende priser. Det skal bemærkes, at disse fastlæggelser foretages på grundlag af fuldt sammenlignelige varer, der svarer helt overens i alle egenskaber, således at der sikres en rimelig sammenligning. Coated finpapir produceret af producenter i Kina og Unionen er generelt sammenlignelige varer, hvilket konkluderedes i betragtning 50, og er altså i direkte konkurrence på EU-markedet.
(443)
Det blev endvidere påstået, at konklusionen om, at markedet for coated finpapir er et marked for råvarer, der kendetegnes ved høj gennemsigtighed, er ukorrekt, idet EU-producenterne sælger ca. halvdelen af deres varer direkte til slutbrugerne. I modsætning til denne påstand solgte de repræsentative EU-producenter hovedparten af deres varer gennem forhandlere enten direkte eller indirekte (såkaldt indent sales (dansk indirekte salg), hvor varerne sendes direkte til kunden, men bestilling og fakturering foregår via forhandlere). Forhandlerne har en vigtig rolle i forbindelse med både oplagring af varerne og med at skabe prisgennemsigtighed på markedet.
(444)
I lyset af den tendens, der blev fastslået for importen fra Kina, der ikke kan betragtes som ubetydelig, konkluderes det, at den kraftige stigning i den subsidierede import fra Kina til lave priser havde en betydelig negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
7.3. ANDRE FAKTORERS INDVIRKNING
7.3.1. FORBRUGETS UDVIKLING PÅ EU-MARKEDET OG DEN ØKONOMISKE KRISE
(445)
Som nævnt i betragtning 378 steg EU-forbruget af coated finpapir først i 2007, hvorefter det faldt i 2008 og i UP. I den betragtede periode mistede EU-erhvervsgrenen markedsandele. En af de samarbejdsvillige eksportører i Kina og den kinesiske regering hævdede, at faldet i salgsmængder, markedsandele og produktion hos EU-erhvervsgrenen skyldtes det faldende forbrug, der var forårsaget af den økonomiske krise og de elektroniske mediers fremmarch og ikke bør tilskrives den kinesiske import. Til støtte for denne påstand henviste GOC til et manifest om konkurrenceevne og beskæftigelse, som blev lanceret af papirindustrien og papirmasseindustrien i juni 2009 (»manifestet«).
(446)
Selv om man ikke kan udelukke, at den negative udvikling i EU-forbruget, uanset årsagen hertil, mellem 2007 og UP har haft negative følger for EU-erhvervsgrenens salgsmængder og produktion, er det værd at bemærke, at det i samme periode og navnlig fra 2008 til 2009 lykkedes de kinesiske eksportører at øge deres salgsmængder og markedsandele i kraft af pristrykket på markedet som følge af den subsidierede import.
(447)
Det manifest, som GOC henviste til, omfatter hele papirindustrien og papirmasseindustrien og anvendes som generelt politisk grundlag. Ud fra oplysningerne i manifestet kan der ikke drages separate konklusioner om produktion og salg af den pågældende vare. Det er derfor ikke muligt at konkludere, om erklæringerne eller resultaterne i manifestet faktisk gælder en-til-en for den pågældende vare. Da undersøgelsen desuden ikke bragte lys over en stærk forbindelse mellem finanskrisen og EU-erhvervsgrenens væsentlige skade, måtte denne påstand afvises.
(448)
I overensstemmelse hermed bør det konkluderes, at EU-erhvervsgrenens forværrede økonomiske situation hovedsagelig skyldes stigningen i den subsidierede import fra Kina og den underbudspolitik, som praktiseres af de kinesiske eksportører, og ikke et faldende forbrug. Selv om den faldende efterspørgsel bidrog til skaden, kunne den ikke bryde årsagssammenhængen mellem den væsentlige skade og den stigende subsidierede import.
7.3.2. RÅVAREPRISER
(449)
De fire repræsentative EU-producenters gennemsnitlige produktionsomkostninger steg svagt (2 %) mellem 2006 og 2008 og faldt med 5 % i UP. Undersøgelsen viste, at de fire repræsentative EU-producenters produktionsomkostninger ved fremstilling af coated finpapir generelt fulgte samme tendens som prisudviklingen for papirmasse, en af de vigtigste råvarer ved papirproduktion. Gennemsnitsprisen på papirmasse steg med 8 % mellem 2006 og 2008, hvorefter den faldt kraftigt fra udgangen af 2008 frem til den sidste måned i UP. Prisen på papirmasse lå i gennemsnit 19 % lavere i 2009 end året før.
(450)
I en situation uden subsidiering, der forvolder EU-erhvervsgrenen skade, kunne man forvente, at priserne tilpasses regelmæssigt for at afspejle prisudviklingen for de forskellige produktionsfaktorer. Dette skete imidlertid ikke frem til 2008. Faktisk var EU-producenterne tvunget til at holde deres salgspriser nede, selv om priserne på papirmasse var stigende i 2008, for at kunne konkurrere med den subsidierede import fra Kina til lave priser, hvilket medførte et markant fald i deres rentabilitet i samme periode. I UP forbedredes situationen som følge af det usædvanlige fald i priserne på papirmasse - mens priserne på coated finpapir kunne fastholdes på samme niveau. Men selv i denne ekstraordinære periode gav de fortsat meget lave fortjenstniveauer ikke de fire repræsentative EU-producenter mulighed for at overvinde virkningerne af den fortsatte subsidiering. På trods af de faldende råvareudgifter kunne priserne stadig ikke hæves, så man kunne opnå de solide fortjenstmargener, der er nødvendige for denne kapitalintensive industri.
(451)
Derfor konkluderes det, at den subsidierede import fra Kina, der underbød de fire repræsentative EU-producenters priser, pressede priserne på EU-markedet og hindrede de fire repræsentative EU-producenter i at hæve deres salgspriser for at dække deres udgifter eller for at opnå en rimelig rentabilitet. Da råvarepriserne faldt betydeligt i UP, konkluderede man, at disse ikke kan have påvirket den væsentlige skade på EU-erhvervsgrenen i samme periode.
7.3.3. DE REPRÆSENTATIVE EU-PRODUCENTERS EKSPORTRESULTATER
(452)
Eksportresultaterne blev også undersøgt som en af de andre kendte faktorer end den subsidierede import, som samtidig kunne tilføje EU-erhvervsgrenen skade, med det formål at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet den subsidierede import. Analysen viste, at de fire repræsentative EU-producenters eksportsalg til ikke forretningsmæssigt forbundne parter udgjorde en betydelig del af deres omsætning (ca. 26 %) i den betragtede periode. Selv om eksportsalgsmængderne også faldt med 16 % i den betragtede periode, var faldet i eksportsalgsmængder mindre udtalt end faldet i salgsmængder på EU-markedet (19 %). Derfor fandt man, at faldet i eksportmængder ikke kan forklare den skade, som de fire repræsentative EU-producenter har lidt. Eksporten spiller en stor rolle med hensyn til at holde kapacitetsudnyttelsen på et højt niveau for at dække de store anlægsinvesteringer i maskineri, og det konkluderedes derfor, at eksporten samlet set havde en positiv effekt, selv om eksportresultaterne blev forringet. Derfor fandt man, at selv om nedgangen i eksportaktiviteterne kan have bidraget til EU-erhvervsgrenens overordnet set forværrede situation, afbødede disse aktiviteter på den anden side stadig tabene på EU-markedet og er således ikke af et sådant omfang, at de bryder årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Kina og EU-erhvervsgrenens skade.
(453)
En part hævdede, at EU-erhvervsgrenen var udsat for et betydeligt fald i eksporten på grund af euroens styrke i forhold til den amerikanske dollar, og at den skade, der skyldes denne faktor, ikke skal tilskrives importen fra Kina. Som det konkluderes ovenfor, er EU-erhvervsgrenens dårligere eksportresultater, uanset årsagerne hertil, ikke den væsentligste grund til den skade, som producenterne har lidt, og bryder dermed ikke den årsagssammenhæng, der fastslås i betragtning 444.
7.3.4. IMPORT FRA ANDRE TREDJELANDE
(454)
Udviklingen i importen fra andre tredjelande, for så vidt angår både mængder og priser, mellem 2006 og undersøgelsesperioden fremgår af følgende:
Tabel 9
Import fra tredjelande
2006
2007
2008
2009/UP
Schweiz
Import (ton)
194 748
191 636
226 736
172 233
Indeks
100
98
116
88
Markedsandel
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Indeks
100
95
115
103
Pris (EUR pr. ton)
787
782
758
793
Indeks
100
99
97
105
Indonesien
Import (ton)
19 834
30 714
27 178
49 877
Indeks
100
155
137
251
Markedsandel
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Indeks
100
149
135
292
Pris (EUR pr. ton)
855
818
845
681
Indeks
100
96
99
80
Sydkorea
Import (ton)
45 154
65 251
46 498
46 068
Indeks
100
145
103
102
Markedsandel
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Indeks
100
139
102
118
Pris (EUR pr. ton)
562
669
664
618
Indeks
100
119
118
110
Alle andre lande
Import (ton)
58 623
70 984
62 844
100 711
Indeks
100
121
107
172
Markedsandel
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Indeks
100
117
106
199
Pris (EUR pr. ton)
962
860
914
824
Indeks
100
89
95
86
Kilde: Eurostat
(455)
De største andre tredjelande, der eksporterer coated finpapir til EU-markedet, er Schweiz, Indonesien og Sydkorea. Det fremgår af tendenserne for importmængder, at stigningen i importen fra Kina var mere markant end fra nogen af de øvrige tredjelande. Importen fra Schweiz blev solgt til betydeligt højere priser end de importerede varer fra Kina. Markedsandelen for de schweiziske varer var forholdsvis stabil med undtagelse af 2008, hvor markedsandelen midlertidigt steg til over 4 %, inden den faldt til nær ved 2006-niveauet i UP. Importen af coated finpapir fra Schweiz bestod hovedsagelig af produktionen fra én virksomhed, der ejes af en af de fire repræsentative EU-producenter, og de højere enhedspriser kan skyldes forskellige varesortimenter og salgsstrukturer. Varerne fra Indonesien importeredes også til Unionen til højere priser end de kinesiske varer med undtagelse af i UP, hvor priserne faldt, efter al sandsynlighed i høj grad som følge af de faldende priser på papirmasse. Den heraf følgende stigende import, som imidlertid mængdemæssigt forblev på et lavt niveau i løbet af UP, førte til en markedsandel, der ligeledes lå på et lavt niveau i samme periode. Importen til EU fra Sydkorea var beskeden i den betragtede periode, og markedsandelen lå på et stabilt niveau. Selv om de koreanske importpriser kunne sammenlignes med importpriserne fra Kina, udviste de koreanske priser ikke en konstant faldende tendens, som den kinesiske import gjorde i hele den betragtede periode. Importen fra alle andre lande skete til betydeligt højere priser end importen fra Kina, og importmængderne var lave.
(456)
I overensstemmelse hermed bør det konkluderes, at importen fra disse tredjelande ikke bidrog til den væsentlige skade, der var blevet påført EU-erhvervsgrenen.
7.3.5. STRUKTURBESTEMT OVERKAPACITET
(457)
En samarbejdsvillig eksportør i Kina anførte, at EU-erhvervsgrenens skade skyldtes EU-erhvervsgrenens overkapacitet. EU-erhvervsgrenens kapacitetsreduktion og konsolidering var derfor ikke en konsekvens af den kinesiske import, men skal ses som en forholdsregel imod overkapaciteten. Men undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen led tab i den betragtede periode, navnlig i 2008, trods omstruktureringerne, fordi EU-erhvervsgrenen som skitseret ovenfor i betragtning 435-444 stadig var ude af stand til at hæve priserne til et niveau, der lå højere end udgifterne. Denne situation skyldtes hovedsagelig prispresset fra den subsidierede import, der underbød EU-erhvervsgrenens priser. Påstanden blev derfor afvist.
(458)
Det blev også påstået, at EU-erhvervsgrenens omstruktureringsbestræbelser blev afsluttet i 2009 med konsolideringen af to store producenter, hvilket resulterede i en umiddelbar forbedring af EU-erhvervsgrenens situation. Omstruktureringsbestræbelserne fandt sted fra 2000 indtil UP. Den positive virkning af den pågældende konsolidering skulle have været afspejlet i forbedringen af kapacitetsudnyttelsen og i hvert fald i stabile salgsmængder, men begge disse indikatorer forværredes i UP. Det blev dog konstateret, at EU-erhvervsgrenens forbedrede rentabilitet i UP hovedsagelig og direkte skyldtes det ekstraordinære engangsfald i priserne på papirmasse. Påstanden måtte derfor afvises.
7.4. KONKLUSION OM ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(459)
Ovenstående analyse har vist, at der i den betragtede periode var en kraftig stigning i mængder og markedsandele for den subsidierede import fra Kina til lave priser. Desuden blev det konstateret, at denne import skete til subsidierede priser, der lå betydeligt under de priser, som EU-erhvervsgrenen krævede for tilsvarende varetyper på EU-markedet.
(460)
Denne stigning i mængde og markedsandel for den subsidierede import fra Kina til lave priser var sammenfaldende med et generelt fald i efterspørgslen i Unionen i perioden mellem 2006 og UP, men også sammenfaldende med den negative udvikling i EU-producenternes markedsandel i samme periode. Samtidig kunne der iagttages en negativ udvikling i de vigtigste indikatorer for EU-erhvervsgrenens økonomiske og finansielle situation som beskrevet i betragtning 423.
(461)
Undersøgelsen af andre kendte faktorer, som kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, afslørede, at disse faktorer ikke synes at være af en sådan art, at de bryder årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(462)
På baggrund af ovenstående analyse, hvor der blev behørigt skelnet mellem alle de kendte faktorer, der har betydning for EU-erhvervsgrenens situation, og de skadevoldende virkninger af den subsidierede import, bør det konkluderes, at den subsidierede import fra Kina har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 5.
8. UNIONENS INTERESSER
8.1. INDLEDENDE BEMÆRKNING
(463)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 31 blev det undersøgt, om der til trods for ovenstående konklusioner var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre udligningsforanstaltninger i dette tilfælde. I henhold til grundforordningens artikel 31, stk. 1, vurderede Kommissionen derfor med udgangspunkt i de foreliggende oplysninger virkningerne af eventuelle foranstaltninger for EU-producenter, importører, forhandlere og distributører samt brugere af den pågældende vare samt følgerne af ikke at træffe foranstaltninger.
8.2. EU-ERHVERVSGRENEN
(464)
EU-erhvervsgrenen består af 14 kendte producenter, der skønnes at tegne sig for omkring 98 % af EU-produktionen af coated finpapir i følge CEPIFINE. Producenterne er beliggende i forskellige EU-medlemsstater og beskæftiger direkte mere end 11 000 personer i forbindelse med den pågældende vare.
(465)
To af de kendte producenter protesterede mod indledningen af undersøgelsen, men fremkom ikke med yderligere oplysninger og samarbejdede ikke i forbindelse med undersøgelsen. Ud fra de foreliggende oplysninger og navnlig på grundlag af oplysningerne fra CEPIFINE, som viste, at EU-erhvervsgrenens situation blev forværret, kan man imidlertid med rimelighed antage, at disse to virksomheder også blev påvirket negativt af den subsidierede import. Den manglende samarbejdsvilje blev derfor ikke opfattet som et tegn på, at deres situation skulle adskille sig fra de øvrige EU-producenters.
(466)
EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af den subsidierede import fra Kina. Der mindes om, at de fleste skadesindikatorer viste en negativ tendens i den betragtede periode. Især skadesindikatorer vedrørende de fire repræsentative EU-producenters økonomiske resultater som f.eks. rentabilitet og investeringsafkast blev påvirket negativt trods en lille forbedring i UP. Uden foranstaltninger forekommer en yderligere forringelse af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation meget sandsynlig.
(467)
Det forventes, at indførelsen af en udligningstold vil genoprette effektive og rimelige handelsvilkår på EU-markedet og sætte EU-erhvervsgrenen i stand til at tilpasse priserne på coated finpapir, så de afspejler omkostningerne i forbindelse med de forskellige komponenter. Det kan forventes, at indførelsen af foranstaltninger vil betyde, at EU-erhvervsgrenen kan genvinde i det mindste en del af den markedsandel, der blev tabt i den betragtede periode, med yderligere positive virkninger for den økonomiske situation og rentabilitet.
(468)
Det blev derfor konkluderet, at indførelsen af endelige udligningsforanstaltninger over for importen af coated finpapir med oprindelse i Kina vil være i EU-erhvervsgrenens interesse.
8.3. IMPORTØRER OG FORHANDLERE
(469)
Der blev udsendt spørgeskemaer til de 14 kendte ikke forretningsmæssigt forbundne importører og forhandlere i Unionen, der blev nævnt i klagen. I løbet af undersøgelsen gav flere andre forhandlere (også kaldet »handlende« hos erhvervsgrenen) sig til kende. I sidste ende samarbejdede 13 virksomheder i forbindelse med undersøgelsen, selv om nogle af disse respondenter kun fremlagde delvise oplysninger. Man konstaterede, at importørerne også optrådte som forhandlere på markedet, så derfor vil alle disse parter i det følgende blive betegnet »forhandlerne«.
(470)
Undersøgelsen viste, at alle forhandlere købte coated finpapir fra flere kilder og hovedsagelig fra EU-producenter. To forhandlere købte aldrig eller kun lejlighedsvis importeret coated finpapir fra Kina. De ti virksomheder, der fremlagde kvantitative oplysninger om deres køb af den pågældende vare, repræsenterede i alt 47 % af den samlede import fra Kina. Importen, herunder importen fra Kina, udgjorde kun en begrænset andel af deres samlede aktiviteter, og en eventuel negativ virkning af de foreslåede foranstaltninger vil derfor efter al sandsynlighed være ubetydelig. Alle handlende erklærede, at coated finpapir fremstillet i Unionen og Kina havde stort set samme kvalitet og var indbyrdes udskifteligt. Undersøgelsen bekræftede endvidere, at der findes et stort antal andre importkilder, og at forhandlerne kan skifte til disse andre leverandører, i det mindste på længere sigt.
(471)
To importerende forhandlere købte overvejende coated finpapir fra kinesiske kilder. Begge virksomheder gav udtryk for, at de ville have svært ved at købe varer fra EU-producenter, fordi der ville være traditionelle salgskanaler, eftersom producenterne ville kræve minimumsordrestørrelser, og distributionsaftaler, der skal overholdes. Dette påvirkede imidlertid ikke adgangen til coated finpapir fra EU-producenter direkte, eftersom disse havde tilstrækkelig ledig kapacitet. Påstanden blev derfor afvist.
(472)
Med hensyn til muligheden for at vælte eventuelle prisstigninger over på kunderne henviste alle de samarbejdsvillige forhandlere til den kraftige prisgennemsigtighed på EU-markedet og erklærede, at de kun ville kunne hæve deres salgspriser over for slutkunderne, hvis det generelle prisniveau i Unionen blev højere. På dette grundlag og eftersom hensigten med udligningstold bl.a. er at hæve prisniveauet i Unionen til et niveau, hvor omkostningerne dækkes ind, forventes det, at importørerne i det mindste delvis vil kunne vælte eventuelle prisstigninger som følge af udligningstolden over på deres kunder. Det skal også bemærkes, at man som nævnt ovenfor konstaterede, at den kinesiske import kun udgør en meget lille andel af forhandlernes samlede forretninger, og at virkningen af udligningstolden overordnet set vil være ubetydelig. Endelig konstateres det også, at importørerne opnår en højere rentabilitet på videresalg af coated finpapir fra producenterne i Kina, og at de derfor vil kunne tjene mindre ved at påtage sig i det mindste en del af prisstigningen.
(473)
Indførelsen af endelige foranstaltninger burde ikke få en negativ indvirkning generelt på importørerne og forhandlerne.
8.4. BRUGERNE
(474)
Der blev udsendt spørgeskemaer til otte kendte brugere i Unionen, som fremgik af klagen. Under undersøgelsen gav flere andre brugere sig til kende. I alt 5 virksomheder besvarede spørgeskemaet helt eller delvis. Disse virksomheder er beliggende i hele Unionen og repræsenterer trykkeri- og forlagsbrancherne. Eftersom markedsbetingelserne og omkostningsstrukturerne vurderes til at være forskellige for trykkerier og forlag, blev virkningen af foranstaltningerne analyseret separat for hver gruppe.
8.4.1. TRYKKERIER
(475)
Kun et trykkeri fremlagde basisoplysninger. Ifølge trykkeriets oplysninger var andelen af coated finpapir i forhold til de samlede produktionsomkostninger til trykt materiale forholdsvis høj. Undersøgelsen har vist, at trykkerierne hovedsagelig køber coated finpapir fra EU-producenter, og det blev bekræftet, at coated finpapir produceret i Unionen og Kina er af lignende kvalitet, og at der er udtalt priskonkurrence mellem forhandlerne.
(476)
Det blev fremført, at enhver prisforhøjelse ville have betydelige negative følger for rentabiliteten. Det blev påstået, at trykkerierne allerede er under pres på grund af strukturel overkapacitet, og at enhver forhøjelse af indkøbspriserne på coated finpapir ville lægge yderligere pres på disse trykkerier. I denne forbindelse skal det bemærkes, at i lyset af de begrænsede mængder af kinesisk coated finpapir, som trykkerierne anvender (idet de stadig overvejende køber coated finpapir hos EU-producenter), blev de direkte virkninger af en eventuel told anset for ubetydelige. Hvad angår den generelle prisstigning på EU's marked, fandt man, at denne prisstigning ville påvirke alle økonomiske aktører og dermed have en neutral indvirkning.
8.4.2. FORLAG
(477)
Fra forlagssektoren indkom der fire spørgeskemabesvarelser fra virksomhederne. Kun en virksomhed havde et mindre indkøb af kinesisk coated finpapir i UP. To andre virksomheder fremlagde kvantitative oplysninger om deres brug af coated finpapir.
(478)
Generelt blev det konstateret, at de varer, hvortil der anvendes coated finpapir, i gennemsnit tegnede sig for 16 % af den samlede omsætning hos disse virksomheder, og at den gennemsnitlige fortjeneste i denne sektor var på ca. 12 %. Desuden blev det konstateret, at de seks virksomheder hovedsagelig indkøbte coated finpapir hos EU-producenterne, mens kun en af dem benyttede coated finpapir importeret fra Kina. En anden virksomhed begyndte først at købe kinesiske varer efter UP. Derfor og navnlig i lyset af de begrænsede mængder af coated finpapir med oprindelse i Kina, der anvendes i denne sektor, vil indførelsen af udligningsforanstaltninger over for import fra Kina efter al sandsynlighed ikke få nogen større indvirkning på forlagssektoren i almindelighed. Man konstaterede desuden, at disse virksomheder er rentable og har bedre mulighed for at vælte prisstigninger over på deres kunder på grund af brugen af kundebestemt og kundeudvalgt papir, hvor det er mere almindeligt at bruge papir til fremstillingen, som kunden selv køber. Endelig har forlagene større købekraft på grund af stordriftsfordelene.
(479)
To sammenslutninger i trykkeri- og forlagsbrancherne indsendte bemærkninger. En modsatte sig indførelsen af told og påstod, at enhver prisstigning ville føre til højere udgifter og dermed til forringet konkurrenceevne og tab af arbejdspladser hos leverandører. Den anden forholdt sig neutral, men påstod, at foranstaltningerne kunne få negative virkninger for leverandørerne, da prisstigninger kunne føre til udflytning af trykkerivirksomheder og dermed øget import af tryksager hos leverandørerne.
(480)
Undersøgelsen viste, at der findes adskillige segmenter med forventet vækst inden for papirprodukter, og at segmentet for trykpapir af høj kvalitet, hvor coated finpapir især anvendes, stadig vokser. Påstanden om, at tabene ville blive skubbet over på leverandørmarkedet, er uklar og blev ikke underbygget af nogen form for oplysninger eller dokumentation.
(481)
Efter fremlæggelsen af de endelige resultater blev samme påstand om mulige negative virkninger for leverandørerne gentaget og støttet af, at importen af tryksager fra Kina var steget markant i de senere år og tilsyneladende tog en betydelig markedsandel af EU-forbruget af alle tryksager.
(482)
Som det fremgår ovenfor, samarbejdede trykkerierne kun i begrænset omfang, og ud fra de begrænsede oplysninger, der blev indsendt, konstateredes det, at trykkerierne som følge af deres rentabilitetsniveau og andelen af coated finpapir i deres omkostninger i høj grad er følsomme over for prisstigninger. De fleste trykkerier købte dog ikke eller kun meget lidt kinesisk papir i UP, og trykkerierne anvender generelt meget lidt kinesisk papir, hvorfor tolden vil få ubetydelig direkte virkning for dem. De fleste trykkerier påstod desuden, at andelen af indkøb direkte fra tredjelande fortsat ville være lav på grund af deres behov for korte leveringsfrister.
(483)
Hvad angår påstandene vedrørende tryksager fra leverandører i Kina, skal det bemærkes, at importstatistikker for tryksager omfatter en lang række varer bl.a. tryksager, der ikke trykkes på coated finpapir. Ud fra de foreliggende oplysninger kunne det ikke konstateres, hvilken del af de varer, der importeres fra Kina, der trykkes på den pågældende vare, og hvilken del, der trykkes på andet papir. Det fremgår dog af de fremlagte oplysninger, at tryksager med oprindelse i Kina hovedsagelig består af visse kategorier af bøger, børnebøger, kalendere, emballage og lykønskningskort. Varer, der er mere »tidsfølsomme« såsom ugeblade/månedsblade og andre former for nyhedsblade, importeres i mindre grad fra Kina på grund af transporttiden. Trykning af visse tryksager kan i højere grad udflyttes, men der findes dog samtidig andre varetyper, hvor nærhed og service er afgørende, og de påvirkes derfor ikke af udenlandsk konkurrence. Selv om papir derudover er et vigtigt omkostningselement for trykkerierne, er det desuden en arbejdskraftintensiv industri, og arbejdskraftomkostningerne kan derfor være en endnu vigtigere faktor for udflytning. Kort sagt kan det ikke udelukkes, at importen af tryksager på coated finpapir vil stige, men det er ikke muligt at vurdere stigningen nøjagtigt eller vurdere, i hvilken grad dette kan spille ind på trykkeriproducenternes konkurrenceevne, og således hvilken direkte virkning, den måtte få for EU-trykkeriernes leverandører.
(484)
Det fremgår endvidere af de fremlagte oplysninger, at trykkerierne lider under strukturel overkapacitet, der fører til en vedvarende omstrukturering af sektoren. En af drivkræfterne for omstrukturering var også et behov for konsolidering af papirproducenterne i værdikæden. Det konstateres, at trykkeriernes eventuelle vanskeligheder i forbindelse med prisstigninger overvejende skyldes industriens egen strukturelle overkapacitet.
8.4.3. KONKLUSIONER OM BRUGERE
(485)
Ud fra ovenstående forekommer indvirkningen på brugerne i de to industrisektorer generelt begrænset, selv om nogle brugere sandsynligvis påvirkes negativt af foranstaltningerne over for importen fra Kina. Desuden påviste undersøgelsen ikke nogen betydelig indvirkning på brugere, som især købte papir fra andre kilder end Kina. De fleste trykkerier påstod derimod, at andelen af indkøb fra tredjelande fortsat er lav på grund af deres behov for korte leveringsfrister. Endelig skyldes trykkeriernes eventuelle vanskeligheder i forbindelse med prisstigninger industriens egen strukturelle overkapacitet.
(486)
Det blev også påstået, at foranstaltningerne ville forårsage en forsyningsmangel på markedet og længere leveringsfrister for brugerne.
(487)
De interesserede parter, der fremsatte påstanden om en mulig forsyningsmangel, fremlagde intet overslag herfor. Påstandene er under alle omstændigheder ikke understøttet af EU-producenternes kapacitetsudnyttelse, som var på 83 % i UP, hvilket efterlader en fri kapacitet på ca. 1 mio. ton. På dette grundlag er det usandsynligt, at der vil forekomme mangler.
(488)
Derfor blev det ud fra de tilgængelige oplysninger konkluderet, at indførelsen af udligningsforanstaltninger på importen af coated finpapir med oprindelse i Kina sandsynligvis ikke vil få en væsentlig negativ indvirkning for brugerne af den pågældende vare.
8.5. KONKLUSION VEDRØRENDE UNIONENS INTERESSER
(489)
Ud fra ovenstående bør det på grundlag af de tilgængelige oplysninger om Unionens interesser konkluderes, at der overordnet set ikke er tvingende grunde til ikke at indføre foranstaltninger over for importen af coated finpapir med oprindelse i Kina.
9. UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
9.1. SKADESTÆRSKEL
(490)
På baggrund af konklusionerne om subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres antisubsidieforanstaltninger for at hindre, at EU-producenterne forvoldes yderligere skade ved subsidieret import.
(491)
For at fastsætte omfanget af disse foranstaltninger blev de konstaterede subsidiemargener taget i betragtning såvel som den told, der kræves for at udligne den skade, som EU-producenterne har lidt, uden at overstige den konstaterede subsidiemargen.
(492)
Ved beregningen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af skadevoldende subsidiering, blev det fastslået, at enhver foranstaltning bør give EU-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Unionen, som det med rimelighed kan forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden subsidieret import.
(493)
Klageren anmodede om, at målfortjenesten skulle sættes til mindst 10 %, og baserede sine argumenter på en forventet fortjenstmargen, som anvendes af uafhængige rating-agenturer i deres klassifikationsmetoder, og rentabiliteten hos en producent, der er aktiv i et andet segment af papirproduktion, som ikke er påvirket af import fra Kina.
(494)
Den målfortjeneste, der er anført i klagen, og klagerens efterfølgende anmodning blev behandlet ud fra spørgeskemabesvarelserne og kontrolbesøgene hos de repræsentative EU-producenter. Det blev konstateret, at målfortjenesten bør afspejle de høje forudgående investeringsbehov og risici i denne kapitelintensive industri uden dumpingimport eller subsidieret import. Omkostningerne til investering i maskiner blev også taget i betragtning. Det blev derfor konstateret, at en fortjenstmargen på 8 % af omsætningen kunne anses for et passende minimum, som EU-producenterne kunne have forventet at opnå uden den skadevoldende subsidiering.
(495)
På dette grundlag blev der beregnet en ikke-skadevoldende pris for EU-producenterne på samme vare. Den ikke-skadevoldende pris blev fastsat ved at lægge ovennævnte fortjenstmargen på 8 % til produktionsomkostningerne.
(496)
Eksportsalget fra en virksomhed, der indgår i gruppen hos en samarbejdsvillig eksporterende producent, blev udelukket af de grunde, som er uddybet i betragtning 382.
(497)
Den nødvendige prisstigning blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning af den vejede gennemsnitlige importpris for hver varetype hos de eksporterende producenter fra Kina og den ikke-skadevoldende pris på varer, der solgtes af EU-producenterne på EU-markedet i UP. Forskelle som følge af denne sammenligning blev dernæst udtrykt som en procentdel af den gennemsnitlige cif-importværdi for de sammenlignede varetyper.
9.2. ENDELIGE FORANSTALTNINGER
(498)
I betragtning af ovenstående konklusion vedrørende subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 1, bør der indføres endelig udligningstold på importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina svarende til enten subsidie- eller skademargenen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told. I det foreliggende tilfælde bør toldsatsen derfor fastsættes på samme niveau som den konstaterede subsidiemargen.
(499)
Der gælder følgende skades- og subsidiemargener samt følgende foreslåede satser for den endelige udligningstold for Kina, udtrykt i cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
Eksporterende producent
Subsidiemargen
Skadesmargen
Udligningstold
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industripark) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
4 %
39,1 %
4 %
Alle andre virksomheder
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Hvad angår den parallelle antidumpingprocedure i medfør af grundforordningens artikel 24, stk. 1, andet afsnit, og artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (27), må ingen vare pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. Hvad angår subsidieordningerne, vedrører kun en ordning eksportsubsidier, jf. betragtning 235-245. Den relevante dumpingmargen for den pågældende samarbejdsvillige eksporterende producent justeres tilsvarende i den parallelle antidumpingundersøgelse. I lyset af reglen om den lavest mulige told, som anvendes i den parallelle antidumpingprocedure, og det konstaterede subsidiebeløb i denne undersøgelse, blev det for de øvrige subsidieordninger ikke fundet nødvendigt at undersøge, om og i hvilket omfang de samme subsidier udlignes to gange, når der samtidig indføres både antidumping- og udligningstold på den samme importerede vare.
(501)
De individuelle udligningstoldsatser i denne forordning er fastlagt på grundlag af resultaterne af denne undersøgelse. De afspejler således den situation, der konstateredes i forbindelse med undersøgelsen vedrørende ovennævnte virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på importen af varer med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af virksomhederne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i artikel 1 med navn og adresse, herunder enheder, som er forretningsmæssigt forbundet med de udtrykkeligt nævnte, kan ikke være omfattet af disse satser, men er underlagt tolden for »alle andre virksomheder«.
(502)
Alle anmodninger om anvendelse af en individuel udligningstoldsats for virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) bør omgående indgives til Kommissionen (28) med alle relevante oplysninger, især om ændringer i virksomhedens aktiviteter med hensyn til produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.
(503)
For at sikre en korrekt håndhævelse af udligningstolden bør resttolden ikke blot anvendes på de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke eksporterede til Unionen i undersøgelsesperioden.
10. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(504)
De interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænkes at anbefale indførelse af en endelig udligningstold på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til de offentliggjorte oplysninger. Der blev taget behørigt hensyn til parternes bemærkninger, og konklusionerne er, hvor det har været relevant, blevet ændret i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig udligningstold på coated finpapir, som er papir eller pap, der er coated på den ene side eller begge sider (undtagen kraftpapir eller kraftpap), i enten ark eller ruller og med en vægt på 70 g/m2 eller derover, dog højst 400 g/m2, og med en glans på mere end 84 (målt i henhold til ISO 2470-1), som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 og ex 4810 99 90 (Taric-kode 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 og 4810999020) med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
Den endelige udligningstold vedrører ikke ruller, der er egnet til rotationstryk. Ruller, der kan anvendes til rotationstryk, defineres som ruller, der, når de testes i henhold til ISO-testen ISO-standard 3783:2006 om fastlæggelse af papirets rivefasthed - en metode med accelereret hastighed med anvendelse af IGT-testeren (elektronisk model) - giver et resultat på under 30 N/m ved måling i papirets tværsnit og et resultat på under 50 N/m ved måling i løberetningen. Den endelige udligningstold vedrører heller ikke multiplekspapir og multiplekskarton.
2. Den endelige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Udligningstold
Taric-tillægskode
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industripark) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
4 %
B013
Alle andre virksomheder
12 %
B999
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. maj 2011.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 452/2011,
annettu 6 päivänä toukokuuta 2011,
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 15 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission, jäljempänä ’komissio’, ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1. VIREILLEPANO
(1)
Komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä17 päivänä huhtikuuta 2010 ilmoituksen (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, tukien vastaisen menettelyn vireillepanosta Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa unioniin.
(2)
Tukien vastainen menettely pantiin vireille 4 päivänä maaliskuuta 2010, kun eurooppalaisten hienopaperituottajien järjestö CEPIFINE, jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli tehnyt valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 25 prosenttia päällystetyn hienopaperin kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö päällystetyn hienopaperin tuetusta tuonnista ja tuesta johtuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi perusteeksi menettelyn aloittamiselle.
(3)
Ennen menettelyn aloittamista komissio ilmoitti perusasetuksen 10 artiklan 7 kohdan mukaisesti Kiinan viranomaisille saaneensa asianmukaisesti asiakirjanäytöllä vahvistetun valituksen, jonka mukaan Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuettu tuonti aiheuttaa merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Kiinan viranomaisia kehotettiin aloittamaan neuvottelut valituksen sisällön selvittämiseksi ja molemminpuolisesti tyydyttävään ratkaisuun pääsemiseksi. Kiinan viranomaiset hyväksyivät neuvottelutarjouksen, minkä jälkeen neuvotteluja järjestettiin. Neuvottelujen aikana ei päästy molempia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun. Kiinan viranomaisten huomautukset valitukseen sisältyvistä väitteistä, jotka koskivat järjestelmien tasoitustoimenpiteiden alaisuutta, otettiin kuitenkin asianmukaisesti huomioon. Kiinan viranomaisilta saatiin huomautuksia neuvottelujen jälkeen.
1.2. POLKUMYYNTIMENETTELY
(4)
Euroopan komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä18 päivänä helmikuuta 2010 ilmoituksen (3) polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanosta Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa unioniin.
(5)
Komissio otti 17 päivänä marraskuuta 2010 asetuksella (EU) N:o 1042/2010 (4) käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa.
(6)
Tässä tukien vastaisessa ja rinnakkaisessa polkumyynnin vastaisessa tutkimuksessa tehdyt vahinkoanalyysit ovat identtiset, koska unionin tuotannonalan määritelmä, edustavat unionin tuottajat sekä tutkimusajanjakso ovat samat kummassakin tutkimuksessa. Tästä syystä kummassa tahansa menettelyssä esitetyt vahinkoa koskevat huomautukset otettiin huomioon molemmissa menettelyissä.
1.3. MENETTELYN OSAPUOLET
(7)
Komissio ilmoitti menettelyn vireillepanosta virallisesti valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille Kiinassa sekä tuottajien järjestölle (paperiteollisuuden järjestö), asianomaisen maan edustajille sekä tiedossa oleville tuojille ja käyttäjille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(8)
Koska vientiä harjoittavia tuottajia, unionin tuottajia ja etuyhteydettömiä tuojia oli ilmeisen runsaasti, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 27 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä. Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, kaikkia vientiä harjoittavia tuottajia ja niiden tiedossa olevia paperiteollisuuden järjestöjä, kaikkia unionin tuottajia ja etuyhteydettömiä tuojia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksen mukaisesti perustiedot tarkasteltavana olevaan tuotteeseen (sellaisena kuin se on määriteltynä 2.1 jaksossa) liittyvästä liiketoiminnastaan 1 päivän tammikuuta 2009 ja 31 päivän joulukuuta 2009 väliseltä ajalta. Lisäksi kuultiin Kiinan viranomaisia.
(9)
Kuten 51 kappaleessa selitetään, kaksi kiinalaista vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Edellä esitetyn perusteella päätettiin, ettei kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista tarvitse valita otosta.
(10)
Otantaa ei pidetty tarpeellisena myöskään unionin tuottajien osalta (ks. 53 kappale).
(11)
Otantaa ei pidetty tarpeellisena myöskään etuyhteydettömien tuojien osalta (ks. 54 kappale).
(12)
Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille tiedossa oleville asianomaisille osapuolille ja kaikille muille osapuolille, jotka pyysivät lomakkeen lähettämistä vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa, eli valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, tuottajien järjestölle, asianomaisen maan edustajille sekä tiedossa oleville tuojille ja käyttäjille.
(13)
Vastauksia kyselylomakkeeseen ja muita huomautuksia saatiin kahdelta kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä, CEPIFINEltä, neljältä valituksen tehneeltä unionin tuottajalta ja yhdeltä muulta unionin tuottajalta, 13 etuyhteydettömältä tuojalta ja kauppiaalta, viideltä käyttäjältä ja yhdeltä painoteollisuuden järjestöltä.
(14)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki tuetun tuonnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien valtion viranomaisten ja yritysten toimitiloihin:
a)
Kiinan kansantasavallan viranomaiset
-
Kiinan kauppaministeriö, Beijing, Kiina
b)
Unionin tuottajat ja järjestö
-
CEPIFINE, Bryssel, Belgia
-
Sappi Fine Paper Europe, Bryssel, Belgia
-
LECTA Group (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Italia; CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Ranska; ja TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Espanja), Barcelona, Espanja
-
Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Italia, ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset Burgo Distribuzione srl, Milano, Italia, ja Ebix sa, Barcelona, Espanja
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Saksa
c)
Kiinassa toimivat vientiä harjoittavat tuottajat
1)
Sinar Mas Paper (Kiina) Investment Co Ltd, Asia Pulp & Paper Group (’APP’) -yrityksen holdingyhtiö
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiangin provinssi, Kiina
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiangin provinssi, Kiina
2)
Chenming Paper Group (’Chenming’)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
d)
Unionissa toimivat tuojat
-
Cartaria Subalpina, Torino, Italia
-
Paperlinx, Northampton, Yhdistynyt kuningaskunta.
1.4. TUTKIMUSAJANJAKSO JA TARKASTELUJAKSO
(15)
Tukia ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2009 ja 31 päivän joulukuuta 2009 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttava kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2006 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
2.1. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE
(16)
Tarkastelun kohteena on Kiinasta peräisin oleva päällystetty hienopaperi, joka on yhdeltä tai molemmilta puolilta päällystettyä paperia, kartonkia tai pahvia (lukuun ottamatta voimapaperia, -kartonkia ja -pahvia), joko arkkeina tai rullina, ja jonka paino on 70 g/m2 tai enemmän mutta enintään 400 g/m2 ja vaaleus enemmän kuin 84 (mitattuna standardin ISO 2470-1 mukaisesti) ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 ja ex 4810 99 90, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’ tai ’päällystetty hienopaperi’.
(17)
Päällystetty hienopaperi on korkealaatuista paperia ja kartonkia, jota yleensä käytetään luettavan materiaalin kuten viikkolehtien, katalogien, vuosikertomusten ja vuosikirjojen painamiseen. Tarkasteltavana oleva tuote sisältää sekä arkit että rullat, jotka soveltuvat käyttäväksi arkkipainokoneissa. Arkkipainokoneissa käytettäväksi soveltuvat rullat on suunniteltu leikattavaksi paloiksi ennen painoa, ja näin ollen niiden katsotaan olevan keskenään korvattavissa ja suorassa kilpailussa arkkien kanssa.
(18)
Tarkasteltavana olevan tuotteen piiriin eivät sisälly rullat, jotka soveltuvat käytettäväksi rullapainokoneissa. Rullapainokoneissa käytettäväksi soveltuvat rullat määritellään niiksi rulliksi, jotka - jos ne testataan IGT-pintalujuutta koskevan ISO-testistandardin ISO 3783:2006 (Determination of resistance to picking - Accelerated speed method using the IGT-type tester (electric model)) mukaisesti - antavat tulokseksi alle 30 N/m, kun mittaus tehdään paperin poikkisuunnassa (CD), ja tulokseksi alle 50 N/m, kun mittaus tehdään konesuunnassa (MD). Rullapainokoneissa käytettävät rullat syötetään yleensä suoraan painokoneisiin eikä niitä leikata etukäteen, toisin kuin arkkipainokoneissa käytettävät rullat.
(19)
Yksi osapuoli väitti, että tuote oli määritelty liian suppeasti tutkimuksessa ja että päällystetyn hienopaperin rullat, jotka soveltuvat käytettäväksi rullapainokoneissa, olisi pitänyt ottaa tutkimukseen mukaan. Väitettiin, että rullapainokoneissa käytettävillä rullilla ja rullilla, jotka sisältyvät tämän tutkimuksen piiriin (leikattavat rullat ja arkit), on samat tekniset ja fyysiset perusominaisuudet eivätkä ne erotu toisistaan. Lisäksi väitettiin, että molempia käytetään korkealaatuiseen painamiseen, minkä vuoksi ne ovat jossakin määrin keskenään vaihdettavissa.
(20)
Edellä esitetyn väitteen vastaisesti tutkimuksessa kuitenkin vahvistettiin, että rullapainokoneissa ja arkkipainokoneissa käytettävillä papereilla on erilaisia teknisiä ja fyysisiä ominaisuuksia, kuten kosteus ja jäykkyys. Tutkimuksessa vahvistettiin myös, että 18 kappaleessa esitetyt tekniset ominaisuudet pätevät ainoastaan rulliin, joita voidaan käyttää rullapainokoneissa. Näiden erojen vuoksi rullapainokoneissa ja arkkipainokoneissa käytettävää paperia ei voida käyttää samoissa painokoneissa, minkä vuoksi ne eivät ole keskenään vaihdettavissa. Kaikki osapuolet olivat samaa mieltä siitä, että nämä kaksi paperilajia erottuvat toisistaan pintalujuuden ja vetolujuuden suhteen.
(21)
Lisäksi kyseinen osapuoli väitti, että asiakkaat pitävät arkkien, leikattavien rullien ja rullapainokoneissa käytettävien rullien muodossa olevan päällystetyn hienopaperin markkinoita yksinä markkinoina, joiden jakelukanavat ovat samat. Erilaiset tekniset ominaisuudet tulevat esiin vain vähäisinä hintaeroina tuoteryhmien välillä.
(22)
Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että näitä kahdentyyppisiä rullia ei voida vaihtaa keskenään myöskään taloudelliselta kannalta, koska rullapainokoneisiin tarkoitettuja rullia käytetään suurimittaisiin painotöihin, ne valmistetaan yleensä tilauksesta ja edellyttävät oikea-aikaista toimitusta, minkä vuoksi välittäjät eivät varastoi näitä tuotteita vaan ne toimitetaan suoraan loppukäyttäjille, eli niitä myös myydään eri jakelukanavien kautta kuin arkkipainoon käytettäviä rullia. Erilaiset tuotantoprosessit ja mittakaavaedut painoprosessissa tulevat esiin selkeinä hintaeroina.
(23)
Lisäksi rullapainokoneissa käytettäviä rullia ei tuotu lainkaan Kiinasta tarkastelujaksolla. Voidaan myös pitää epätodennäköisenä, että näitä tuotteita tuotaisiin jatkossakaan, koska niiden hankkiminen kaukaa ei ole taloudellisesti kannattavaa edeltävässä kappaleessa mainituista syistä.
(24)
Tällä perusteella väitteet hylättiin.
(25)
Sama osapuoli väitti, että pintalujuus ei ole asianmukainen tekninen ominaisuus, jonka perusteella tuotteet voitaisiin erottaa, koska testi on yleisluonteinen ja testituloksiin voi lisäksi vaikuttaa testatun paperin kosteuspitoisuus. Osapuoli väitti vielä, että joidenkin muiden sen omassa laboratoriossa tehtyjen, unionin tuottajien tuottamien rullapainokoneissa käytettävien rullien pintalujuutta mittaavien testien perusteella voidaan nähdä, että nämä tuotteet eivät kuulu tämänhetkiseen tuotteen määritelmään, mikä osoittaa, että pintalujuutta koskeva kriteeri ei sovellu rullapainokoneissa ja arkkipainokoneissa käytettävän päällystetyn hienopaperin erottamiseksi. Tämän perusteella kyseinen osapuoli väitti, että rullapainokoneissa käytettävät rullat jätettiin pois tutkimuksesta mielivaltaisin perustein.
(26)
Osapuoli ei esittänyt mitään näyttöä tukemaan väitettä, jonka mukaan paperin kosteuspitoisuus saattaa tehdä ISO 3783:2006 -testistandardin mukaisista testituloksista epäluotettavia.
(27)
Vientiä harjoittavan tuottajan esittämät tutkimustulokset koostuivat sen omassa laboratoriossa tehdyn testin tulosten tiivistelmästä. Mikä tärkeintä, tuloksia ei annettu muiden asianomaisten osapuolten, erityisesti unionin tuotannonalan, tutkittavaksi ja kommentoitavaksi, eikä vientiä harjoittava tuottaja toimittanut tarkoituksenmukaista ei-luottamuksellista yhteenvetoa useista pyynnöistä huolimatta.
(28)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen vientiä harjoittava tuottaja ei toimittanut tarkempia tietoja, joiden avulla olisi voitu arvioida testin luotettavuutta. Koska testistä ei toimitettu ei-luottamuksellista versiota, yritykset, joiden rullapainokoneissa käytettäviä rullia väitetysti testattiin, eivät voineet vastata testin päätelmiin. Komissio ei voinut näin ollen objektiivisesti tarkastaa, olivatko toimitetut testitulokset luotettavia ja oikeita ja voitaisiinko niitä hyödyntää tutkimuksessa. Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella testin objektiivisuutta ja luotettavuutta pidettiin riittämättömänä, koska mikään luotettava taho ei pystynyt tarkastamaan luottamuksellisesti toimitettuja tietoja.
(29)
Havainnoista ilmoittamisen jälkeen sama vientiä harjoittava tuottaja esitti tulokset toisesta, ulkoisella testauslaboratoriolla teettämästään tutkimuksesta, ja toisti väitteensä, jonka mukaan rullapainokoneissa käytettävät rullat oli mielivaltaisesti jätetty tutkimuksen ulkopuolelle. Testiraportissa todettiin, että pintalujuutta oli mitattu 25 näytteellä rullapainokoneissa käytettävistä rullista, jotka vientiä harjoittava tuottaja oli toimittanut laboratoriolle ja joiden se oli ilmoittanut olevan näytteitä unionin tuottajien tuottamasta paperista. Raportin mukaan mikään testatuista papereista ei täyttänyt molempia 18 kappaleessa tarkoitettuja kriteereitä.
(30)
Testiraportin tarkastelusta kävi ilmi, että ensinnäkin ulkoisen laboratorion testiraportti liittyi enimmäkseen tuotteisiin, joiden osalta tulokset eivät olleet relevantteja, koska valtaosa testatuista näytteistä oli itse asiassa muita kuin rullapainokoneisiin tarkoitettuja rullia, ja toiseksi testiraportti liittyi tuotteisiin, joita ei ollut riittävästi yksilöity, sillä testiraportin perusteella ei pystytty varmistamaan, oliko testattu paperi tarkoitettu arkkipainoon vai rullapainokoneisiin, koska raportissa kuvattua paperimerkkiä on olemassa molemmissa formaateissa. Testiraportti ei tarjonnut myöskään varmuutta siitä, että ilmoitetut näyterullat olivat itse asiassa niitä, jotka testattiin.
(31)
Valituksen tekijä otti kantaa ulkoisen laboratorion testiraporttiin toimittamalla tulokset testistä, jonka yksi unionin tuottaja suoritti samoilla rullapainokoneisiin tarkoitettujen rullien näytteillä, jotka ulkoinen laboratorio oli väitetysti testannut. Tästä testistä saatiin erilaiset tulokset. Valituksen tekijän mukaan erot johtuivat mahdollisesti erilaisista testausolosuhteista eli mahdollisesta ISO-standardin 3783:2006 vastaisuudesta; kyseessä on standardi, jonka mukaisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa esitetty pintalujuus olisi mitattava.
(32)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen vientiä harjoittava tuottaja kyseenalaisti komission puolueettomuuden, kun se hylkäsi ulkoisen laboratorion testitulokset. Se väitti, että kyseessä oli riippumattoman asiantuntijan tekemä sokkotesti, joka tehtiin asiaa koskevien ISO-standardien mukaisesti. Se toimitti johtajansa valaehtoisen todistuksen, jossa selvitettiin testauksessa käytettyjen näytteiden hankintaprosessia, testauksen riippumattomuuden, oikeellisuuden ja edustavuuden todistamiseksi.
(33)
Ensinnäkin on todettava, että komissio ei missään vaiheessa kyseenalaistanut ulkoisen laboratorion testiraportin puolueettomuutta, ja tältä osin on merkityksetöntä, että testaus tehtiin sokkona. Epäilyksiä esitettiin testattujen näytteiden valintaan ja alkuperään liittyvistä takeista eikä niinkään itse testistä. Vientiä harjoittavan tuottajan väitteet eivät poistaneet näitä epäilyksiä, koska ne olivat puutteellisia ja epäselviä useilta osin, esimerkiksi muiden tuotteiden kuin rullapainokoneissa käytettävien rullien testiin sisällyttämisen väitettiin aiheutuneen hallinnollisista virheistä tai toimittajien virheistä näiden toimittaessa mahdollisesti vääriä näytteitä.
(34)
Koska testattujen tuotteiden alkuperästä eikä näytteistä ollut täyttä selvyyttä ja eri osapuolten testitulokset olivat ristiriitaisia, pääteltiin, että kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan puolesta toimineen ulkoisen laboratorion toimittama testiraportti ei osoittanut yksiselitteisesti, että pintalujuustesti ei sovellu erottamaan toisistaan rullapainokoneissa käytettävää päällystettyä hienopaperia ja arkkipainokoneissa käytettävää päällystettyä hienopaperia. Testiraportti ei näin ollen osoittanut, että rullapainokoneissa käytetty päällystetty hienopaperi oli mielivaltaisesti suljettu pois tutkimuksesta.
(35)
Pintalujuuden soveltuvuudesta rullapainokoneissa käytettävien rullien erotteluperusteena on muistettava, että tuotteen määritelmässä nämä kaksi tuoteryhmää on erotettu toisistaan mm. tuotteen käyttötarkoituksen perusteella eli sillä perusteella, sopiiko tuote käytettäväksi arkkipainossa vai rullapainokoneissa, mitä määrittävät niiden painokoneiden vaatimukset, joissa niitä käytetään, esimerkiksi pintalujuusominaisuudet. On vielä huomattava, että pintalujuus on vain yksi ominaisuuksista, joka erottaa rullapainokoneissa käytettävän päällystetyn hienopaperin arkkipainossa käytetystä päällystetystä hienopaperista; 18 ja 20 kappaleessa esitetään muita kriteereitä, joita kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei ole kiistänyt. Yksi osapuoli väitti, että kosteus, sellaisena kuin se on määriteltynä 20 kappaleessa, ei ole erillinen perusominaisuus, joka erottaa tuotteita toisistaan. Muut osapuolet esittivät tutkimuksen aikana kuitenkin eriäviä väitteitä tältä osin. Joka tapauksessa havaittiin, että jäykkyys ja pintalujuus ovat merkityksellisimpiä tekijöitä.
(36)
Vastineessaan valituksen tekijä tunnusti, että saattaa olla rullia, jotka eivät täysin täytä kaikkia 18 kappaleessa tarkoitettuja pintalujuuden kriteereitä mutta joita voitaisiin silti käyttää rullapainokoneissa. Se kuitenkin pysyi kannassaan, jonka mukaan pintalujuus on ainoa testi, jolla voidaan varmasti tunnistaa, että rulla soveltuu rullapainokoneisiin, eli jos rulla täyttää 18 kappaleessa tarkoitetut pintalujuuskriteerit, se on varmasti tarkoitettu rullapainokoneeseen.
(37)
Pintalujuutta koskevien väitteidensä tueksi vientiä harjoittava tuottaja viittasi yhden valituksen tekijänä olleen unionin tuottajan esittämiin väitteisiin Yhdysvalloissa tehdyissä tukien ja polkumyynnin vastaisissa tutkimuksissa, joissa unionin tuottaja väitteen mukaan tunnusti, että rullapainokoneissa käytettäviä rullia ei voida erottaa pintalujuustestin tai minkään muun mittauksen perusteella.
(38)
Valituksen tekijä kiisti nämä vientiä harjoittavan tuottajan väitteet ja totesi, että päinvastoin kuin oli väitetty, Yhdysvalloissa tapahtuneesta käsittelystä seuraa, että rullapainokoneissa käytetty paperi voidaan selvästi erottaa päällystetystä hienopaperista.
(39)
Ensinnäkin on huomattava, että vientiä harjoittavan tuottajan tarkoittamat lausunnot esitettiin tutkimuksissa, jotka tehtiin eri lainkäyttöalueella, ja niiden esittäjinä olivat eri osapuolet kuin tässä menettelyssä. Toiseksi Yhdysvaltojen viranomaiset päättelivät kyseisissä tutkimuksissa, että arkkipainoon käytettävän päällystetyn hienopaperin ja rullapainokoneissa käytettävien rullien välillä oli selvä ero. Arkkipainokoneissa käytettäviä rullia pidettiin puolivalmiina tuotteina, kun taas rullapainokoneisiin soveltuvia rullia ei pidetty tarkasteltavana olevana tuotteena. Yhdysvaltojen viranomaiset eivät nimenomaisesti määritelleet rullapainokoneissa käytettäviä rullia tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmässään. Tästä syystä pintalujuutta koskeva kriteeri ei ollut merkityksellinen tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmässä kyseisissä tutkimuksissa.
(40)
Edellä esitettyjen huomautusten perusteella vahvistettiin, että tekninen ominaisuus ”pintalujuus” on luotettava ominaisuus, jolla voidaan kuvata rullapainokoneissa käytettäväksi soveltuvaa päällystettyä hienopaperia.
(41)
Esitetyistä huomautuksista on kuitenkin myös käynyt ilmi, että on olemassa rullia, joita voidaan käyttää rullapainokoneissa, vaikka ne eivät täytäkään täysin kaikkia pintalujuuskriteereitä. Tästä syystä katsottiin, että on tarpeen täsmentää edelleen rullapainokoneisiin soveltuvien rullien määritelmää.
(42)
Jotta saataisiin lisäkriteereitä, joiden perusteella voitaisiin erottaa rullapainokoneisiin tarkoitetut rullat, jotka eivät täytä kaikkia pintalujuuskriteereitä, valituksen tekijä ehdotti, että rullaa, joka ei täysin täytä pintalujuustestiä mutta jonka hylsyn sisämitta on alle 80 mm, olisi pidettävä rullapainokoneeseen tarkoitettuna rullana.
(43)
Kiinan viranomaiset ja vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että hylsyn sisämitan lisääminen uutena tekijänä tuotteen määritelmään tarkoittaa rullapainokoneisiin tarkoitettujen rullien eli tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän tarkistamista. Ne myös väittivät, että hylsyn sisämitta ei ole soveltuva kriteeri, koska on olemassa rullapainokoneisiin tarkoitettuja tullia, joiden hylsyn sisämitta on yli 80 mm, ja arkkipainokoneisiin tarkoitettuja rullia, joiden hylsyn sisämitta on alle 80 mm.
(44)
Komissio pyrki määrittelemään tarkemmin rullapainokoneissa soveltuviksi käytettävät rullat ja selkeyttämään määritelmää, jotta tarkasteltavana oleva tuote ja muut tuotteet olisivat vieläkin selvemmin erotettavissa toisistaan ja jotta toimenpiteiden kiertämismahdollisuus saataisiin minimoitua. Näyttö, joka toimitettiin hylsyn sisämitan soveltuvuudesta määritelmän vaihtoehtoiseksi kriteeriksi, kuitenkin osoitti, että kriteeri saattaisi johtaa siihen, että tarkasteltavana oleva tuote eli rullapainokoneisiin tarkoitetut rullat, joiden hylsyn sisämitta on alle 80 mm, jäisi toimenpiteen ulkopuolelle. Sen vuoksi tämä kriteeri hylättiin rullapainokoneissa soveltuvaksi käytettävien rullien määrittelemiseksi.
(45)
Edellä esitetty ei rajoita sen menetelmän luotettavuutta, jonka mukaisesti rullapainokoneissa käytettävät rullat on suljettu tutkimuksen ulkopuolelle, kuten kiinalainen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä väitti.
(46)
Tutkimuksen aikana jotkin osapuolet väittivät myös, että monikerroksista paperia ja monikerroksista kartonkia, sellaisina kuin ne on määritelty kappaleessa 47, ei pitäisi ottaa mukaan tutkimukseen. Niiden mukaan monikerroksisella paperilla ja monikerroksisella kartongilla on erilaiset fyysiset ominaisuudet, kuten monikerroksisuus, suurempi jäykkyys ja alempi tiheys, ja erilaiset loppukäyttötavat, koska niitä käytetään yleensä taivekartongeissa ja pakkaustarkoituksiin. Osapuolet väittivät vielä, että yksikerroksinen ja monikerroksinen paperi ja kartonki on helppo erottaa toisistaan fyysisen ulkomuodon perusteella.
(47)
Monikerroksiset paperit ja monikerroksiset kartongit, sellaisina kuin ne on määritelty harmonoidun järjestelmän alanimikettä 4805 koskevissa selittävissä huomautuksissa, ovat tuotteita, jotka on saatu puristamalla yhteen vähintään kaksi kosteasta sellusta koostuvaa kerrosta, joista ainakin yhdessä on muista poikkeavia ominaisuuksia. Erot voivat johtua käytetystä sellusta (esim. kierrätysjäte) tai tuotantomenetelmästä (esim. mekaaninen tai kemiallinen) taikka jos sellu on samanlaista ja on tuotettu samalla menetelmällä, prosessointiasteesta (esim. valkaisematon, valkaistu tai värjätty).
(48)
Tutkimus osoitti, että monikerroksisella paperilla ja kartongilla on itse asiassa jotakin erilaisia fyysisiä ja teknisiä ominaisuuksia: ne koostuvat erityisesti useista sellukerroksista, jotka lisäävät jäykkyyttä. Monikerroksista paperia ja kartonkia tuotetaan eri valmistusmenetelmällä, joka edellyttää erilaista paperikonetta kuin päällystetyn hienopaperin valmistus, koska valmistusprosessissa useita sellukerroksia kerrostetaan yhdeksi tuotteeksi. Monikerroksisella paperilla ja kartongilla on lisäksi eri käyttötarkoituksia (pääasiassa pakkaukset) verrattuna päällystettyyn hienopaperiin, jota käytetään esimerkiksi korkealaatuisten mainosmateriaalien ja aikakauslehtien painamiseen. Tämän vuoksi katsotaan, että monikerroksinen paperi ja kartonki, sellaisena kuin se on määriteltynä 47 kappaleessa, ei kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään. Näin ollen CN-koodit, jotka kattavat monikerroksisen paperin ja kartongin tuonnin, jätetään tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
(49)
Yksi kiinalainen tuottaja väitti vielä, että nk. kartonki olisi jätettävä pois tutkimuksesta, koska se ei kuulu hienopaperin (päällystetyn tai ei) määritelmään sen painoon, paksuuteen ja jäykkyyteen liittyvien väitettyjen eroavaisuuksien vuoksi. Havaittiin, että termiä ’kartonki’ käytetään yleensä paperista, jonka valmistusosat tekevät siitä yleisesti painavampaa, eli kartonki määritellään tavallisesti paperiksi, jonka peruspaino on yli 224 g/m2. Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että painoerolla ei ole muihin fyysisiin ja teknisiin ominaisuuksiin eikä käyttötarkoituksiin sellaista merkittävää vaikutusta, joka erottaisi sen tarkasteltavana olevasta tuotteesta. On myös muistettava, että kaikki päällystetyn hienopaperin lajit, joiden paino on 70 g/m2 tai enemmän mutta enintään 400 g/m2, sisällytettiin nimenomaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään (ks. 16 kappale). Sen vuoksi katsotaan, että kartonki kuuluu osana tarkasteltavana olevaan tuotteeseen.
2.1.1 SAMANKALTAINEN TUOTE
(50)
Tarkasteltavana olevalla tuotteella sekä Kiinan kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä tuotteella samoin kuin unionin tuotannonalan unionissa tuottamalla ja myymällä tuotteella havaittiin olevan samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötavat. Tämän vuoksi niitä pidetään perusasetuksen 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
3. OTANTA
3.1. KIINALAISIA VIENTIÄ HARJOITTAVIA TUOTTAJIA KOSKEVA OTANTA
(51)
Vain kaksi kiinalaista vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää ilmoittautui ja vastasi vireillepanoilmoituksessa esitettyyn otantatietopyyntöön. Yksi ryhmä (Chenming) edustaa kahta etuyhteydessä olevaa vientiä harjoittavaa tuottajaa ja toinen ryhmä (APP) neljää etuyhteydessä olevaa vientiä harjoittavaa tuottajaa. Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat vastaavat tarkasteltavana olevan tuotteen koko viennistä Kiinasta unioniin. Näissä oloissa komissio päätti, ettei kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista tarvitse tehdä otosta.
(52)
Neljästä etuyhteydessä olevasta APP-ryhmän vientiä harjoittavasta tuottajasta kahden havaittiin tuottavan vain monikerroksista kartonkia, jota tarkoitettiin 47 kappaleessa. On siis muistettava, että pääteltiin, että monikerroksinen kartonki olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa. On myös muistettava, että monikerroksinen kartonki jätettiin tuotteen määritelmän ulkopuolelle rinnakkaisessa polkumyyntimenettelyssä. Sen vuoksi päätellään, että tämä menettely ei koske niitä kahta etuyhteydessä olevaa vientiä harjoittavaa tuottajaa, joiden havaittiin tuottavan pelkästään monikerroksista kartonkia. Sen vuoksi tässä asetuksessa esitetyt havainnot eivät perustu niiltä saatuihin tietoihin.
3.2. UNIONIN TUOTTAJIEN OTANTA
(53)
Koska unionin tuottajia on mahdollisesti paljon, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 27 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä. Toimitettujen tietojen tarkastelun jälkeen ja koska vain neljä unionin tuottajaa ilmoittautui vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa, päätettiin että otanta ei ole tarpeen. Näiden neljän tuottajan katsottiin edustavan (ne kattoivat 61 prosenttia kokonaistuotannosta) unionin tuotannonalaa sellaisena kuin se on määritelty 372 kappaleessa. Näiden neljän yrityksen toimittamat tiedot tarkastettiin paikan päällä ja niitä käytettiin mikroindikaattoreissa, kuten 386 kappaleessa selitetään.
3.3. ETUYHTEYDETTÖMIEN TUOJIEN OTANTA
(54)
Koska tuojia on mahdollisesti paljon, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 27 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä. Toimitettujen tietojen perusteella ja yhteistyöhalukkuutensa ilmaisseiden tuojien harvalukuisuuden vuoksi otantaa ei kuitenkaan pidetty tarpeellisena.
4. TUEN MYÖNTÄMINEN
4.1. ALUSTAVAT HUOMIOT
(55)
Sekä Kiinan viranomaiset että neljä kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa toimittivat vastauksia kyselylomakkeeseen ja hyväksyivät niiden toimitiloihin tehtävät tarkastuskäynnit vastausten varmentamiseksi.
(56)
Kun Kiinan viranomaiset olivat toimittaneet vastaukset kyselylomakkeeseen, komissio lähetti niille kolme vastausten puutteista ilmoittavaa kirjettä sekä tarkastuskäyntejä edeltävän kirjeen. Komissio antoi Kiinan viranomaisille runsaasti aikaa huomautusten laatimista ja toimittamista varten, silloin kun sitä pyydettiin ja se oli perusteltua. Kiinan viranomaisille myönnettiin huomattavia määräajan pidennyksiä: kahden viikon pidennys kyselylomakkeeseen vastaamista varten, minkä ansiosta vastausten toimittamisen kokonaismääräaika oli 49 päivää, ja kolmen viikon pidennys ensimmäiseen puutteista ilmoittavaan kirjeeseen vastaamista varten, minkä ansiosta kokonaismääräaika oli 40 päivää.
(57)
Ennen toimitiloihin tehtävää tarkastuskäyntiä Kiinan viranomaiset pyysivät komissiolta lisätietoja kirjallisesti, erityisesti luetteloa kaikista kysymyksistä, joita tarkastuskäynnillä aiotaan kysyä, sekä luetteloa niistä viranomaisista, joiden odotettiin osallistuvan toimitiloihin tehtävään tarkastuskäyntiin. Viranomaiset väittivät, että ilman näitä komissio ei täyttäisi WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevassa sopimuksessa, jäljempänä ’tukisopimus’, ja etenkään sen liitteessä VI olevassa 8 kappaleessa määriteltyjä velvollisuuksiaan tutkivana viranomaisena. Kiinan viranomaiset totesivat lisäksi, että elleivät ne saa tällaisia tietoja, ne eivät pysty takaamaan tarkastuskäynnin tuloksia.
(58)
Komission on valitettavasti oltava eri mieltä Kiinan viranomaisten pyynnöstä. Komissio on täyttänyt kaikki tukisopimuksen liitteessä VI olevan 8 kappaleen samoin kuin perusasetuksen 26 artiklan asiaa koskevat edellytykset. Kiinan viranomaisille lähetettiin yksityiskohtainen tarkastuskäyntiä edeltävä kirje, jossa vahvistettiin ohjelma (tarkastuskäynnin päivät ja kunakin päivänä keskustelun kohteena olevat tukijärjestelmät) ja pyydettiin asianomaisista järjestelmistä vastaavien viranomaisten sekä Kiinan viranomaisten huomautusten laatimiseen osallistuneiden virkamiesten läsnäoloa. Lisäksi komissio selitti ennen tarkastuskäyntejä, että ainoastaan Kiinan viranomaiset tietävät viranomaiset, jotka vastaavat tutkimuksen kohteena olevista järjestelmistä, ja virkamiehet, joilla on parhaat edellytykset osallistua tarkastuskäyntiin ja vastata kysymyksiin. Yksittäisiä kysymyksiä sisältävästä luettelosta komissio selitti ennen tarkastuskäyntiä ja sen aikana, että WTO:n sopimuksissa tai EU-lainsäädännössä ei tällaista luetteloa edellytetä ja että tutkimuksen tarkoituksena on tarkistaa Kiinan viranomaisten vastaukset kyselylomakkeeseen ja asiaan liittyvät lisähuomautukset, minkä vuoksi tarkastuksessa seuraillaan näiden asiakirjojen rakennetta. Komissio pyrkii saamaan ja selventämään lisätietoja, joita tarvitaan käynnissä olevaa menettelyä varten, mutta kysymysten täsmällinen muotoilu riippuu Kiinan viranomaisten vastauksista, joita ne toimittavat vastaustensa alustavan tarkastuksen yhteydessä. Kiinan viranomaisille selvitettiin myös ennen toimitiloihin tehtävää tarkastuskäyntiä, että kieltäytyminen tarvittavien tietojen antamisesta tai tutkivan viranomaisen auttamisesta näiden varmistaessa tietoja, joita pidetään tarpeellisina menettelyn kannalta, saattaa horjuttaa vakavasti tutkimusprosessia. Kiinan viranomaisia muistettiin myös perusasetuksen 28 artiklan säännösten seurauksista.
(59)
Kiinan kauppaministeriön toimitiloihin Beijingissä tehdyn tarkastuskäynnin aikana komissio pyrki perusasetuksen 11 ja 26 artiklan säännösten mukaisesti tarkistamaan toimitetut tiedot niiden tausta-asiakirjojen perusteella, joita oli käytetty Kiinan viranomaisten vastauksen laatimiseen. Tätä tehdessään komissio päätyi alustavasti siihen, että kyselylomakkeen vastauksia ei pystytä asianmukaisesti tarkistamaan käytettävissä olevien tietojen ja tausta-asiakirjojen puutteen vuoksi. Joitakin tietoja ei lisäksi toimitettu lainkaan, vaikka niitä nimenomaisesti pyydettiin, ja joihinkin kysymyksiin ei vain vastattu. Kiinan viranomaisille on ilmoitettu perusasetuksen 28 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisista yhteistyöstä kieltäytymisestä aiheutuvista seuraamuksista.
(60)
Kiinan viranomaiset väittivät, että tutkivan viranomaisen olisi määritettävä tietojen tarve kohtuullisella tavalla niin, ettei oikeuksia käytetä väärin. Lisäksi väitettiin, että vaikka joitakin tietoja ei pidetäkään ihanteellisina kaikilta osin, niitä ei pitäisi jättää huomiotta. Edellä esitetyn perusteella Kiinan viranomaiset totesivat, että ne olivat toimineet yhteistyössä parhaan kykynsä mukaan ja että niiden kyselylomakevastaukset olivat täydellisiä. Ne myös väittivät, että toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikataulu oli heikosti suunniteltu, koska tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessä ei tuotu selvästi esille, mitä aiottiin tarkastaa, eikä komissio tehnyt erillisiä tarkastuskäyntejä jokaiseen viranomaisyksikköön. Lisäksi todettiin, että komissio asetti Kiinan viranomaisille kohtuuttoman rasitteen pyytämällä asiaan kuulumattomia ja tarpeettomia tietoja.
(61)
Tarkastuskäynnin aikataulun osalta on muistettava, että Kiinan viranomaiset hyväksyivät tarkastuskäynnin ajankohdan, aikataulun ja tarkastuskohteet. Tarkastuskäynnin ajankohdasta neuvoteltiin elokuussa 2010. Komissio ehdotti alun perin tarkastuskäynnin ajankohdaksi lokakuun 2010 ensimmäistä viikkoa ja muutti ehdotustaan myöhemmin kahdesti Kiinan pyynnöstä, ensin lokakuun 2010 toiselle viikolle ja lopuksi lokakuun 2010 kolmannelle viikolle. Tämän vuoksi valitukset tarkastuskäynnin aikataulusta ovat perusteettomia, koska komissio teki kaikkensa toteuttaakseen kaikki Kiinan viranomaisten asianmukaisesti perustellut pyynnöt. Pyydetyistä tiedoista on huomattava, että Kiinan viranomaiset eivät missään vaiheessa kyseenalaistaneet kyselylomakkeen muotoa tai tapaa, jolla tietoja pyydettiin. Kiinan kauppaministeriö toimitti Kiinan viranomaisten puolesta kyselylomakevastauksen ja myöhemmät huomautukset. Komissio pyysi tietoja, joita pidettiin tarpeellisina edustavien päätelmien tekemiseksi, ja pyysi johdonmukaisesti samoja tietoja tutkimusprosessin aikana ja pyysi Kiinan viranomaisia selittämään toimitettuja tietoja ja niiden vaikutuksia tutkimuksen kohteena oleviin järjestelmiin.
4.2. ERITYISET JÄRJESTELMÄT
(62)
Valitukseen sisältyvien tietojen ja komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella tutkittiin seuraavia järjestelmiä, joissa viranomaiset esitettyjen väitteiden mukaan olivat myöntäneet vientitukea:
I
Edulliset lainajärjestelyt päällystetyn paperin tuotantoyrityksille
II
Tulovero-ohjelmat
-
Huipputeknologian tai uuden teknologian yrityksiksi tunnustettujen yritysten edullinen verokohtelu
-
Tutkimus- ja kehittämistoiminnan edullinen verokohtelu
-
Osinkojen vapautus valintakelpoisten kotimaisten yritysten välillä
III
Välillisiä veroja ja tuontitariffeja koskevat ohjelmat
-
Tuotujen laitteiden alv- ja tariffivapautus
-
Kotimaassa tuotettujen laitteiden alv-alennukset
-
Vapautus kaupungin kunnossapito- ja rakentamisveroista sekä koulutuslisistä ulkomaisrahoitteisille yrityksille
IV
Avustusohjelmat
-
Kuuluisat tuotemerkit
-
Ulkomaisten investointihankkeiden erityiskannustusrahastot
-
Polkumyyntimenettelyn vastaajien avustus
-
Shouguangin teknologian uudistusavustus
-
Suzhoun teollisuuspuiston immateriaalioikeuksien rahasto
-
Huipputeknologian kehitysrahaston tuki
-
Suzhoun teollisuuspuistolta saatu avustus kasvun ylläpitämiseksi
-
Erityisrahasto Jiangsun provinssissa sijaitsevan Taihu-järven saastuneen veden käsittelyä varten
-
Erityisrahasto Suzhoun teollisuuspuiston energiansäästöä varten
-
Erityisrahasto Suzhoun kunnan alueella tärkeimpien saastuttajien kokonaispäästöjen vähentämiseksi
-
Tuki veden säästämistä ja päästöjen vähentämistä varten
-
Suzhoun ympäristönsuojeluviraston myöntämä ympäristönsuojeluavustus
-
Energiansäästöavustus Shouguangissa
V
Valtion tarjoamat tavarat ja palvelut riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
-
Maankäyttöoikeuksien tarjoaminen
-
Paperinvalmistuskemikaalien tarjoaminen
-
Sähkön tarjoaminen.
4.2.1 EDULLISET LAINAJÄRJESTELYT PÄÄLLYSTETYN PAPERIN TUOTANTOYRITYKSILLE
a) Johdanto
(63)
Tarkasteltavana olevan tuotteen kiinalaisten tuottajien väitetään saavan etua valtion poliittisten pankkien ja valtion omistamien liikepankkien myöntämistä matalakorkoisista lainoista, jotka perustuvat Kiinan viranomaisten rahoitustukipolitiikkaan, jonka tarkoituksena on kannustaa ja tukea paperiteollisuuden kasvua ja kehitystä Kiinassa. Kuten viisivuotissuunnitelmat ja teollisuuspolitiikka osoittavat, pankkijärjestelmästä on myönnetty edullisia rahoitusjärjestelyitä paperiteollisuudelle.
b) Käytettävissä olevat tiedot
(64)
Komissio pyrki tutkimaan päällystetyn paperin tuotantoyrityksiä luotottavaa pankkia valitukseen sisältyvien tietojen perusteella. Tätä varten pidettiin tarpeellisena pyytää Kiinan viranomaisia toimittamaan kyselylomakevastauksessaan ja myöhemmissä yhteydenotoissaan tarkkoja tietoja valtion suunnitelmista ja projekteista, joilla kannustetaan ja tuetaan Kiinan paperiteollisuuden kehittämistä. Nämä suunnitelmat ja projektit olivat seuraavia:
-
Kiinan talouden ja sosiaalisen kehittämisen 10. viisivuotissuunnitelma, jäljempänä ’10. viisivuotissuunnitelma’,
-
paperiteollisuuden 10. viisivuotissuunnitelma, jäljempänä ’paperiteollisuussuunnitelma’,
-
kansallisen metsä- ja paperiteollisuuden integrointiprojektin laatimista koskeva 10. viisivuotissuunnitelma ja vuoden 2010 erityissuunnitelma, jäljempänä ’integrointiprojekti’,
-
valtioneuvoston päätös nro 40 teollisuuden rakennemuutoksien edistämistä koskevien tilapäisten määräysten täytäntöönpanosta, jäljempänä ’päätös nro 40’,
-
teollisuuden rakennemuutoksia koskeva hakemistoluettelo, jäljempänä ’hakemistoluettelo’,
-
kansallisen talous- ja sosiaalipolitiikan kehittämisen 11. viisivuotissuunnitelmaa koskevat suuntaviivat (2006-2010), jäljempänä ’11. viisivuotissuunnitelma’,
-
valtioneuvoston yleiskirje (11. viisivuotissuunnitelman) keskeisten tavoitteiden saavuttamisesta ja tehtävien jakamisesta, jäljempänä ’11. viisivuotissuunnitelman täytäntöönpanokirje’,
-
vuoden 2007 kehittämispolitiikkaa paperiteollisuutta varten, jäljempänä ’vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma’,
-
Guandongin kehittämissuunnitelma
-
Zhanjiangin kaupungin 11. viisivuotissuunnitelma
-
Jiningin kunnan 11. viisivuotissuunnitelma.
(65)
Kiinan viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot suunnitelmista vain osittain. Pyydetyistä suunnitelmista vain kaksi toimitettiin täydellisinä eli kiinalainen versio yhdessä englanninkielisen käännöksen kanssa (päätös nro 40 sekä teollisuuden rakennemuutoksia koskeva hakemistoluettelo). Komission alun perin pyytämistä kolmesta alueellisesta suunnitelmasta Kiinan viranomaiset totesivat, etteivät ne olleet merkityksellisiä, koska yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat eivät olleet sijoittuneet näille alueille. Niitä ei näin ollen toimitettu. Komissio hyväksyi tämän mutta pyysi niihin alueisiin liittyviä kehittämissuunnitelmia (alueet, provinssit, kunnat), joille yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat olivat sijoittautuneet. Kiinan viranomaiset toimittivat kiinankieliset kopiot Jiangsun ja Shandongin provinssien 11. viisivuotissuunnitelmasta mutteivät mitään käännöstä, ei edes sisällysluettelosta. Niistä kahdesta suunnitelmasta, joita ei toimitettu, Kiinan viranomaiset totesivat, että ne kattoivat vuodet 2000-2005 eli eivät olleet relevantteja. Komissio hyväksyi tämän. Muut suunnitelmat toimitettiin ainoastaan kiinankielisinä (integrointiprojekti, 11. viisivuotissuunnitelma, 11. viisivuotissuunnitelman täytäntöönpanokirje, vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma), ja niissä oli liitteenä englanninkielinen sisällysluettelo. Kiinan viranomaiset väittivät, että komission pyynnöt aiheuttivat liiallista rasitetta ja että viranomaisilla on käytössään vain rajoitetut resurssit, minkä vuoksi tekstejä ei voitu kääntää.
(66)
On huomattava, että komissio pyysi tietoja, joita pidettiin välttämättöminä tutkimuksen kannalta, koska edellä mainitut asiakirjat oli esitetty valituksessa. Komissio on lisäksi toistuvasti korostanut, että pyydetyt asiakirjat on toimitettava englanniksi. Tämä on välttämätöntä tällaisten merkittävien asiakirjojen osalta, koska pelkän sisällysluettelon perusteella ei ole mahdollista määritellä, mikä osa asiakirjasta on relevantti tutkimuksen kannalta. Kiinan toimittamat suunnitelmat eivät olleet pitkiä, ja vaikuttaa siltä, että kyseisistä asiakirjoista on saatavilla englanninkieliset kopiot joko riippumattomista lähteistä (Kiinan lainsäädäntöön erikoistuneista asianajotoimistoista) tai Amerikan yhdysvaltojen, jäljempänä ’Yhdysvallat’, Kiinassa tekemistä tukien vastaisista tutkimuksista.
(67)
Komissio pystyi näin ollen tarkastamaan vain seuraavat asiakirjat: päätös nro 40, hakemistoluettelo ja vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma, josta oli englanninkielinen versio valituksessa ja jonka eräs vientiä harjoittava tuottaja myös toimitti.
(68)
Voidakseen tutkia valtion puuttumista Kiinan rahoitusmarkkinoiden toimintaan ja saadakseen tarvittavan kuvan Kiinan rahoitussektorista komissio pyysi tietoja valtion omistusosuudesta rahoituslaitoksissa ja valtion omistamien pankkien myöntämien lainojen määristä/prosenttiosuuksista. Kiinan viranomaiset väittivät, että niillä ei ole mitään asiakirjoja pankkien osakkeenomistajista, vaikka liikepankkeja koskevan lain nro 13 [2003] 61 §:ssä säädetään, että pankkien on ilmoitettava nämä tiedot valtioneuvoston pankkisääntelyelimelle ja Kiinan keskuspankille. Valtion omistamien pankkien myöntämien lainojen määristä/prosenttiosuuksista Kiinan viranomaiset totesivat, että vaikka näistä tiedosta pidettiin kirjaa, niitä ei voitu toimittaa. Komissio helpotti Kiinan viranomaisten työtä pyytämällä tietoja valtion omistuksen prosenttiosuudesta vain sellaisista rahoituslaitoksista, joiden tiedettiin antaneen lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille. Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan toimittaneet asiaa koskevia tietoja edes tästä Kiinassa toimivien rahoituslaitosten rajatusta osasta.
(69)
Jotta olisi voitu tutkia kiinalaisten pankkien lainanantopolitiikkaa (esim. menetelmiä, joilla lainojen korkoprosentit vahvistetaan tai lainat arvioidaan), Kiinan viranomaisilta pyydettiin tietoja asianomaisten valtion viranomaisten eli Kiinan keskuspankin ja pankkisääntelykomission noudattamasta politiikasta. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet lainapolitiikasta mitään tietoja. Viranomaiset eivät toimittaneet mitään Kiinan keskuspankin pankkijärjestelmälle osoittamia asiakirjoja, asetuksia tai ohjeita, jotka olisivat antaneet näyttöä keskuspankin roolista korkotasojen asettamisessa ja sen suhteesta pankkijärjestelmään. Mitään selvityksiä ei myöskään annettu liikepankkeja koskevan lain nro 13 [2003] ja erityisesti lainoja ja liikepankkien muuta toimintaa koskevien 34, 38 ja 39 §:n soveltamisesta, vaikka sellaisia erikseen pyydettiin.
(70)
Voidakseen tutkia yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille tutkimusajanjaksolla lainoja antaneiden kiinalaisten pankkien lainanantopolitiikkaa komissio pyysi Kiinan viranomaisia järjestämään tapaamisia sellaisten pankkien kanssa, jotka olivat antaneet lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille, jotta olisi voitu tarkastaa tiedot, jotka koskevat edullista lainanantoa Kiinan paperiteollisuudelle. Kiinan viranomaiset väittivät, että ne eivät voi puuttua valtion omistamien pankkien toimintaan järjestääkseen tällaisia tapaamisia. Sen vuoksi kiinalaisilta pankeilta ei saatu kerättyä mitään näyttöä siitä, miten ne arvioivat luottoriskit lainoja myöntäessään, vai arvioivatko ne niitä lainkaan.
(71)
Kiinan viranomaisille ilmoitettiin perusasetuksen 28 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisista yhteistyöstä kieltäytymisestä aiheutuvista seuraamuksista. Yhteistyön puutteen vuoksi on ollut tarpeen käyttää toissijaisista lähteistä, myös valituksesta, saatuja tietoja ja internetissä julkisesti saatavilla olevia tietoja niiden Kiinan viranomaisten asiakirjojen lisäksi, joita muut osapuolet ovat toimittaneet. Kiinan viranomaiset eivät hyväksyneet saatavilla olevien tietojen käyttöä mutteivät toimittaneet muuta uutta näyttöä.
(72)
Myös yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin järjestämään tapaamisia sellaisten pankkien kanssa, jotka olivat myöntäneet niille lainoja tutkimusajanjaksolla, jotta olisi voitu tarkastaa tiedot, jotka koskevat edullista lainanantoa Kiinan paperiteollisuudelle. Tällaisia tapaamisia ei kuitenkaan järjestetty. Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ilmoittivat pankeille komission toistuvista pyynnöistä järjestää tällaisia tapaamisia, mutta asianomaiset pankit kieltäytyivät toimimasta yhteistyössä tutkimuksessa. Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille ilmoitettiin perusasetuksen 28 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisista yhteistyöstä kieltäytymisestä aiheutuvista seuraamuksista. Yhteistyön puutteen vuoksi katsottiin, että pankkien yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille myöntämiä lainoja koskevat päätelmät on tehtävä saatavilla olevien tietojen perusteella. Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat eivät hyväksyneet saatavilla olevien tietojen käyttöä mutteivät toimittaneet muuta näyttöä.
(73)
Yhdeltä kiinalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta pyydettiin erikseen tietoja velkajärjestelysopimuksesta, joka sillä oli kolmen kiinalaisen pankin kanssa. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja kieltäytyi toimittamasta pyydettyjä tietoja. Näin ollen ei ollut mahdollista tarkastaa asiaan liittyvää sopimusta ja vastaavia lainasopimuksia eikä yksityiskohtia kuten lainojen kestoa, takaisinmaksusuunnitelmaa tai korkoprosentteja. Yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle ilmoitettiin perusasetuksen 28 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisista yhteistyöstä kieltäytymisestä aiheutuvista seuraamuksista. Yhteistyön puutteen vuoksi katsottiin, että pankkien tälle vientiä harjoittavalle tuottajalle myöntämiä lainoja koskevat päätelmät on tehtävä käytettävissä olevien tietojen perusteella. Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja ei hyväksynyt käytettävissä olevien tietojen käyttöä muttei toimittanut muuta näyttöä.
c) Tutkimuksen havainnot
i) Valtion puuttuminen pankkijärjestelmän toimintaan paperiteollisuudelle myönnettävien edullisten lainojen osalta
- Valtion suunnitelmien asema
(74)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että paperiteollisuuden alalla on erityisiä toimintasuunnitelmia. Suunnitelmien mukaan valtion viranomaiset valvovat tiiviisti paperiteollisuuden tulosta ja toteuttavat erityistoimia (esim. antavat täytäntöönpanoasetuksia) suunnitelmissa olevien tavoitteiden saavuttamiseksi. Tutkimuksessa vahvistettiin lisäksi, että toimintasuunnitelmissa säädetään paperiteollisuudelle myönnettävistä edullisemmista lainoista.
(75)
Tarkasteltaessa päätöstä nro 40 ja vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelman rahoitusta koskevaa jaksoa on selvää, että Kiinan valtion suunnittelujärjestelmä ohjeistaa pankkeja antamaan lainoja paperiteollisuudelle.
(76)
Päätös nro 40 on valtioneuvoston eli Kiinan korkeimman hallintoelimen antama määräys, joka sitoo oikeudellisesti muita julkisia elimiä ja talouden toimijoita. Siinä luokitellaan toimialat kannustettaviin, rajoitettaviin ja poistettaviin projekteihin. Säädös edustaa teollisuuspoliittisia suuntaviivoja, jotka yhdessä hakemistoluettelon kanssa osoittavat, miten Kiinan viranomaiset pitävät yllä politiikkaa, jolla kannustetaan ja tuetaan yrityksiä tai toimialoja, kuten paperiteollisuutta, joka hakemistoluettelossa on luokiteltu ”kannustettavaksi toimialaksi”. Kannustettavaksi luokiteltuja toimialoja on yhteensä 26, mikä on vain osa Kiinan taloudesta. Lisäksi vain tietyille toiminnoille näillä 26 alalla on annettu kannustettava asema. Päätöksessä nro 40 säädetään (17 §) myös, että ”kannustettavien investointihankkeiden” on saatava etua erityisistä etuoikeuksista ja kannustimista (rahoitustuki, vapauttaminen tuontitullista ja alv:stä sekä verovapaus). Toisaalta päätöksessä nro 40 valtuutetaan valtion viranomaiset toteuttamaan suoria toimia rajoitettavien ja poistettavien projektien osalta markkinoiden sääntelemiseksi. Päätöksen 18 ja 19 §:ssä itse asiassa vaaditaan asianomaisia viranomaisia lopettamaan rahoituslaitosten lainananto näille; niissä myös määrätään valtion hintavalvontavirasto nostamaan sähkön hintaa ja ohjeistamaan sähkölaitoksia, että ne lopettavat sähkön toimittamisen tällaisille rajoitettaville ja poistettaville projekteille. Edellä esitetyn perusteella on ilmiselvää, että päätöksessä nro 40 annetaan ohjeiden muodossa kaikille taloudellisille laitoksille sitovat säännöt kannustettavien toimialojen, joista yksi on paperiteollisuus, edistämisestä ja tukemisesta.
(77)
Vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmaan sisältyy paperiteollisuutta koskevia erityisiä edellytyksiä, suuntaviivoja ja tavoitteita. Siinä kuvataan paperiteollisuuden tilaa Kiinassa (esim. yritysten lukumäärä, tuotanto, kulutus ja vienti sekä käytettyjä raaka-ainetyyppejä koskevat tilastot). Siinä esitetään paperiteollisuutta koskevat toimintalinjat ja tavoitteet, jotka liittyvät alan yleissuunnitelmaan, raaka-aineiden käyttöön, teknologian ja laitteiden käyttöön, tuoterakenteeseen sekä paperintuottajien organisaatiorakenteeseen. Tekstissä asetetaan toimialalle myös hyväksymiskriteereitä, kuten varojen ja vastuiden suhdetta koskevat erityisvaatimukset, erityiset luottokelpoisuusluokitukset sekä mittakaavaetuja, markkinaosuuksia ja energian ja veden kulutusta koskevat erityistavoitteet, jotka yritysten on saavutettava. Siinä edellytetään, että yritykset laativat kehittämissuunnitelmia, jotka perustuvat vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmaan. Siinä myös ohjeistetaan provinsseja ja alueita osallistumaan suunnitelman täytäntöönpanoon, ja kokonainen luku on omistettu paperiteollisuuden investoinneille ja rahoitukselle. Tässä kohden on aiheellista muistaa, että suunnitelmassa todetaan selvästi, että rahoituslaitokset eivät saa antaa lainoja millekään hankkeille, jotka eivät ole suunnitelman mukaisia. Tekstistä ja käytetyistä sanamuodoista käy siis selvästi ilmi, että vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma on erityinen valtion toimintaväline, jolla pyritään sääntelemään paperiteollisuutta Kiinassa, eikä sitä voida pitää muuna kuin pakottavana teollisuuspolitiikan välineenä, joka asianomaisten osapuolten Kiinassa (valtion viranomaisten, rahoituslaitosten ja tuottajien) on konkreettisesti pantava täytäntöön.
(78)
Kiinan viranomaiset väittivät, että vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmaa on pidettävä suuntaa-antavana suunnitelmana, joka ei ole sitova. Samassa yhteydessä todettiin, että mitkään valtion suunnitelmista ja projekteista eivät ole laillisesti sitovia, minkä vuoksi tällaisten suunnitelmien ja projektien puitteissa ei voida myöntää taloudellista tukea tai etuutta. Vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelman ja sen edellä mainittujen tiettyjen kohtien lukeminen kuitenkin paljastaa, että tekstiä ei voida pitää muuna kuin sitovana ohjeena. Vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmassa todetaan mm., että teollisuuden kehittämispolitiikka on muotoiltu niiden vaatimusten pohjalta, joita sosialistisen markkinatalouden uudistusten täydellistäminen ja niihin liittyvät lait ja asetukset asettavat, jotta saataisiin toimiva markkinajärjestys ja hyvä kehittämisympäristö, voitaisiin ratkaista paperiteollisuuden kehittämiseen liittyvät kysymykset ja ohjata teollisuuden tervettä kehitystä. Muiden 64 kappaleessa lueteltujen suunnitelmien ja projektien osalta on huomattava, että ainakin yhdessä viitataan 11. viisivuotissuunnitelman täytäntöönpanokirjeeseen. On vaikea ymmärtää, miten asiakirjalla (valtion suunnitelmalla), joka väitteen mukaan ei ole oikeudellisesti sitova, voi olla oikeudellisesti sitova täytäntöönpanosäädös (tässä tapauksessa valtioneuvoston yleiskirje).
(79)
Lisäksi liikepankkeja koskevan lain nro 13 [2003] 34 §:ssä todetaan, että pankit toteuttavat lainanantotoimintaansa kansallisen talouden ja sosiaalisen kehityksen tarpeiden ja valtion teollisuuspolitiikan mukaisesti. Tässä tapauksessa asiaa koskeva valtion teollisuuspolitiikka on vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma. Näin ollen on vain loogista päätellä, että päällystetyn hienopaperin tuottajien valtion omistamilta liikepankeilta saamat lainat on myönnetty valtion ohjeiden mukaisesti.
(80)
Myös kansallisen kehittämis- ja uudistamiskomission NDRC:n asemaa tutkittiin. Kiinan viranomaiset totesivat, että NDRC on valtioneuvoston virasto, joka koordinoi makrotalouspolitiikkaa ja hoitaa valtion investointeja. Kyseinen valtion viranomainen laati mm. vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelman. NDRC:n perustamista ja toimintaa koskevista oikeudellisista puitteista, esimerkiksi sen perussäännöstä, ei toimitettu mitään tietoja, vaikka niitä erikseen pyydettiin. Ainoa Kiinan viranomaisten toimittama selitys oli, että valtioneuvosto, valtion korkein hallintoelin, antaa ohjeet, joita NDRC:n on noudatettava, minkä lisäksi todettiin, että tiedot eivät ole merkityksellisiä tutkimuksen kannalta. Tätä väitettä ei voida hyväksyä. Valtion suunnitelmia laativan viranomaisen perussääntöä pidetään merkityksellisenä tutkimuksen kannalta, koska valtion suunnitelmat ja projektit ovat tässä menettelyssä tutkimuksen kohteena. Komissio kysyi myös syitä sille, miksi NDRC kerää säännöllisesti yksityiskohtaisia tietoja yrityksiltä. Kiinan viranomaiset selvensivät, että tiedot voitaisiin kerätä toimialajärjestöjen tai muiden julkisten lähteiden kautta. Hallituksen suunnitelmissa ja projekteissa käytettävien yritystietojen järjestelmälliseen keruuseen tarkoitetun mekanismin olemassaolo kuitenkin osoittaa, että tällaisia suunnitelmia ja projekteja pidetään tärkeänä tekijänä valtion teollisuuspolitiikassa.
(81)
Edellä esitetystä seuraa, että kaikissa rahoituslaitosten päätöksissä, jotka koskevat paperiteollisuutta, on otettava huomioon tarve saavuttaa asiaa koskevien toimintasuunnitelmien tavoitteet. Niinpä yrityksillä, jotka näissä toimintasuunnitelmissa on luokiteltu ”kannustettaviksi toimialoiksi”, on korkea luottokelpoisuusluokitus, ja tällä on suora vaikutus Kiinan rahoitusjärjestelmän tekemään luottokelpoisuusarviointiin. Lisäksi kun tutkittiin vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelman rahoitusta koskevaa jaksoa ja luottokelpoisuusluokitusta koskevaa muistiota, jonka yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja toimitti, kävi selvästi ilmi, että Kiinan valtion suunnittelujärjestelmää ohjaa pankkeja antamaan lainoja paperiteollisuudelle ja että yritysten luottokelpoisuutta pidetään korkeana, koska niitä varten on erityisiä toimintasuunnitelmia. On syytä huomata, että luottokelpoisuutta koskevassa muistiossa, joka saatiin tutkimuksen aikana, liitetään yrityksen positiiviset tulevaisuudennäkymät suoraan yhteen paperiteollisuutta koskevien toimintasuunnitelmien ja niiden tavoitteiden täyttymisen kanssa. On myös näyttöä siitä, että valtion viranomaiset seuraavat yritysten suoritusta, koska viranomaiset tarkastelevat vuosittain niiden liiketoimintalisenssejä ja pitävät tällä tavoin rahoitukseen ja suorituskykyyn liittyviä tilastoja. Lisäksi yhteistyössä toimineiden tuottajien toimittamista tiedoista on saatu näyttöä, jonka mukaan Kiinan keskuspankki seuraa pankkien rekisteröintiä ja konsultaatiota koskevan asetuksen 9 §:n mukaisesti yritysten lainatilannetta tarkastelemalla vuosittain lainoja, joita yritykset käyttävät kunakin vuonna.
(82)
Kaikki edellä esitetyt seikat osoittavat, että toimintasuunnitelmien ja paperiteollisuuden rahoituksen välillä on yhteys.
- Valtion puuttuminen pankkisektorin toimintaan
(83)
Tutkimuksessa vahvistettiin yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, että kahdelle niistä myönnettiin useimmissa tapauksissa automaattisesti alin mahdollinen korkoprosentti Kiinan keskuspankin asettamissa rajoissa ja kaksi muuta yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa sai etua lainojensa merkittävästä uudelleenjärjestelystä vuonna 2008. Kiinan valtion omistamat pankit ostivat kaikki lainat, jotka oli maksettava ulkomaisille pankeille, eikä uudelleenjärjestellyissä lainoissa ollut merkittävää riskipreemiota, joka olisi ylittänyt Kiinan keskuspankin korkoprosentin vertailuarvon.
(84)
Tutkimuksessa vahvistettiin lisäksi, että Kiinan rahoitusmarkkinoille on ominaista valtion puuttuminen toimintaan, koska useimmat suurimmista pankeista ovat valtion omistuksessa. Kiinan viranomaiset toimittivat vain hyvin niukasti tietoja pankkien osakkeenomistuksesta/omistajuudesta Kiinassa. Kuten jäljempänä esitetään, komissio kuitenkin keräsi käytettävissä olevia tietoja voidakseen tehdä edustavia päätelmiä. Analysoidessaan sitä, ovatko pankit laitoksia, joille on annettu viranomaisten toimivaltaa tai jotka käyttävät tällaista toimivaltaa, komissio etsi tietoja myös valtion omistuksesta pankeissa sekä muista seikoista, kuten valtion asemasta hallitusneuvostoissa, valtion harjoittamasta toiminnan valvonnasta, valtion politiikan tai etujen edistämisestä ja pankkien perustamisesta (onko niillä perussääntö).
(85)
Käytettävissä olevista tiedoista pääteltiin, että valtion omistuksessa olevilla pankeilla on Kiinassa suurin markkinaosuus ja ne ovat tärkeimpiä toimijoita Kiinan rahoitusmarkkinoilla; Deutsche Bankin vuonna 2006 tekemän Kiinan pankkisektoria koskevan tutkimuksen mukaan valtion omistamien pankkien osuus saattaa olla yli 2/3 Kiinan markkinoista. WTO:n kauppapoliittisessa maatutkinnassa todettiin samasta asiasta, että valtion merkittävä omistajuus on huomionarvoinen seikka Kiinan rahoitussektorilla. (5) On syytä huomata, että neljä suurta valtion omistamaa pankkia (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank and Industrial ja Commercial Bank) vaikuttavat edustavan yli puolta Kiinan pankkisektorista. Poliittiset pankit ja muut valtion omistamat pankit ovat yli 50-prosenttisesti valtion omistuksessa. Komissio pyysi tietoja myös valtion valvonnan rakenteesta näissä kiinalaisissa pankeissa sekä valtion politiikan tai etujen harjoittamisesta paperiteollisuuden alalla (esim. hallitus ja yhtiökokous, osakkaiden/johtajien kokousten pöytäkirjat, osakkaiden/johtajien kansalaisuudet, lainanantopolitiikka ja riskinarviointi yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille myönnettyjen lainojen osalta). Näitä tietoja ei kuitenkaan saatu Kiinan viranomaisilta eikä pankeilta. Ne vain viittasivat toistuvasti tietoihin toimittamissaan pankkien vuosikertomuksissa. Pankkien vuosikertomuksissa olevat tiedot eivät kuitenkaan sisältäneet (eivätkä voikaan sisältää) niin tarkkoja tietoja kuin pyydettiin.
Tämän vuoksi komission oli turvauduttava käytettävissä oleviin tietoihin. Se päätteli käytettävissä olevien tietojen perusteella, että nämä pankit ovat valtion valvonnassa ja harjoittavat viranomaistoimintaa niin, että niiden toiminnan voidaan katsoa kuuluvan valtiolle. Tiedot, joita käytettiin edellä mainittujen päätelmien tekemiseen, on saatu Kiinan viranomaisten toimittamista tiedoista, kiinalaisten pankkien vuosikertomuksista, jotka joko Kiinan viranomaiset toimittivat tai jotka olivat julkisesti saatavilla, Deutsche Bankin vuonna 2006 tekemästä Kiinan pankkisektoria koskevasta tutkimuksesta, yhteistyössä toimineilta vientiä harjoittavilta tuottajilta saaduista tiedoista sekä valituksessa esitetyistä tiedoista. Ulkomaisista pankeista tehtyjen riippumattomien arvioiden mukaan ne edustavat niin vähäistä osaa Kiinan pankkisektorista, että niillä on merkityksetön asema politiikkaperusteisessa lainanannossa; asiaa koskevien tietojen mukaan osuus saattaisi olla niinkin pieni kuin 1 prosentti Kiinan markkinoista (6). Myös julkisesti saatavilla olevat asiaa koskevat tiedot vahvistavat, että kiinalaiset pankit, etenkin suuret liikepankit, nojautuvat edelleen valtion omistamiin osakkeenomistajiin ja valtioon pääoman kartuttamiseksi, jos pääomasta on puutetta luottokannan kasvun vuoksi. (7) Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille luottoja myöntäneistä pankeista valtaosa on valtion omistuksessa. Käytettävissä olevien tietojen perusteella havaittiin, että ainakin 13 ilmoitetuista 19 pankista on valtion omistamia, mukaan luettuna kaksi poliittista pankkia (Export-Import Bank of China, the China Development Bank) ja suuret kiinalaiset liikepankit, kuten Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank ja Industrial and Commercial Bank of China.
Komissio pyysi muista valtion omistamista pankeista samoja edellä mainittuja tietoja valtion valvonnasta ja valtion politiikan tai etujen ajamisesta paperiteollisuuden alalla. Mitään tarkkoja tietoja ei taaskaan toimitettu, lukuun ottamatta toistuvaa kehotusta tutustua tietoihin pankkien vuosikertomuksissa, joista suurin osa oli pelkästään kiinaksi ilman englanninkielistä käännöstä. Pankkien vuosikertomuksissa olevat tiedot eivät voi kuitenkaan olla niin tarkkoja kuin pyydettiin. Tutkimuksessa vahvistettiin poliittisista pankeista, että niiden asemaa ja suhdetta valtioon ei säännellä selvillä oikeudellisilla säännöksillä. Kiinan viranomaisten tarkastuskäynnin aikana esittämien toteamusten perusteella vaikuttaa kuitenkin siltä, että poliittiset pankit tukevat valtion politiikkaa Kiinassa eivätkä toimi voittoa saavuttaakseen. Kaikki edellä esitetyt tiedot vahvistavat, että nämä neljä pankkia ovat valtion valvonnassa ja harjoittavat viranomaistoimintaa niin, että niiden toiminnan voidaan katsoa kuuluvan valtiolle.
(86)
Komissio pyrki myös tutkimaan poliittisten pankkien (käytettävissä olevien tietojen mukaan näitä ovat the Export-Import Bank of China, the China Development Bank ja Agricultural Development Bank of China) ja valtion omistamien liikepankkien välisiä eroja. Komissio pyysi selvityksiä näistä kahdesta erityyppisestä rahoituslaitoksesta. Kiinan viranomaiset totesivat, että poliittisten pankkien sektoria säänteleviä kirjallisia oikeudellisia säännöksiä ei ole, mutta Kiinan viranomaiset ovat parhaillaan laatimassa poliittisia pankkeja koskevaa lakia. Viranomaiset myös väittivät, että yhtä poliittista pankkia (the China Development Bank) ei pitäisi pitää poliittisena pankkina, koska siitä on tullut osakasyhtiö ja se on keskellä siirtymäkautta. Toimitettujen tietojen mukaan poliittisia pankkeja kohdellaan eri tavalla kuin valtion omistamia liikepankkeja. Vaikka ei olekaan sääntöjä, jotka koskevat poliittisten pankkien sektoria tai niiden toimintaa Kiinan rahoitusmarkkinoilla, Kiinan keskuspankin yleiskirjeiden - joissa ne mainitaan nimenomaisesti - perusteella vaikuttaa siltä, että poliittisilla pankeilla on erityisasema valtion omistamiin liikepankkeihin verrattuna. Mitä China Development Bank -pankkiin tulee, Kiinan valtiolla (Kiinan valtiovarainministeriön kautta) on hallussaan yli 50 prosenttia pankin osakkeista, minkä vuoksi sen muuttumisella osakasyhtiöksi ei ole mitään vaikutusta valtion valvontaan.
(87)
Toinen seikka, joka vääristää Kiinan rahoitusmarkkinoita, on Kiinan keskuspankin rooli, kun se asettaa korkoprosenttien määräytymistä ja vaihtelua koskevia erityisrajoja. Tutkimuksessa vahvistettiinkin, että Kiinan keskuspankilla on erityissääntöjä, jotka sääntelevät korkoprosenttien kelluntaa Kiinassa. Käytettävissä olevien tietojen mukaan nämä säännöt vahvistetaan Kiinan keskuspankin talletuksien ja lainojen korkoprosenttien mukauttamista koskevassa yleiskirjeessä nro 251 (Yinfa [2004] No 251), jäljempänä ’yleiskirje nro 251’. Rahoituslaitoksia vaaditaan tarjoamaan lainoja korolla, joka on tietyn vaihteluvälin rajoissa Kiinan keskuspankin viitekorkoon nähden. Liikepankkien ja poliittisten pankkien kaupallisesti hallinnoimille lainoille ei ole koron ylärajaa vaan vain alaraja. Kaupunkien ja maaseudun luotto-osuuskunnille on sekä ylä- että alarajat. Edullisten lainojen ja lainojen, joiden osalta valtioneuvostolla on erityisiä säännöksiä, korot eivät kellu ylöspäin. Komissio pyysi Kiinan viranomaisilta selvityksiä yleiskirjeessä nro 251 olevista määritelmistä ja sanamuodoista sekä sitä edeltävästä lainsäädännöstä eli rahoituslaitosten luottoprosenttien kelluntarajojen laajentamista koskevasta Kiinan keskuspankin yleiskirjeestä nro 250 (YinFa [2003] No. 250). Kiinan viranomaiset selittivät, että mainitut yleiskirjeet muodostavat osan korkoprosenttien markkinalähtöisyysuudistuksesta Kiinassa, mutta eivät antaneet lisäselityksiä. Kiinan viranomaisia pyydettiin myös selittämään, mitä valtioneuvoston täsmentämät edulliset lainat ja muut lainat ovat.
Kiinan viranomaiset väittivät, että asianomaisten kiinalaisten tekstien sanamuodossa viitataan hypoteettiseen tilanteeseen, jossa valtioneuvosto saattaisi täsmentää muita lainoja. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet muita selityksiä tai asiaan liittyviä asiakirjoja, jotka olisivat selittäneet, miksi edullisten lainojen määritelmä esiintyy Kiinan lainsäädännössä. Muun tyyppisten lainojen osalta on epäselvää - vaikka Kiinan viranomaisten väite hyväksyttäisiinkin - miksi lainsäätäjä on pitänyt tarpeellisena tarjota mahdollisuutta valtioneuvoston määrittelemiin muihin lainoihin. Komissio pyysi selvitystä myös kaupallisesti hoidetuista politiikkaperusteisista lainoista, jotka mainittiin edellä mainitussa yleiskirjeessä. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet asiasta mitään selvityksiä tai näyttöä. Kiinan viranomaisia pyydettiin myös toimittamaan mahdollisia em. yleiskirjeeseen liittyviä päivityksiä tai myöhempää lainsäädäntöä, joka liittyy liikepankkien ja poliittisten pankkien lainapolitiikkaan, mutta tällaisia tietoja ei toimitettu.
(88)
On vielä huomattava, että Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet mitään muita tietoja tai tilastoja Kiinan pankkijärjestelmän rakenteesta.
(89)
Edellä olevien. 74-88 kappaleen perusteella ja ottaen huomioon yhteistyön puutteen (ja 90 kappaleessa esitetyt huomiot) komissio päättelee, että Kiinan rahoitusmarkkinat ovat vääristyneet, koska valtio puuttuu niiden toimintaan ja muiden kuin valtion pankkien ja muiden rahoituslaitosten veloittamat korot linjautuvat todennäköisesti valtion korkoihin. Sen vuoksi muiden kuin valtion pankkien ja muiden rahoituslaitosten veloittamia korkoja ei voida pitää asianmukaisina kaupallisina vertailuarvoina määritettäessä, koituuko valtion lainoista etua.
ii) Taloudellinen tuki
(90)
Kun lisäksi tarkastellaan näyttöä kokonaisuudessaan, voidaan päätellä, että suurin osa kahdelle yhteistyössä toimineelle tuottajalle myönnetyistä lainoista on saatu poliittisista tai muista valtion omista pankeista, joita pidetään julkisina eliminä, koska niillä on tiivis yhteys valtioon. Ne ovat yli 50-prosenttisesti valtion omistuksessa ja näin ollen niitä pidetään valtion valvonnassa olevina. On myös lisänäyttöä siitä, että pankit tosiasiassa harjoittavat viranomaistoimintaa, koska kuten 65 kappaleessa selitetään, valtio (eli Kiinan keskuspankki) puuttuu selvästi siihen, miten liikepankit tekevät päätöksiä kiinalaisille yrityksille myönnettävien lainojen koroista, ja joissakin tapauksissa (ks. 83 kappale) yrityksille myönnettiin lähes automaattisesti mahdollisimman alhainen korko valtion asettamissa rajoissa. Näissä olosuhteissa näiden tahojen lainanantokäytäntöjen voidaan katsoa riippuvan suoraan valtiosta. Pankkien harjoittama viranomaistoiminta tulee esiin myös siinä, miten vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma, päätös nro 40 ja liikepankkeja koskevan lain 34 § toimivat valtion teollisuuspolitiikan noudattamisen suhteen (ks. 74-81). On myös erittäin paljon puolueettomien tutkimusten ja raporttien tukemia aihetodisteita, jotka osoittavat, että valtio puuttuu edelleen voimakkaasti Kiinan rahoitusjärjestelmän toimintaan (ks. 312 kappale). Kiina ei myöskään toimittanut tietoja, joiden perusteella olisi ollut mahdollista ymmärtää paremmin valtion omistamien pankkien suhdetta valtioon (ks. 68-70 kappale ja 84-86 kappale). Näin ollen poliittisten tai muiden valtion omistamien pankkien myöntämien lainojen tapauksessa komissio päättelee, että päällystetyn paperin tuottajat ovat saaneet taloudellista tukea valtion suoran varojen siirron muodossa perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
iii) Etu
(91)
Vastaanottajalle on koitunut perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdassa ja 6 artiklan b alakohdassa tarkoitettua etua, koska valtion lainoja on myönnetty markkinaehtoja suotuisammin ehdoin. Koska on vahvistettu, että muut kuin valtion lainat Kiinassa eivät toimi asianmukaisena markkinoiden vertailuarvona, vertailuarvo on muodostettu laskennallisesti käyttäen 96-102 kappaleessa kuvattua menetelmää.
iv) Erityisyys
(92)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaa näyttöön, minkä vuoksi komission oli perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti. Kyseisen 28 artiklan 6 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Jos asianomainen osapuoli ei toimi yhteistyössä tai toimii vain osittain yhteistyössä siten, että asiaan vaikuttavia tietoja ei toimiteta, lopputulos voi olla mainitulle osapuolelle huonompi kuin jos se olisi toiminut yhteistyössä”. Huomioon otettiin seuraavat seikat:
-
Valituksen tekijän toimittama näyttö erityisyydestä.
-
Havainnot (ks. 77 ja 78 kappale), joiden mukaan erityisiä tukia kanavoidaan paperiteollisuudelle erityisen alakohtaisen suunnitelman eli paperiteollisuussuunnitelman kautta.
-
Näyttö (ks. 76 kappale), jonka mukaan paperiteollisuus on kannustettava toimiala (päätös nro 40).
-
Liikepankkeja koskevan lain nro 13 [2003] 34 §:n säännökset (ks. 79 kappale), joiden mukaan liikepankkien on toteuttava lainanantotoimintaansa kansallisen talouden ja sosiaalisen kehityksen tarpeiden mukaisesti ja valtion teollisuuspolitiikkaa noudattaen eli tässä tapauksessa paperiteollisuussuunnitelmaa noudattaen.
-
Havainnot (ks. 81 kappale), joiden mukaan Kiinan valtion suunnitelmilla ohjeistetaan pankkeja myöntämään lainoja paperiteollisuudelle ja yritysten luottokelpoisuusluokitusta pidetään korkeana, koska niitä varten on erityisiä toimintasuunnitelmia.
(93)
Edellä esitetyn perusteella ja koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä, käytettävissä oleva näyttö osoittaa, että paperiteollisuudessa toimiville yrityksille myönnetyt tuet eivät ole yleisesti saatavilla, minkä vuoksi ne ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Kiinan viranomaisten yhteistyön puutteen vuoksi ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin tai edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
d) Päätelmä
(94)
Edellä esitetty huomioon ottaen paperiteollisuuden rahoitusta olisi pidettävä tukena.
(95)
Kun otetaan huomioon rahoitustuki, vientiä harjoittaville tuottajille koituva etu ja tuen erityisyys, tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
e) Tuen määrän laskeminen
(96)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Perusasetuksen 6 artiklan b kohdan mukaan tuensaajalle koituneeksi eduksi katsotaan viranomaisilta saadusta lainasta maksettujen luottokustannusten määrän ja vastaavasta kaupallisesta lainasta, jonka yritys voisi saada markkinoilta, maksettavien luottokustannusten määrän erotus.
(97)
Koska kiinalaisten pankkien antamat lainat osoittavat valtion merkittävää puuttumista pankkisektorin toimintaan eivätkä heijastele korkoja, joita havaittaisiin toimivilla markkinoilla, asianmukainen markkina-arvo on muodostettu laskennallisesti käyttäen jäljempänä kuvattua menetelmää. Koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä, komissio on lisäksi hyödyntänyt käytettävissä olevia tietoja saadakseen asianmukaisen vertailuarvon korkoprosentille.
(98)
Asianmukaisen vertailuarvon laskemisessa pidettiin kohtuullisena soveltaa Kiinan korkoprosentteja, joita oikaistiin normaalien markkinariskien huomioon ottamiseksi. Tilanteessa, jossa viejien rahoitustilanne on vahvistettu vääristyneillä markkinoilla eikä kiinalaisilta pankeilta saada luotettavaa tietoa riskien mittaamisesta ja luottokelpoisuusluokitusten asettamisesta, katsotaan että kiinalaisten viejien luottokelpoisuutta ei pidä hyväksyä sellaisenaan, vaan on sovellettava marginaalia, joka osoittaa Kiinan vääristyneiden markkinoiden mahdollisen vaikutuksen yritysten rahoitustilanteeseen.
(99)
Sekä Kiinan viranomaisia että yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin toimittamaan tietoja kiinalaisten pankkien lainanantopolitiikasta sekä siitä, miten lainoja myönnettiin vientiä harjoittaville tuottajille (ks. 68-72 kappale). Osapuolet eivät toimittaneet näitä tietoja, vaikka niiltä niitä toistuvasti pyydettiin. Kun otetaan huomioon yhteistyöstä kieltäytyminen ja kaikki käytettävissä olevat tiedot, voidaan perusasetuksen 28 artiklan 6 kohdan mukaisesti katsoa, että kaikki yritykset Kiinassa sijoittuisivat vain korkeimpaan ”sijoituskelvottoman” luokkaan (Bloombergin BB), ja Kiinan keskuspankin normaaliin antolainauskorkoon voidaan soveltaa preemiota, jota odotetaan sovellettavan tähän luokitukseen kuuluvien yritysten liikkeelle laskemiin joukkovelkakirjoihin. Ulkomaan valuutassa saatujen lainojen osalta komissio soveltaa asiaan liittyvissä kiinalaisissa lainasopimuksissa mainittuun normaaliin antolainauskorkoon (LIBOR-korkoon) preemiota, jota odotetaan sovellettavan tähän luokkaan kuuluvien yritysten liikkeelle laskemiin joukkovelkakirjoihin. Kun kuitenkin otetaan huomioon Kiinan viranomaisten lähes täydellinen kieltäytyminen yhteistyöstä tietojen toimittamisessa valtion omistamista pankeista, perusasetuksen 28 artiklan 6 kohdan mukaisesti katsotaan, että kaikkien käytettävissä olevien tietojen perusteella on asianmukaista alentaa luottokelpoisuusluokitus luokkaan BB (sijoituskelvoton - spekulatiivinen).
(100)
Vientiä harjoittaville tuottajille koitunut etu on laskettu ottaen huomioon korkoprosenttien ero prosentteina kerrottuna jäljellä olevalla lainasummalla eli korolla, jota ei ole maksettu tutkimusajanjaksolla. Tämä määrä jaettiin sitten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien kokonaisliikevaihdolle.
(101)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja kieltäytyi siis toimittamasta tärkeää velkojen uudelleenjärjestelysopimusta, kuten 73 kappaleessa selitettiin. Tämän seurauksena ei ollut mahdollista varmentaa sopimuksen piiriin kuuluvista lainoista ilmoitettuja perustietoja, kuten korkoprosenttia, laina-aikaa tai takaisinmaksuaikataulua. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei myöskään kyennyt todistamaan, että se maksoi takaisin pääomat sopimuksen piiriin kuuluvista lainoista. Sen vuoksi etuutta laskettaessa näitä lainoja pidettiin avustuksena ja ne jaettiin tutkimusajanjaksolle niiden korkojen lisäksi, joita ei maksettu tutkimusajanjaksolla (ks. 100 kappale).
(102)
Tätä järjestelmää hyödyntäneille yrityksille vahvistettu tutkimusajanjakson aikainen tukiprosentti on 5,37 prosenttia (APP-yritykset) ja 1,26 prosenttia (Chenming-yritykset).
4.2.2 TULOVERO-OHJELMAT
- Huipputeknologian ja uuden teknologian yrityksiksi tunnustettujen yritysten edullinen verokohtelu
(103)
Järjestelmässä sovelletaan 15 prosentin alennettua tuloveroa normaalin 25 prosentin sijaan yrityksiin, joille on myönnetty huipputeknologiayrityksen ja uuden teknologian yrityksen todistus.
a) Oikeusperusta
(104)
Järjestelmässä on kyse edullisesta verokohtelusta, ja siitä säädetään Kiinan yritystuloverolain (nro 63, annettu 16 päivänä maaliskuuta 2007) 28 §:ssä sekä huipputeknologiayrityksiä ja uuden teknologian yrityksiä koskevissa hallintotoimenpiteissä. Tähän järjestelmään liittyy myös valtion verohallinnon tiedonanto nro 985, jossa käsitellään huipputeknologiayritysten ja uuden teknologian yritysten tuloverojen maksua (Guo Shui Han [2008] No. 985) ja annetaan lisätietoja sen täytäntöönpanosta.
b) Tukikelpoisuus
(105)
Hallintotoimenpiteiden 10 §:ssä luetellaan tukikelpoisuuskriteerit, jotka yrityksen on täytettävä voidakseen saada etua järjestelmästä. Jos yritys täyttää kaikki 10 §:ssä esitetyt edellytykset, sen on toimitettava hakemus asiaankuuluville viranomaisille saman säädöksen 11 §:ssä esitetyn menettelyn mukaisesti.
c) Käytännön toteutus
(106)
Yrityksen, joka aikoo hakea tukea järjestelmästä, on tehtävä online-hakemus paikalliseen tiede- ja teknologiavirastoon, joka tekee alustavan tarkastelun. Tämän jälkeen paikallinen tiede- ja teknologiavirasto antaa suositukseen provinssin tiede- ja teknologiaosastolle. Ennen kuin tiede- ja teknologiaosasto tekee päätöksen todistuksen myöntämisestä, se voi myös tehdä tutkimuksen hakijan toimitiloissa.
d) Tutkimuksen havainnot
(107)
Tukijärjestelmää hyödynsi kolme yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka saivat etuuksia tutkimusajanjaksolla. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet hallinnollisia sääntöjä, mutta vientiä harjoittavat tuottajat toimittivat saatavilla olevat lainsäädäntötekstit. Näiden tekstien perusteellakin on kuitenkin vaikea ymmärtää hakumenettelyä, joka jäi edelleen epäselväksi ja epäymmärrettäväksi.
e) Päätelmä
(108)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(109)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(110)
Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy tiettyihin yrityksiin ja toimialoihin, jotka on luokiteltu kannustettaviksi, kuten päällystetyn paperin tuotantoyritykset. Kiinan yritystuloverolain (nro 63, annettu 16 päivänä maaliskuuta 2007) verokannustimia käsittelevän 4 luvun 25 §:n mukaan valtio myöntää yritystuloverokannustimia avainaloille ja -hankkeille, joita valtio tukee ja kannustaa. Komission käsityksen mukaan valtioneuvoston päätöksessä nro 40 (14 §) ja teollisuuden rakennemuutoksia koskevassa oppaassa esitetään periaatteet ja luokittelu, joiden perusteella yritystä pidetään kannustettavana. Tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin tarkastuskäynnillä joitakin hallinnollisia sääntöjä, mutta Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ei voitu arvioida, onko tällaisia objektiivisia kriteereitä olemassa.
(111)
Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(112)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Vastaanottajille koituneena etuna pidetään normaalin veroprosentin mukaisesti maksettavan normaalin kokonaisveron määrää sen jälkeen, kun siitä on vähennetty alennetun edullisen veroprosentin mukaan maksettu määrä. Tuen määrä (osoittaja) on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(113)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 1,22 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,58 prosenttia (Chenming-ryhmä).
- Tutkimus- ja kehittämistoiminnan (T&K) edullinen verokohtelu
(114)
Tästä järjestelmästä myönnetään etuutta kaikille yrityksille, joiden tunnustetaan toteuttavan T&K-hankkeita. Tämän perusteella yritystuloveroa alennetaan 50 prosenttia hyväksyttyjen hankkeiden todellisista kuluista.
a) Oikeusperusta
(115)
Järjestelmässä on kyse edullisesta verokohtelusta, ja siitä säädetään 16 päivänä maaliskuuta 2007 annetun Kiinan yritystuloverolain nro 6330 §:n 1 momentissa, 6 päivänä joulukuuta 2007 annetun Kiinan yritystuloverolain täytäntöönpanosäännöksiä koskevan Kiinan valtioneuvoston asetuksen nro 51295 §:ssä ja avainaloja koskevassa oppaassa (tiedoksianto nro 6, 2007).
b) Tukikelpoisuus
(116)
Tästä järjestelmästä myönnetään etuutta yrityksille, joiden tunnustetaan toteuttavan T&K-hankkeita. Järjestelmästä voivat saada tukea ainoastaan sellaisten uuden ja huipputeknologian yritysten T&K-hankkeet, jotka saavat ensisijaista tukea valtiolta, ja huipputeknologian teollisuuden avainalojen oppaassa luetellut hankkeet kansallisen kehitys- ja uudistuskomission hyväksymän kehittämisprioriteetin nojalla.
c) Käytännön toteutus
(117)
Yrityksen, joka aikoo hakea tukea tästä järjestelmästä, on toimitettava yksityiskohtaiset tiedot T&K-hankkeesta paikalliseen tiede- ja teknologiavirastoon. Tutkittuaan tiedot verovirasto myöntää hyväksymisen. Yritystuloveron alaista määrää alennetaan 50 prosenttia hyväksyttyjen hankkeiden todellisista kuluista.
d) Tutkimuksen havainnot
(118)
Järjestelmää hyödynsivät yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, jotka saivat etuuksia tutkimusajanjaksolla. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet hallinnollisia sääntöjä, mutta vientiä harjoittavat tuottajat toimittivat saatavilla olevat lainsäädäntötekstit. Näiden tekstien perusteellakin on kuitenkin vaikea ymmärtää hakumenettelyä, joka jäi edelleen epäselväksi ja epäymmärrettäväksi.
e) Päätelmä
(119)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(120)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(121)
Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy tiettyihin yrityksiin ja toimialoihin, jotka on luokiteltu kannustettaviksi, kuten päällystetyn paperin tuotantoyritykset. Tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin tarkastuskäynnillä joitakin hallinnollisia sääntöjä, mutta Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ei voitu arvioida, onko tällaisia objektiivisia kriteereitä olemassa.
(122)
Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(123)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Etuna pidetään normaalin veroprosentin mukaisesti maksettavan normaalin kokonaisveron määrää sen jälkeen, kun siitä on vähennetty määrä, joka maksettiin hyväksyttyjen T&K-hankkeiden todellisiin kustannuksiin sovelletun ylimääräisen 50 prosentin alennuksen mukaan. Tuen määrä (osoittaja) on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(124)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 0,02 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,05 prosenttia (Chenming-ryhmä).
- Osinkojen vapautus valintakelpoisten kotimaisten yritysten välillä
(125)
Järjestelmää sovelletaan sellaisiin kotimaisiin yrityksiin Kiinassa, joilla on osakkeenomistajia muissa kotimaisissa yrityksissä Kiinassa. Ensin mainitut saavat tuloveron vapautusta tietyistä osingoista, joita viimeksi mainitut maksavat.
a) Oikeusperusta
(126)
Järjestelmässä on kyse edullisesta verokohtelusta, josta säädetään Kiinan yritystuloverolain 26 §:ssä ja jota selitetään tarkemmin 6 päivänä joulukuuta 2007 annetun Kiinan yritystuloverolain täytäntöönpanosäännöksiä koskevan Kiinan valtioneuvoston asetuksen nro 51283 §:ssä.
b) Tukikelpoisuus
(127)
Järjestelmästä myönnetään etuutta kaikille kotimaisille yrityksille, jotka omistavat osakkeita muissa kotimaisissa yrityksissä Kiinassa.
c) Käytännön toteutus
(128)
Yritykset voivat hyödyntää järjestelmää suoraan veroilmoituksensa kautta.
d) Tutkimuksen havainnot
(129)
Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien yritysten tuloverotodistuksessa on summa, joka on vapautettu tuloverosta. Summa on esitetty kohdassa, joka koskee tukikelpoisten asukkaiden ja yritysten osinkoja, bonuksia ja muuta pääomasijoitustuloa tuloveroilmoituksen liitteen 5 ehtojen mukaisesti (vuotuinen ilmoitus verovapautuksista). Kyseiset yritykset eivät maksaneet lainkaan tuloveroa näistä summista.
e) Päätelmä
(130)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(131)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(132)
Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy vain niihin kotimaisiin yrityksiin, jotka saavat osinkotuloa muista kotimaisista yrityksistä Kiinassa, eikä huomioon oteta yrityksiä, jotka sijoittavat ulkomaisiin yrityksiin.
(133)
Koska kaikki edellä mainitut verojärjestelmät on Kiinan tuloverolain 4 luvun mukaan rajattu koskemaan yksinomaisesti merkittäviä toimialoja ja valtion tukemia tai kannustamia hankkeita, kuten 25 §:ssä todetaan, myös tämä järjestelmä on erityinen, koska se on rajattu koskemaan vain tiettyjä yrityksiä ja toimialoja, jotka on luokiteltu kannustettaviksi, kuten päällystetyn paperin tuotantoyritykset. Komission käsityksen mukaan valtioneuvoston päätöksessä nro 40 (14 §) ja teollisuuden rakennemuutoksia koskevassa oppaassa esitetään periaatteet ja luokittelu, joiden perusteella yritystä pidetään kannustettavana. Tällöin tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin tarkastuskäynnillä joitakin hallinnollisia sääntöjä, mutta Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ei voitu arvioida, onko tällaisia objektiivisia kriteereitä olemassa.
(134)
Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(135)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Etuna pidetään maksettavan kokonaisveron määrää, johon on sisällytetty muista kotimaisista yrityksistä saatu osinkotulo, sen jälkeen kun siitä on vähennetty määrä, joka tosiasiallisesti maksettiin osinkoverovapautuksen jälkeen. Tuen määrä (osoittaja) on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(136)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 1,34 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,21 prosenttia (Chenming-ryhmä).
4.2.3 VÄLILLISIÄ VEROJA JA TUONTITARIFFEJA KOSKEVAT OHJELMAT
- Tuotujen laitteiden alv- ja tariffivapautus
(137)
Tästä järjestelmästä myönnetään etuutta pääomahyödykkeiden alv-vapautuksen ja tullivapaan tuonnin muodossa ulkomaisrahoitteisille tai kotimaisille yrityksille, jotka voivat saada Kiinan viranomaisten myöntämän valtion kannustamia hankkeita koskevan todistuksen asiaa koskevan investointi-, vero- ja tullilainsäädännön mukaisesti.
a) Oikeusperusta
(138)
Järjestelmä perustuu seuraaviin eri säädöksiin: valtioneuvoston yleiskirje nro 37/1997 tuotujen laitteiden veropolitiikan mukauttamisesta, valtiovarainministeriön, tullihallinnon ja valtion verohallinnon ilmoitus nro 43 [2008], kansallisen kehittämis- ja uudistamiskomission NDRC:n ilmoitus nro 3162006 (22 päivänä helmikuuta 2006) seikoista, jotka koskevat valtion kannustamiin kotimaisiin tai ulkomaisiin ulkomaisrahoitteisiin hankkeisiin liittyvän vahvistuskirjeen käsittelyä, sekä luettelo tuontitavaroista, joita ulkomaisrahoitteiset tai kotimaiset yritykset eivät voi tuoda tullivapaasti [2008].
b) Tukikelpoisuus
(139)
Tukikelpoisia ovat ainoastaan ulkomaisrahoitteiset tai kotimaiset yritykset, jotka voivat saada valtion kannustamia hankkeita koskevan todistuksen.
c) Käytännön toteutus
(140)
Kansallisen kehittämis- ja uudistamiskomission NDRC:n ilmoituksen nro 316 [2006] (22 päivänä helmikuuta 2006) seikoista, jotka koskevat valtion kannustamiin kotimaisiin tai ulkomaisiin ulkomaisrahoitteisiin hankkeisiin liittyvän vahvistuskirjeen käsittelyä, I.1 §:n mukaan ulkomaiset investointihankkeet, jotka kuuluvat kannustettavaan luokkaan asiakirjoissa ”Catalogue of industries for Guiding Foreign Investment” ja ”Catalogue of Priority Industries for Foreign Investment in Central-Western Region with technology transfer”, vapautetaan tullista ja alv:stä omaan käyttöön tuotujen laitteiden sekä laitteen mukana tuotujen osien ja varaosien osalta sopimuksen mukaan; vapautuksen piiriin eivät kuulu hyödykkeet, jotka luetellaan asiakirjassa ”Catalogue of Import Commodities under Foreign Investment Projects” sellaisina, joita ei vapauteta verosta. Kun kannustettavaan luokkaan kuuluvien ulkomaisten investointihankkeiden kokonaisinvestointien määrä on vähintään 30 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria, hankevahvistuskirjeen myöntää NDRC. Kun kannustettavaan luokkaan kuuluvien ulkomaisten investointihankkeiden kokonaisinvestointien määrä on alle 30 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria, hankevahvistuskirjeen myöntävät provinssitason komissiot tai taloudelliset kunnat. Kun yritys on saanut kannustettavien hankkeiden luokkaan kuuluvan hankevahvistuskirjeen, se esittää todistukset ja muut hakuasiakirjat paikallisille tulliviranomaisille saadakseen tulli- ja alv-vapautuksen laitteiden tuonnissa.
d) Tutkimuksen havainnot
(141)
Kaikki yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat saivat etua tästä järjestelmästä.
e) Päätelmä
(142)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(143)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(144)
Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, koska lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävät viranomaiset toimivat, rajataan järjestelmään pääsy vain yrityksiin, jotka tekevät investointeja lainsäädännössä (esim. ”Catalogue for guidance of industries for foreign investment” ja ”Catalogue of key industries, products and technologies which the state currently encourages development”) tiukasti määriteltyihin toimialoihin. Tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin tarkastuskäynnillä joitakin hallinnollisia sääntöjä, mutta Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ei voitu arvioida, onko tällaisia objektiivisia kriteereitä olemassa.
(145)
Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(146)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Etu lasketaan ottaen huomioon alv- ja tullivapautus laitteiden tuonnissa. Perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuen määrä (osoittaja) on jaettu tutkimusajanjaksolle käyttäen käyttöikää, joka vastaa keskimääräistä tavanomaista kuolettamisaikaa kyseisellä tuotannonalalla (eli 15 vuotta). Tuloksesi saatu määrä jaettiin tämän jälkeen yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(147)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 1,17 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,61 prosenttia (Chenming-ryhmä).
- Kotimaassa tuotettujen laitteiden alv-alennukset
(148)
Tästä järjestelmästä saa etuutta alv-alennuksina, jotka maksetaan ulkomaisrahoitteisten yritysten ostamista kotimaassa tuotetuista laitteista.
a) Oikeusperusta
(149)
Järjestelmä perustuu valtion verohallinnon yleiskirjeeseen nro 171 [1999] (20/09/1999) ulkomaisrahoitteisten yritysten ostamien kotimaassa valmistettujen laitteiden veropalautusten hallintoa koskevien väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotosta, ja sen käyttö lopetettiin yleiskirjeellä nro 176 [Caishui 2008] ulkomaisrahoitteisten yritysten ostamien kotimaassa valmistettujen laitteiden veropalautusten päättämisestä. Jälkimmäisessä säädetään siirtymäkaudesta ohjelman päättymisen jälkeen 1 päivästä tammikuuta 2009.
b) Tukikelpoisuus
(150)
Tukikelpoisuus on rajattu ulkomaisrahoitteisiin yrityksiin, jotka ostavat kotimaassa valmistettuja laitteita.
c) Käytännön toteutus
(151)
Ohjelman tarkoituksena on palauttaa alv, joka on maksettu ulkomaisrahoitteisen yrityksen kotimaassa tuotetun laitteen ostosta, jos laite ei kuulu luetteloon laitteista, joille verovapautta ei myönnetä, ja jos laitteen arvo ei ylitä ulkomaisrahoitteisen yrityksen investointien kokonaisrajaa, joka on määritelty kotimaassa tuotettujen laitteiden ostoja koskevissa hallinnollisissa toimenpiteissä.
d) Tutkimuksen havainnot
(152)
Kaikki yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat saivat etua tästä järjestelmästä.
e) Päätelmä
(153)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(154)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(155)
Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy tietyntyyppisiin yrityksiin (eli ulkomaisrahoitteisiin yrityksiin). Tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin tarkastuskäynnillä joitakin hallinnollisia sääntöjä, mutta Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ei voitu arvioida, onko tällaisia objektiivisia kriteereitä olemassa.
(156)
Lisäksi järjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti erityinen, koska tuki on riippuvainen siitä, että käytetään kotimaisia eikä tuotuja hyödykkeitä.
(157)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(158)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Vastaanottajille koitunut etu lasketaan ottaen huomioon alv, joka on korvattu kotimaassa tuotettujen laitteiden ostosta. Perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuen määrä (osoittaja) on jaettu tutkimusajanjaksolle käyttäen käyttöikää, joka vastaa keskimääräistä tavanomaista kuolettamisaikaa kyseisellä tuotannonalalla (eli 15 vuotta). Tuloksesi saatu määrä jaettiin tämän jälkeen yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(159)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 0,03 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,05 prosenttia (Chenming-ryhmä).
- Kaupungin kunnossapito- ja rakentamisverot sekä koulutuslisät ulkomaisrahoitteisille yrityksille (FIE-yrityksille)
(160)
Tässä järjestelmässä vapautetaan ulkomaisrahoitteiset yritykset kaupungin kunnossapito- ja rakentamisveroista sekä koulutuslisistä.
a) Oikeusperusta
(161)
Järjestelmä perustuu väliaikaisiin sääntöihin Kiinan kansantasavallan kaupungin kunnossapitoverosta (Guo Fa, julkaistu 8 päivänä helmikuuta 1985, nro 19) ja valtiovarainministeriön asetukseen useista erityisaiheista, jotka koskevat Kiinan kansantasavallan kaupungin kunnossapitoveroa koskevien väliaikaisten sääntöjen täytäntöönpanoa (Cai Shui Zi, julkaistu 22 päivänä maaliskuuta 1985, nro 69).
b) Tukikelpoisuus
(162)
Tukikelpoisuus on rajattu ulkomaisrahoitteisiin yrityksiin.
c) Käytännön toteutus
(163)
Kiinan kansantasavallan kaupungin kunnossapitoveroa koskevien väliaikaisten sääntöjen mukaan kaupunkien kunnossapito- ja rakennusveron veroperuste on veronmaksajien tosiasiallisesti maksaman tuoteveron, alv:n ja yritysveron määrä, ja se maksetaan samalla kuin tuotevero, alv ja yritysvero.
d) Tutkimuksen havainnot
(164)
Kuten 347 ja 348 kappaleessa selitetään, tämän järjestelmän mukaista verovelvollisuutta sovelletaan 1 päivästä joulukuuta 2010 lähtien kaikkiin Kiinassa toimiviin yrityksiin.
e) Päätelmä
(165)
Edellä esitetty huomioon ottaen ja 30 päivään marraskuuta 2010 asti ulottuvien tietojen perusteella järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(166)
Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, vapautetaan tietyntyyppiset yritykset (eli ulkomaisrahoitteiset yritykset) velvoitteesta maksaa kaupunkien kunnossapito- ja rakennusveroa.
(167)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
(168)
Kiinan viranomaisten ja asianomaisten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamien tietojen perusteella kuitenkin päätellään, että osapuolet pystyivät osoittamaan, että asianomaiset viejät eivät enää saa etua tästä järjestelmästä.
(169)
Näin ollen perusasetuksen 15 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät. Sen vuoksi päätellään, että järjestelmään ei olisi sovellettava tasoitustoimenpiteitä.
4.2.4 AVUSTUSOHJELMAT
(170)
Valituksessa mainituista eri avustusohjelmista yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien havaittiin hyödyntävän kahta: kuuluisien tuotemerkkien avustusta ja erityisrahastoa ulkomaankaupan kehittämiseksi ja ulkomaisten investointiprojektien houkuttelemiseksi Shandongin provinssiin. Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ilmoittivat myös muista ohjelmista, joita oli käytetty. Kiinan viranomaisille ilmoitettiin näiden ohjelmien esiintymisestä, ja niistä pyydettiin tarvittavia lisätietoja. Kiinan viranomaiset totesivat, että ohjelmia, jotka eivät sisälly valitukseen, ei voida tutkia, koska tämä on vastoin WTO:n sääntöjä. Kiinan viranomaisten väitteiden mukaan komission pyyntöä oli pidettävä WTO:n tukisopimuksen näyttöä ja neuvotteluja koskevien sääntöjen vastaisena. Lisäksi Kiinan viranomaiset totesivat, että komission kyseisistä järjestelmistä esittämät tiedot olivat yleisiä, ja vaikka oletettaisiinkin, että ohjelmia voitaisiin tutkia, komission pitäisi lähettää Kiinan viranomaisille uusi, riittävästi perusteltu pyyntö, jossa pyydetään tarkkoja tietoja väitetyistä tuista, jotka ovat merkityksellisiä tutkimuksen kannalta.
(171)
On huomattava, että on tavanomainen EU:n käytäntö ilmoittaa tutkittavan maan viranomaisille muidenkin kuin valituksessa mainittujen sellaisten väitettyjen tukijärjestelmien esiintymisestä, joita yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ovat hyödyntäneet, ja pyytää niitä koskevia tietoja ja selvityksiä. Noudatettu käytäntö on asiaa koskevien WTO:n sääntöjen mukainen. Komissio ilmoitti Kiinan viranomaisille tällaisten järjestelmien esiintymisestä, kun nämä järjestelmät tulivat tietoon, ja toimitti Kiinan viranomaisille tiedot, jotka se oli saanut yhteistyössä toimineilta kiinalaisilta vientiä harjoittavilta tuottajilta. Komissio tarjosi Kiinan viranomaisille mahdollisuutta neuvotteluihin näistä järjestelmistä, minkä jälkeen neuvotteluja järjestettiin. Näin ollen WTO:n tukisopimuksen 12.1, 13.1 ja 13.2 artiklan sekä perusasetuksen 11 artiklan 10 kohdan säännöksiä noudatettiin täysimittaisesti. Jäljempänä esitetyissä havainnoissa on otettu huomioon Kiinan viranomaisten kyseisistä ohjelmista toimittamat tiedot.
i) Valituksessa mainitut ohjelmat
- Kuuluisat tuotemerkit
a) Oikeusperusta
(172)
Järjestelmä pannaan täytäntöön Shandongin provinssin ilmoituksella nro 75, joka koskee erityisavustusrahaston budjettia vuonna 2008 itse vietyjen tuotemerkkien kehittämiseksi [Lucaiqizhi (2008)]. Järjestelmästä annetaan avustuksia yrityksille tuotemerkkien viennin edistämiseksi ja kuuluisien tuotemerkkien markkinaosuuden kasvattamiseksi.
b) Tukikelpoisuus
(173)
Avustukseen ovat oikeutettuja vain kuuluisia tuotemerkkejä vievät yritykset, jotka ovat sijoittautuneet Shandongin provinssiin. Tukikelpoisuuskriteerien tueksi ei toimitettu mitään lainsäädäntöä tai hallinnollisia asiakirjoja.
c) Käytännön toteutus
(174)
Järjestelmällä pyritään palkitsemana yrityksiä, jotka on tunnustettu kuuluisia tuotemerkkejä vieviksi yrityksiksi Shandongin provinssissa, jotta edistetään niiden kehitystä ja kilpailukykyä. Yritysten ei tarvitse hakea ohjelmaan, joten hyväksymisasiakirjoja ei ole.
d) Tutkimuksen havainnot
(175)
Yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja sai etua tästä järjestelmästä.
e) Päätelmä
(176)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli kyseessä on suora varojen siirto, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(177)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(178)
Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, koska siihen pääsy on rajattu tiettyihin yrityksiin eli kuuluisia tuotemerkkejä vieviin yrityksiin. Koska tukikelpoisuuskriteereistä ei ole mitään oikeudellista tai hallinnollista tietoa, ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin ja edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(179)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(180)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Tämä määrä (osoittaja) on jaettu yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(181)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli merkityksetön Chenming-ryhmälle (alle 0,01 prosenttia).
- Ulkomaisten investointihankkeiden erityiskannustusrahastot
a) Oikeusperusta
(182)
Järjestelmää koskeva virallinen asiakirja on Shouguangin provinssihallinnon ilmoitus edistyneiden yritysten palkitsemisesta vuonna 2008. Järjestelmästä, joka perustettiin 9 päivänä helmikuuta 2008, palkitaan yrityksiä, jotka ovat saavuttaneet erinomaisen tuloksen vuonna 2008.
b) Tukikelpoisuus
(183)
Järjestelmästä voivat saada tukea yritykset, jotka on tunnustettu ”edistyneiksi yrityksiksi ulkomaisten investointien houkuttelemisessa” ja ”edistyneiksi yrityksiksi ulkomaankaupan alalla” eli joiden ulkomaankaupan tulos on ollut merkittävä tai jotka ovat houkutelleet merkittävästi ulkomaisia investointeja. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet mitään lakeja tai asetuksia politiikasta tai määritelmistä, jotka koskevat ”edistyneitä yrityksiä ulkomaisten investointien houkuttelemisessa” ja ”edistyneitä yrityksiä ulkomaankaupan alalla”
c) Käytännön toteutus
(184)
Shouguangin provinssihallinto vastaa varojen myöntämisestä niille yrityksille, jotka on tunnustettu ”edistyneiksi yrityksiksi ulkomaisten investointien houkuttelemisessa” ja ”edistyneiksi yrityksiksi ulkomaankaupan alalla”.
(185)
Kiinan viranomaisten mukaan yritysten ei tarvitse hakea järjestelmään, joten hyväksymisasiakirjoja ei ole.
d) Tutkimuksen havainnot
(186)
Yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja sai etua tästä järjestelmästä.
e) Päätelmä
(187)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli kyseessä on suora varojen siirto, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(188)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(189)
Tukijärjestelmä on erityinen perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, koska siihen pääsy on rajattu tiettyihin yrityksiin eli edistyneisiin yrityksiin ulkomaisten investointien houkuttelemisessa ja edistyneisiin yrityksiin ulkomaankaupan alalla. Koska tukikelpoisuuskriteereistä ei ole mitään oikeudellista tai hallinnollista tietoa, ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin ja edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(190)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(191)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Tämä määrä (osoittaja) on jaettu yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(192)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli merkityksetön Chenming-ryhmälle (alle 0,01 prosenttia).
ii) Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamat ohjelmat
- Polkumyyntimenettelyn vastaajien avustus
a) Oikeusperusta
(193)
Järjestelmää koskeva virallinen asiakirja on polkumyynti-, tuki- ja suojatoimenpidetutkimuksen vastaajien tukipolitiikan täytäntöönpanoa koskevat säännöt. Kiinan viranomaiset väittävät, että ohjelma päätettiin vuonna 2008, mutta asiaa koskevaa oikeudellista ilmoitusta ei toimitettu.
b) Tukikelpoisuus
(194)
Kyseessä on alueellisen/provinssin rahoitusviraston myöntämä tuki, jolla helpotetaan yrityksen osallistumista Yhdysvaltojen polkumyyntitutkimuksiin. Tukikelpoisten yritysten on rekisteröidyttävä Shandongin provinssissa (pois luettuna Qingdao) ja toimittava kauppaministeriön ja provinssin viranomaisten ohjeiden mukaisesti.
c) Käytännön toteutus
(195)
Järjestelmä on alueellisesti erityinen (saatavilla vain Shandongin provinssissa suurinta kaupunkia Qingdaota lukuun ottamatta), eivätkä valintaperusteet ole oikeudellisesti objektiivisia.
(196)
Asiaa koskevan lain mukaan hakijalle myönnetään 40 prosenttia lakimiesten palkkioista.
d) Tutkimuksen havainnot
(197)
Yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja sai etua tästä järjestelmästä.
e) Päätelmä
(198)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli kyseessä on suora varojen siirto, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(199)
Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy yrityksiin tietyllä maantieteellisellä alueella.
(200)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(201)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Tämä määrä (osoittaja) on jaettu yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(202)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli merkityksetön Chenming-ryhmälle (alle 0,01 prosenttia).
- Shouguangin teknologian uudistusavustus
a) Oikeusperusta
(203)
Ohjelma pantiin täytäntöön Shouguangin kunnallishallinnon antamalla lausunnolla nro 37 huipputeknologian alan kehittämisen nopeuttamisesta (Shoufa [2005]). Kiinan viranomaiset väittivät, että järjestelmää koskevat lainsäädäntöpuitteet ovat olemassa mutta eivät toimittaneet kopiota niistä.
b) Tukikelpoisuus
(204)
Järjestelmästä tarjotaan tukea yritysten kilpailukyvyn parantamiseksi. Tukikelpoisuuskriteerien tueksi ei toimitettu mitään lainsäädäntöä tai hallinnollisia asiakirjoja.
c) Käytännön toteutus
(205)
Kiinan viranomaisten mukaan kyseessä on paikallinen avustus, jolla edistetään T&K-toimintaa, energiansäästöä ja ympäristönsuojelua. Siihen ei liity hakumenettelyä. Aluehallinto julkaisee ajoittain ilmoituksia, joissa ilmoitetaan vientiä harjoittavat tuottajat, joille on myönnetty tietyn suuruinen avustus.
d) Tutkimuksen havainnot
(206)
Yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja sai etua järjestelmästä.
e) Päätelmä
(207)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli kyseessä on suora varojen siirto, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(208)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(209)
Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, koska siihen pääsy on rajattu tiettyihin yrityksiin. Koska tukikelpoisuuskriteereistä ei ole mitään oikeudellista tai hallinnollista tietoa, ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin ja edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(210)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(211)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Tämä määrä (osoittaja) on jaettu yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(212)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 0,59 prosenttia (Chenming-ryhmä).
- Suzhoun teollisuuspuiston immateriaalioikeuksien rahasto
a) Oikeusperusta
(213)
Järjestelmä pannaan täytäntöön Suzhoun teollisuuspuiston immateriaalioikeuksien vahvistamista koskevien väliaikaisten toimenpiteiden ja Suzhoun teollisuuspuiston immateriaalioikeuksien rahastoa koskevien hallintosääntöjen mukaisesti.
b) Tukikelpoisuus
(214)
Järjestelmästä voivat saada tukea vain yritykset, jotka ovat sijoittautuneet Suzhoun teollisuuspuistoon ja saaneet Registry of Computer Software Copyright -todistuksen ja Registry of Integrated Circuit Layout Design -todistuksen ja joiden tuotteista on hiljattain tullut kuuluisia tuotemerkkejä.
c) Käytännön toteutus
(215)
Jotta tukikelpoinen yritys voisi saada avustusta patenttihakemusta tai tavaramerkin myöntämistä varten, sen on täytettävä Suzhoun provinssin tai ylemmän tason kuuluisan tuotemerkin myöntämistä koskeva hakemus ja toimitettava se teollisuuspuiston tiede- ja teknologiavirastoon. Avustukset myöntää Suzhoun teollisuuspuisto. Puiston rahoituksesta ei ole mitään tietoja eikä myöskään siitä, miltä valtion viranomaiselta puisto saa avustussummat.
d) Tutkimuksen havainnot
(216)
Yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja sai etua järjestelmästä. Komissio kuitenkin huomauttaa, että yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta ei esitetty mitään asiaan liittyviä asiakirjoja (hakemusta tai avustuksen myöntämispäätöstä).
e) Päätelmä
(217)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli kyseessä on suora varojen siirto, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(218)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(219)
Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, koska siihen pääsy on rajattu tiettyihin yrityksiin. Koska tukikelpoisuuskriteereistä ei ole mitään oikeudellista tai hallinnollista tietoa, ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin ja edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(220)
Lisäksi tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy yrityksiin tietyllä maantieteellisellä alueella. Järjestelmästä saavat tukea vain yritykset, jotka ovat sijoittautuneet Suzhoun teollisuuspuistoon.
(221)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(222)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Tämä määrä (osoittaja) on jaettu yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(223)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli alle 0,01 prosenttia (APP-ryhmä).
- Huipputeknologian kehitysrahaston tuki
a) Oikeusperusta
(224)
Kiinan viranomaiset tai vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimittaneet tietoja oikeusperustasta. Ohjelmasta myönnetään rahoitustukea yrityksille Suzhoun teollisuuspuistossa, ja Kiinan viranomaisten mukaan ohjelmalla pyritään kiihdyttämään Suzhoun teollisuuspuiston uudistusta ja ajanmukaistusta sekä edistämään puistossa sijaitsevien yritysten tieteellisen tutkimuksen laatua.
b) Tukikelpoisuus
(225)
Järjestelmästä voivat saada tukea vain Suzhoun teollisuuspuistossa sijaitsevat yritykset, jotka täyttävät useissa suunnitelmissa esitetyt vaatimukset ja joilla on relevantteja tieteellisiä tutkimusprojekteja. Kiinan viranomaiset toimittivat kuvauksen ohjelmasta mutteivät kopioita asiaan liittyvistä suunnitelmista.
c) Käytännön toteutus
(226)
Tukea myönnetään yrityksille, jotka investoivat teollisuuspuistoon ja hakevat avustusta tietyn tyyppisiin toimiin (tutkimus ja kehittäminen, uusiin tuotteisiin liittyvä avustaminen, immateriaalioikeuksien hallinnointi, ulkomaiden markkinoiden kehittäminen, projektikoordinaatio valtion kanssa, julkiset teknologiapalvelut). Avustukset myöntää Suzhoun teollisuuspuisto. Puiston rahoituksesta ei ole mitään tietoja eikä myöskään siitä, miltä valtion viranomaiselta puisto saa avustussummat.
d) Tutkimuksen havainnot
(227)
Yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja sai etua järjestelmästä.
e) Päätelmä
(228)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli kyseessä on suora varojen siirto, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(229)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(230)
Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, koska siihen pääsy on rajattu tiettyihin yrityksiin. Koska tukikelpoisuuskriteereistä ei ole mitään oikeudellista tai hallinnollista tietoa, ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin ja edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(231)
Lisäksi tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy yrityksiin tietyllä maantieteellisellä alueella. Järjestelmästä saavat tukea vain yritykset, jotka ovat sijoittautuneet Suzhoun teollisuuspuistoon.
(232)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(233)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Tämä määrä (osoittaja) on jaettu yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(234)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 0,03 prosenttia (APP-ryhmä).
- Suzhoun teollisuuspuistolta saatu avustus kasvun ylläpitämiseksi
a) Oikeusperusta
(235)
Kiinan viranomaiset tai vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimittaneet tietoja oikeusperustasta. Kiinan viranomaiset totesivat, että ohjelma pannaan täytäntöön tasaisen, vakaan ja nopean kasvun edistämistä koskevan Suzhoun teollisuuspuiston lausunnon mukaisesti, ja sen tarkoituksena on edistää teollisuuden rakenteellista kasvua ja ulkomaankauppaa.
b) Tukikelpoisuus
(236)
Järjestelmästä saavat tukea vain yritykset, jotka ovat sijoittautuneet Suzhoun teollisuuspuistoon. Kiinan viranomaiset eivät esittäneet mitään selviä tukikelpoisuusperusteita. Avustuksen saamista varten teollisuuspuistoon sijoittautuneiden yritysten on kuitenkin saavutettava vuonna 2009 edellisen vuoden tulosta parempi vientitulos.
c) Käytännön toteutus
(237)
Kiinan viranomaisten mukaan yritysten ei tarvitse hakea tukea järjestelmästä, vaikka yhteistyössä toiminut viejä esitti Suzhoun teollisuuspuiston huipputeknologian kehitysrahaston hakulomakkeen. Kiinan viranomaisten mukaan järjestelmä liittyy yritysten vientitulokseen, ja yritykset saavat tietyn RMB-määrän kustakin dollarista, jonka verran niiden vientimäärä ja -arvo ovat kasvaneet. RMB-kannustin on eriytetty tuotetyyppien ja mallien perusteella. Avustukset myöntää Suzhoun teollisuuspuisto. Puiston rahoituksesta ei ole mitään tietoja eikä myöskään siitä, miltä valtion viranomaiselta puisto saa avustussummat.
d) Tutkimuksen havainnot
(238)
Yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja sai etua järjestelmästä.
e) Päätelmä
(239)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli kyseessä on suora varojen siirto, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(240)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(241)
Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy yrityksiin tietyllä maantieteellisellä alueella. Järjestelmästä saavat tukea vain yritykset, jotka ovat sijoittautuneet Suzhoun teollisuuspuistoon.
(242)
Lisäksi järjestelmä on oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, joten se on perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen ja tasoitustoimenpiteiden alainen. Avustus liittyy vientitulokseen ja lasketaan sen perusteella, koska saatu etuus perustuu siihen, miten paljon vientimäärä ja -arvo ovat kasvaneet vuodesta toiseen.
(243)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
e) Tuen määrän laskeminen
(244)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Tämä määrä (osoittaja) on jaettu yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tutkimusajanjakson kokonaisviennin liikevaihdolle, koska tuki on vientituloksesta riippuvainen.
(245)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 0,05 prosenttia (APP-ryhmä).
- Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamat ohjelmat, joita ei arvioitu
(246)
Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ilmoittivat seuraavista järjestelmistä ja ohjelmista, jotka liittyvät energiansäästöihin ja ympäristönsuojeluun:
-
Erityisrahasto Jiangsun provinssissa sijaitsevan Taihu-järven saastuneen veden käsittelyä varten
-
Erityisrahasto Suzhoun teollisuuspuiston energiansäästöä varten
-
Erityisrahasto Suzhoun kunnan alueella tärkeimpien saastuttajien kokonaispäästöjen vähentämiseksi
-
Tuki veden säästämistä ja päästöjen vähentämistä varten
-
Suzhoun ympäristönsuojeluviraston myöntämä ympäristönsuojeluavustus
-
Energiansäästöavustus Shouguangissa
(247)
Koska kyseessä olivat pienet etuusmäärät, näiden järjestelmien ja ohjelmien tarkempaa tutkimista ei pidetty tarpeellisena.
4.2.5 VALTION TARJOAMAT TAVARAT JA PALVELUT RIITTÄMÄTTÖMÄNÄ PIDETTÄVÄÄ VASTIKETTA VASTAAN
i) Valituksessa mainitut ohjelmat, jotka arvioitiin
- Maankäyttöoikeuksien tarjoaminen
a) Oikeusperusta ja tukikelpoisuus
(248)
Valituksessa olevan väitteen mukaan Kiinan viranomaiset olivat tarjonneet yhteistyössä toimineille viejille maankäyttöoikeuksia riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan. Vastauksena tähän Kiinan viranomaiset toimittivat maanhallintolain ja säännökset valtion omistaman rakennusmaan käyttöoikeuksien myöntämisestä tarjousten, huutokauppojen ja hintanoteerausten kautta (nro 39, 28 päivänä syyskuuta 2007). Kiinan viranomaiset kieltäytyivät toimittamasta mitään tietoja todellisista maankäyttöoikeuksien hinnoista, maan hintojen vähimmäisarvoista, joita ne väittivät olevan, maan hintojen vähimmäisarvojen arvioinnista tai menetelmästä, jota noudatetaan, kun valtio lunastaa maata aiemmilta käyttäjiltä.
b) Käytännön toteutus
(249)
Maanhallintalain 2 §:n mukaan kaikki maa on valtion omistamaa, koska Kiinan perustuslain ja asiaa koskevan lainsäädännön mukaan kaikki maa kuuluu kollektiivisesti Kiinan kansalle. Mitään maata ei voi myydä, mutta maankäyttöoikeuksia voidaan myöntää lain mukaisesti: valtion viranomaiset myöntävät näitä oikeuksia julkisten tarjouskilpailujen, hintanoteerausten tai huutokauppojen kautta.
c) Tutkimuksen havainnot
(250)
Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ovat ilmoittaneet tietoja hallussaan olevasta maasta sekä maankäyttöoikeuksia koskevista sopimuksista/todistuksista, mutta Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet mitään tietoja maankäyttöoikeuksien hinnoittelusta.
d) Päätelmä
(251)
Sen vuoksi Kiinan viranomaisten tarjoamia maankäyttöoikeuksia olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena hyödykkeiden tarjoamisen muodossa, ja siitä on koitunut etua vastaanottaville yrityksille. Kiinassa ei ole toimivia maamarkkinoita, ja ulkoisten viitearvojen käyttö osoittaa, että yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien maankäyttöoikeuksista maksamat summat ovat huomattavasti alle tavanomaisten markkinahintojen, kuten 260-262 kappaleessa selitetään.
(252)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaa näyttöön, minkä vuoksi komission oli perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti. Kyseisen 28 artiklan 6 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Jos asianomainen osapuoli ei toimi yhteistyössä tai toimii vain osittain yhteistyössä siten, että asiaan vaikuttavia tietoja ei toimiteta, lopputulos voi olla mainitulle osapuolelle huonompi kuin jos se olisi toiminut yhteistyössä”. Huomioon otettiin seuraavat seikat:
(253)
Valituksen tekijöiden toimittama näyttö erityisyydestä.
(254)
Havainnot (ks. 77 ja 78 kappale), joiden mukaan erityisiä tukia kanavoidaan paperiteollisuudelle erityisen alakohtaisen suunnitelman eli paperiteollisuussuunnitelman kautta. Edellä mainitun suunnitelman 7-11 §:ssä esitetään erityisiä sääntöjä teollisuuden yleissuunnitelmasta ja todetaan, minkä tyyppistä paperiteollisuutta olisi perustettava maan eri maantieteellisille alueille.
(255)
Näyttö (ks. 76 kappale), jonka mukaan paperiteollisuus on kannustettava toimiala (päätös nro 40).
(256)
Havainnot (ks. 260-262 kappale), joiden mukaan Kiinassa ei ole toimivia maamarkkinoita.
(257)
Vientiä harjoittavilta tuottajilta saadut - ja rinnakkaisessa polkumyyntitutkimuksessa vahvistetut - tiedot, joiden mukaan maa osoitettiin niiden käyttöön paperinvalmistusprojekteja varten (8).
(258)
Edellä esitetyn perusteella ja koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä, käytettävissä oleva näyttö osoittaa, että paperiteollisuudessa toimiville yrityksille myönnetyt tuet eivät ole yleisesti saatavilla, minkä vuoksi ne ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Kiinan viranomaisten yhteistyön puutteen vuoksi ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin ja edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(259)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
e) Tuen määrän laskeminen
(260)
Edellä esitetyn huomioon ottaen olisi pääteltävä, että tilanne Kiinassa maankäyttöoikeuksien osalta ei perustu markkinoihin. Vaikuttaa itse asiassa siltä, että Kiinassa ei ole lainkaan yksityisiä vertailuarvoja. Sen vuoksi Kiinan kustannusten tai hintojen oikaiseminen ei ole mahdollista. Näissä olosuhteissa katsotaan, että Kiinassa ei ole maamarkkinoita ja perusasetuksen 6 artiklan d kohdan ii alakohdan mukaisesti ulkoisten vertailuarvojen käyttö etuuden mittaamista varten on perusteltua. Koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä eivätkä esittäneet mitään ehdotuksia ulkoisesta vertailuarvosta, komission oli hyödynnettävä käytettävissä olevia tietoja asianmukaisen ulkoisen vertailuarvon vahvistamiseksi. Tältä osin pidettiin asianmukaisena käyttää Taiwanin, Penghun, Kinmenin ja Matsun erilliseltä tullialueelta, jäljempänä ’Taiwan’, saatuja tietoja vertailuarvona.
(261)
Komissio katsoo, että maan hinnat Taiwanissa tarjoavat parhaan likiarvon niistä Kiinan alueista, joilla yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat sijaitsevat. Kaikki vientiä harjoittavat tuottajat ovat sijoittautuneet Kiinan itäosaan Shanghain ympäristöön kehittyneisiin provinsseihin, joissa BKT on korkea ja väestöntiheys on suuri. Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Vastaanottajille koitunut etu lasketaan ottaen huomioon kunkin yrityksen maankäyttöoikeuksista maksaman summan ja taiwanilaisen vertailuarvon perusteella normaalisti maksettavan summan välinen erotus.
(262)
Laskelmissaan komissio käytti Taiwanille vahvistettua keskimääräistä maan hintaa neliömetriä kohti oikaistuna valuutan arvon heikkenemisellä maankäyttöoikeuksia koskevien sopimusten tekopäivästä lukien. Teollisuuskäyttöön tarkoitetun maan hintoja koskevat tiedot saatiin Taiwanin talousministeriön teollisuusviraston verkkosivulta. Valuutan arvon heikkeneminen laskettiin Taiwanin inflaatioasteen perusteella (saatu Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n julkaisusta ”2009 World Economic Outlook”). Perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuen määrä (osoittaja) on jaettu tutkimusajanjaksolle käyttäen tavanomaista teolliseen käyttöön tarkoitettujen maankäyttöoikeuksien käyttöaikaa Kiinassa eli 50 vuotta. Tämä määrä jaettiin tämän jälkeen yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(263)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 2,81 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,69 prosenttia (Chenming-ryhmä).
ii) Valituksessa mainitut järjestelmät, joita ei arvioitu
- Sähkön tarjoaminen
(264)
Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ei todettu saaneen etua tästä järjestelmästä tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi ei ollut tarpeen arvioida, onko tämä järjestelmä tasoitustoimenpiteiden alainen.
- Paperinvalmistuskemikaalien tarjoaminen
(265)
Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ei todettu saaneen etua tästä järjestelmästä tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi ei ollut tarpeen arvioida, onko tämä järjestelmä tasoitustoimenpiteiden alainen.
4.3. TUKEEN LIITTYVIÄ OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSIA
4.3.1 JOHDANTO
(266)
Kiinan viranomaiset, kaksi vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää (APP ja Chenming) sekä EU:n valituksen tekijä toimittivat huomautuksia lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen.
(267)
EU:n valituksen tekijä tuki komission havaintoja.
(268)
Kiinan viranomaiset sekä APP ja Chenming kiistivät komission havainnot. Koska väitteitä on jo käsitelty kattavasti lopullisten päätelmien ilmoittamisen yhteydessä, niitä ei enää toisteta tässä asetuksessa.
4.3.2 KAKSINKERTAISEEN KORJAUSTOIMENPITEESEEN LIITTYVÄT VÄITTEET
(269)
Kiinan viranomaiset väittivät, että tasoitustoimenpiteitä koskeva ehdotus johtaa kaksinkertaiseen korjaustoimenpiteeseen. Todettiin, että EU:n käytäntönä Kiinaa koskevissa polkumyyntitutkimuksissa on määrittää normaaliarvo käyttämällä kolmansissa maissa, jotka ovat markkinatalousmaita, toimivilta tuottajilta saatuja tietoja. Tällöin tällaisissa tapauksissa tasoitustulli olisi kaksinkertainen korjaustoimenpide saman seikan käsittelemiseksi, koska polkumyyntitullit tosiasiassa ”kumoavat” tuet, joita väitetysti on myönnetty kiinalaisille yrityksille.
(270)
APP väitti, että jos normaaliarvo perustuu kotimarkkinamyyntiin vertailumaassa, markkinatalouskohtelua koskevan pyynnön hylkäämisellä ja ei-tuetun normaaliarvon käytöllä on se vaikutus, että tulli kohoaa tuen määrän verran ja tuet otetaan huomioon kahteen kertaan.
(271)
Kiinan viranomaiset totesivat, että samoja väitettyjä vääristymiä on jo käsitelty rinnakkaisessa polkumyyntimenettelyssä. Kiinan viranomaiset totesivat myös, että komission käytäntö on vastoin EU:n ja WTO:n lainsäädäntöä ja että komission olisi joko päätettävä tasoitustullimenettely tai myönnettävä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille markkinatalouskohtelu rinnakkaisessa polkumyyntimenettelyssä. Kiinan viranomaiset totesivat vielä, että ne eivät hyväksy komission väitettä, jonka mukaan kaksinkertaista laskemista ei tapahdu, koska vahinkomarginaali on alempi kuin polkumyyntimarginaali. Lopuksi Kiinan viranomaiset väittivät, että WTO:n valituselimen asiassa DS379 (9) (Yhdysvaltojen ja Kiinan välinen kiista) kaksinkertaisesta korjaustoimenpiteestä antamien päätelmien mukaisesti tämä menettely olisi päätettävä.
(272)
Nämä väitteet oli hylättävä. Tältä osin todetaan, että kaksinkertaisella korjaustoimenpiteellä ei ole merkitystä tässä menettelyssä. Riippumatta siitä, voiko polkumyynti- ja tasoitustullien samanaikainen käyttöönotto johtaa mahdolliseen ”kaksinkertaiseen korjaustoimenpiteeseen”, kun kyseessä on muu kuin markkinatalousmaa, tilanne voisi esiintyä vain, kun polkumyyntimarginaali ja tuen määrä kumuloituvat eli kun kahden tyyppisen tullin yhdistetty taso ylittää sen, kumpi on korkeampi: polkumyyntimarginaali vai tuen määrä. Tämä ei ole tilanne tässä tapauksessa, kuten jäljempänä selitetään.
(273)
Ensinnäkin on muistettava, että EU soveltaa alemman tullin sääntöä, kun saman tuotteen osalta otetaan käyttöön sekä polkumyynti- että tasoitustulli. Toisin sanoen EU:n tutkimuksissa komissio vahvistaa polkumyynnin, tuen ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon tason. Tullien taso ei voi missään tapauksessa olla korkeampi kuin vahinkomarginaali, ja tässä tapauksessa vahinkomarginaali on sama molemmissa menettelyissä. Rinnakkaisessa polkumyyntitutkimuksessa komissio vahvisti polkumyyntimarginaalin, joka on paljon korkeampi kuin vahinkomarginaali. Alhaisemman tullin säännön mukaan komission ehdotti vahinkomarginaaliin perustuvien toimenpiteiden käyttöönottoa (ks. lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 6 päivänä toukokuuta 2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 451/2011 (10). Näin ollen tässä tukien vastaisessa tutkimuksessa havaittu tukimarginaali ei tuo mitään lisäsuojaa unionin tuotannonalalle verrattuna polkumyyntimarginaaliin, koska vahinkomarginaali kattaa jo polkumyyntitullin. Sen vuoksi näissä kahdessa rinnakkaisessa menettelyssä ei ole tullien päällekkäisyyttä tai kumulaatiota, eikä näin ollen voi olla oikeudellista vaatimusta, jonka mukaan polkumyynnin ja tuen olisi ”kumottava” toisensa, vaikka oletettaisiinkin, että kaksinkertainen korjaustoimenpide olisi mahdollinen 269 kappaleessa kuvatun mukaisesti. Polkumyyntimenettelyssä havaittu polkumyynti- ja vahinkomarginaalien ero oli itse asiassa paljon korkeampi kuin tässä tutkimuksessa havaittu tuen määrä. On myös korostettava, että todellisuudessa maksettavien tullien osalta komission käytäntönä on ottaa ensin käyttöön tulli, joka on saatu tulokseksi tukia koskevasta tutkimuksesta. Jos edellä mainitun tullitason ja vahinkomarginaalin välillä on edelleen eroa, se voidaan täyttää tullilla, joka saadaan tulokseksi polkumyyntitutkimuksesta. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että kyseessä olisi kaksinkertainen laskeminen, koska tullien yhdistetty taso olisi voinut olla perusteltu jo pelkän polkumyyntitutkimuksen tuloksena.
(274)
On vielä huomattava, että Kiinan viranomaisten ehdottamia keinoja ei ole sallittu lainsäädännössä, koska i) tutkimuksessa vahvistettiin sellaisten tasoitustoimenpiteiden alaisten tukien esiintyminen, jotka aiheuttivat merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle, ja toimenpiteiden käyttöönoton havaittiin olevan unionin etujen mukaista, minkä vuoksi menettelyä ei voida päättää, ii) kaikki kiinalaiset osapuolet eivät pyytäneet markkinatalouskohtelua rinnakkaisessa polkumyyntimenettelyssä, iii) markkinatalouskohtelua ei voida myöntää automaattisesti osapuolille, jotka eivät ole sitä pyytäneet, ja iv) tapauksissa, joissa markkinatalouskohtelua ei myönnetty, tämä tehtiin, koska osapuolilla oli vakavia puutteita polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan mukaisten kriteereiden 1, 2 ja 3 täyttämisessä.
4.3.3 EPÄEDULLISTEN PÄÄTELMIEN TEKEMISTÄ KOSKEVAT VÄITTEET
(275)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio teki lain vastaisesti epäedullisia päätelmiä riittämättömän yhteistyön seurauksena. Tältä osin ne viittasivat perusasetuksen 28 artiklan 6 kohtaan, jossa mainitaan mm. että jos asianomainen osapuoli ei toimi yhteistyössä tai toimii vain osittain yhteistyössä, lopputulos voi olla mainitulle osapuolelle huonompi kuin jos se olisi toiminut yhteistyössä. Kiinan viranomaisten mukaan epäedullisten päätelmien tekeminen on vastoin WTO:n tukisopimuksen 12 artiklan 7 kohtaa sekä WTO:n polkumyyntisopimuksen liitettä II.
(276)
Tältä osin on todettava, että Kiinan viranomaisten tulkinta perusasetuksen 28 artiklan 6 kohdasta on perusteeton. Komissio ei tehnyt ”epäedullisia päätelmiä” Kiinan viranomaisista siten, että se olisi tahallaan valinnut epäedullisemmat tulokset kyseisten viejien osalta, eikä se pyrkinyt ottamaan käyttöön rangaistusluonteista vaihtoehtoa tukien esiintymisen tai tasoitustullien määrän suhteen. Tutkivana viranomaisena komissio pyysi Kiinan viranomaisia toimittamaan kohtuullisessa määräajassa tiettyjä tietoja. Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan toimittaneet tietoja, joita pidettiin tarpeellisina tutkimuksen kannalta (esim. kopiot suunnitelmista, tiedot pankeista, pankkien suorittama arviointi niiden myöntäessä lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille, maankäyttöoikeuksien hinnoittelu). Näissä olosuhteissa komissio oli pakotettu käyttämään perusasetuksen 28 artiklan säännöksiä, jotka koskevat käytettävissä olevia tietoja edustavien päätelmien tekemiseksi. On syytä korostaa, että tällä ei pyritty tekemään rangaistusluonteisia päätelmiä Kiinan viranomaisten osalta. Komissio ei esimerkiksi hylännyt maankäyttöoikeuksia koskevia tietoja, vaan pikemminkin on niin, että Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet kaikkia vaadittuja tietoja maankäyttöoikeuksien hinnoittelusta. Komissio ei myöskään soveltanut kielteisiä päätelmiä Kiinan viranomaisiin päällystetyn paperin tuotantoyrityksille myönnettyjen edullisten lainojen osalta, mutta sen oli löydettävä puuttuvat tiedot suunnitelmista, pankkien roolista sekä pankkien lainanantopolitiikasta yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille, koska Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet näitä tietoja. Näin ollen komissio käytti kaikkia Kiinan viranomaisten toimittamia tietoja. Jos toimitetut tiedot eivät olleet riittäviä tai niitä ei pidetty luotettavina, komission oli täydennettävä niitä muilla asiaankuuluvilla tiedoilla päätelmien tekemiseksi. Joissakin tapauksissa ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että tulokset olivat epäsuotuisampia Kiinan viranomaisten kannalta verrattuna tilanteeseen, jossa se olisi toiminut täysimääräisesti yhteistyössä, mutta komissio ei pyrkinyt tällaiseen tulokseen.
(277)
Komission toimintatapaa tässä tapauksessa voidaan verrata tapaan, jolla WTO:n paneelit ovat soveltaneet ”epäedullisten päätelmien” käsitettä tukisopimuksen liitteessä V olevan 7 kohdan mukaisesti. Esimerkiksi EC-Aircraf -paneeli sovelsi epäedullisia päätelmiä kahteen kertaan Espanjan ”PROFIT”-T&K-ohjelman osalta tapauksissa, joissa EU toimitti riittämättömät tiedot. Sekä rahoituksen määrän että erityisyyttä koskevan kysymyksen osalta paneeli jätti EU:n toimittaman näytön huomiotta ja käytti sen sijaan valituksen tekijän (Yhdysvaltojen) ehdottamaa ratkaisua päätelmissään. (11) Näin ei kuitenkaan tehty tässä tutkimuksessa, koska komissio ei jättänyt huomiotta mitään Kiinan viranomaisten toimittamia tietoja eikä korvannut niitä valituksen tekijän esittämällä ratkaisulla vaan käytti kaikkia käytössään olevia tietoja päätelmien tekemiseen. Edellä esitetyn perusteella päätellään, että edellä esitetyt väitteet on hylättävä.
(278)
Koska komissio ei tehnyt epäedullisia päätelmiä Kiinan viranomaisten tai minkään viejän osalta, väitteellä, jonka mukaan epäedullisten päätelmien soveltaminen valtion viranomaisiin on vastoin WTO:n oikeuskäytäntöä, ei ole merkitystä.
(279)
Väite oli hylättävä, koska mitkään tosiseikat eivät tukeneet sitä. Komissio tiedotti Kiinan viranomaisille 28 artiklan säännöksistä ja tapauksista, joissa näitä säännöksiä voidaan soveltaa, ensimmäisessä kirjeessä, jonka Kiinan viranomaiset saivat menettelyn vireillepanon yhteydessä, sekä viimeisessä kirjeessä, jonka Kiinan viranomaiset saivat ennen paikan päällä tehtyä tarkastuskäyntiä. Lisäksi Kiinan viranomaisille tiedotettiin seurauksista, joita yhteistyöstä kieltäytymisestä on (ks. 59 kappale).
(280)
Kiinan viranomaiset väittivät vielä, että komissio ei koskaan pyytänyt sitä järjestämään tapaamisia valtion omistamien pankkien kanssa.
(281)
Tämä väite oli hylättävä. Komissio pyysi Kiinan viranomaisten suoraa osallistumista pyrkiessään järjestämään tapaamisia niiden pankkien kanssa, jotka olivat antaneet lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille. Tätä varten Kiinan viranomaisille toimitettiin luettelo pankeista, jotka olivat antaneet tällaisia lainoja. Kiinan viranomaisia pyydettiin myös varmistamaan, että poliittisten pankkien ja muiden rahoituslaitosten edustajia olisi paikalla Kiinan viranomaisten toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikana, jotta ne olisivat voineet vastata niille osoitettuihin kyselylomakkeen kysymyksiin. Kiinan viranomaiset eivät toimineet mitenkään näiden pyyntöjen täyttämiseksi.
(282)
Kiinan viranomaiset väittivät, että epäedullisten päätelmien tekeminen on perusteetonta tässä tapauksessa, koska viranomaiset toimittivat parhaan kykynsä mukaan tiedot, jotka olivat niiden saatavissa. Kiinan viranomaiset totesivat, että pankit ovat menettelyssä kolmansia osapuolia eivätkä asianomaisia osapuolia, kuten ne on määritelty WTO:n tukisopimuksen 12 artiklan 9 kohdassa, minkä vuoksi niillä ei ole velvoitetta toimia yhteistyössä. Lisäksi todettiin, että komissio toimi mielivaltaisesti ja epäjohdonmukaisesti WTO:n sääntöihin nähden, koska Kiinan viranomaiset toimittivat riittävästi tietoja pankkien lainanannosta ja maankäyttöoikeuksista.
(283)
Nämä väitteet oli hylättävä. Tältä osin halutaan muistuttaa, että komissio ei soveltanut epäedullisia päätelmiä Kiinan viranomaisiin. Lisäksi kuten 276 kappaleessa todettiin, komissio käytti kaikkia Kiinan viranomaisten toimittamia tietoja, mutta koska merkittäviä tietoja puuttui, sen oli täydennettävä niitä muista lähteistä saatavilla tiedoilla voidakseen tehdä edustavia päätelmiä.
(284)
Asianomaisista osapuolista esitettyjen väitteiden osalta on muistettava, että WTO:n tukisopimuksen 12 artiklan 9 kohdassa todetaan selvästi, että muutkin kuin mainitut kotimaiset tai ulkomaiset osapuolet voidaan lukea asianomaisiksi osapuoliksi. Tässä menettelyssä komissio pyysi valituksen perusteella tietoja päällystetyn paperin tuotantoyrityksille myönnetyistä edullisista lainoista. Tällaiset tiedot liittyvät lisäksi suoraan pankkeihin, jotka ovat suurimmaksi osaksi valtion omistuksessa. Asiasta ilmoitettiin sekä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille että Kiinan viranomaisille. Koska pankkien lainanannosta ei toimitettu riittävästi tietoja, komission oli turvauduttava käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti.
4.3.4 PARHAIDEN KÄYTETTÄVISSÄ OLEVIEN TIETOJEN KÄYTTÖÄ KOSKEVAT VÄITTEET
(285)
APP väitti, että komissio ei voi hylätä tietoja, jotka eivät ole kaikilta osin ihanteellisia, jos tiedot toimittanut asianomainen osapuoli on kuitenkin toiminut parhaan kykynsä mukaan. APP väitti lisäksi, että sellaisissakin tapauksissa, joissa osapuoli ei ole toiminut yhteistyössä parhaan kykynsä mukaan, komission on käytettävissä olevia tietoja hyödyntäessään otettava huomioon kaikki asianomaisen osapuolen toimittamat perustellut tosiseikat, vaikka kyseiset seikat eivät muodostaisikaan osapuolelta pyydettyjä täydellisiä tietoja. Sen vuoksi komissiolla on velvollisuus sekä perusasetuksen että tukisopimuksen mukaan olla hylkäämättä tällaisia tietoja.
(286)
Kiinan viranomaiset katsoivat, että käytettävissä oleviin tietoihin turvautuminen ei ole sallittua, jos asianomainen jäsen tai osapuoli on osoittanut, että se on toiminut parhaan kykynsä mukaan ja toimittanut tietoja, jotka ovat varmennettavissa ja jotka on toimitettu niin, että niitä voidaan käyttää tutkimuksessa, ajoissa sekä tutkivan viranomaisen vaatimalla välineellä tai konekielellä.
(287)
Näin ei ollut tässä tapauksessa. Tältä osin on muistettava, että komissio turvautui käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 28 artiklan ja tukisopimuksen 12 artiklan 7 kohdan mukaisesti, koska Kiinan viranomaiset ja vientiä harjoittavat tuottajat eivät toistuvista pyynnöistä huolimatta toimittaneet tietoja, joita pidettiin tarpeellisina tutkimuksessa edustavien päätelmien tekemiseksi. Komission oli pyrittävä ratkaisemaan perusongelma, johon se törmäsi tutkivana viranomaisena, eli se, että Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tietoja suunnitelmista, pankkien roolista, luottoriskin arvioimisesta vientiä harjoittaville tuottajille myönnettyjen lainojen yhteydessä, maankäyttöoikeuksien hinnoittelusta tai oikeudellisista asiakirjoista, jotka liittyivät eri tutkittuihin järjestelmiin. Myöskään yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimittaneet tietoja kiinalaisten pankkien myöntämistä lainoista. Sen vuoksi Kiinan viranomaisten ja vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyötapa ei täytä WTO:n valituselimen vaatimuksia, jotka se vahvisti asiassa ”United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan”; siinä todettiin, että asianomaisilta osapuolilta vaadittu yhteistyön taso on korkea ja että asianomaisten osapuolten on toimittava parhaan kykynsä mukaan (12). Komission on vaikea ymmärtää, miksi Kiinan viranomaiset ja vientiä harjoittavat tuottajat eivät voineet toimittaa/järjestää puuttuvia asiakirjoja eivätkä Kiinan viranomaiset tai vientiä harjoittavat tuottajat tarjonneet uskottavia selityksiä. Kiinan viranomaiset totesivat myös, että edellytykset parhaiden käytettävissä olevien tietojen käyttöön eivät täyttyneet ja että Kiinan viranomaiset saattoivat olla toimittamatta joitakin tietoja yksinkertaisesti siksi, että tällaisia tietoja ei ole, tiedot eivät ole enää relevantteja tai saatavilla taikka niitä ei pyydetty kyselylomakkeessa tai etukäteen ennen tarkastuskäyntiä.
(288)
Tämä väite oli hylättävä. On huomattava, että tukien myöntämistä koskevassa jaksossa (kappaleet 64-73) on selvästi osoitettu, että käytettävissä olevien tietojen hyödyntäminen oli ainoa komission käytettävissä oleva vaihtoehto tutkivana viranomaisena, jotta se olisi voinut tehdä edustavia päätelmiä. Pyydettyjen tietojen tyypistä on muistettava, että komissio pyysi olemassa olevia tietoja (esim. tietoja suunnitelmista, pankkien roolista, luottoriskin arvioimisesta vientiä harjoittaville tuottajille myönnettyjen lainojen yhteydessä, maankäyttöoikeuksien hinnoittelusta tai oikeudellisista asiakirjoista, jotka liittyivät eri tutkittuihin järjestelmiin) ja tarjosi Kiinan viranomaisille mahdollisuuden toimittaa tällaisia tietoja useaan otteeseen menettelyn vireillepanon jälkeen.
(289)
On myös korostettava, että komission oli tutkivana viranomaisena tutkittava valituksessa esitettyjä väitteitä, joista oli toimitettu riittävää näyttöä tutkimuksen vireillepanoa varten (esim. viisivuotissuunnitelmien ja teollisuuspolitiikan käyttö edullisiin lainajärjestelyihin päällystetyn paperin tuotantoyrityksille, pankkien rooli julkisina eliminä, suorien/epäsuorien vero- ja avustusohjelmien olemassaolo), ja näin ollen Kiinan viranomaisia pyydettiin asianomaisena osapuolena toimittamaan kaikki tarpeellisina pidetyt tiedot. Kiinan viranomaiset valitsivat kuitenkin erilaisen lähestymistavan, joka käytännössä tarkoitti, että ne pitivät itseään tutkivana viranomaisena. Kiinan viranomaiset halusivat itse päättää, mitä ne pitivät relevantteina, ja toimittivat vain asiakirjoja, joita ne pitivät relevantteina antamatta tutkivalle viranomaiselle mahdollisuutta tutkia näitä asioita. Tämä tulee täydellisesti esiin siinä, miten Kiinan viranomaiset suhtautuivat valtion omistamiin pankkeihin (ks. 282 kappale).
Kiinan viranomaisten mukaan tällaiset pankit ovat ”kolmansia osapuolia”; valituksessa oli kuitenkin annettu riittävästi näyttöä siitä, että ne ovat julkisia elimiä, minkä vuoksi komissiolla oli oikeus pyytää Kiinan viranomaisia toimittamaan tietoja niiden toiminnasta. Kiinan viranomaiset tekivät itsenäisen päätöksen, jonka mukaan nämä pankit eivät ole julkisia elimiä, ja kieltäytyivät toimittamasta mitään tietoja niistä. Tällaisen päätöksen tekemien kuuluu kuitenkin tutkivalle viranomaiselle eli komissiolle eikä Kiinan viranomaisille. Tällainen käyttäytyminen ei selvästikään ole edellä mainitun WTO:n oikeuskäytännön mukaista, jossa todetaan, että asianomaisten osapuolten on toimittava parhaan kykynsä mukaan. On vaikea nähdä, miten tällainen käyttäytyminen vastaisi asiassa ”United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan” tehtyjä valituselimen päätelmiä, joiden mukaan yhteistyö on prosessi, joka edellyttää yhteisiä toimia, joilla osapuolet pyrkivät yhteiseen tavoitteeseen. (13) On myös huomattava, että komissio antoi kaikille asianomaisille osapuolille runsaasti aikaa toimittaa pyydetyt tiedot ja noudatti tutkimuksen tekemisessä tukisopimuksen liitettä VI; siinä vahvistetaan toimitiloissa tehtäviä tarkastuksia koskevat säännöt, joissa mm. mahdollistetaan tarkempien tietojen pyytäminen paikan päällä ottaen huomioon saadut tiedot.
(290)
Kiinan viranomaiset väittivät, että pyydetyt suunnitelmat ovat laajoja, koska niissä on 282 000 sivua, ja näin ollen on kohtuuton lisärasite kääntää ne. Viranomaiset myös väittivät, etteivät ne ole tietoisia suunnitelmista tehdyistä riippumattomista käännöksistä ja etteivät ne ole toimittaneet kansallisia viisivuotissuunnitelmia Yhdysvaltojen menettelyä varten.
(291)
Tämä väite oli hylättävä. Edellä 65 kappaleessa mainitut suunnitelmat, jotka Kiinan viranomaiset toimittivat kiinankielisinä, olivat yhteensä alle 300 sivua. Väite 282 000 sivusta ei saa vahvistusta siitä, mitä Kiinan viranomaiset ovat todenneet virallisesti. Väite on joka tapauksessa huolestuttava, koska se saattaa osoittaa vieläkin yksityiskohtaisempaa valtion puuttumista asiaan kuin mitä tässä tutkimuksessa ja rinnakkaisessa polkumyyntitutkimuksessa havaittiin. Riippumattomissa käännöksissä esiintyvien suunnitelmien osalta on huomattava, että komissio sai tällaisia asiakirjoja muilta asianomaisilta osapuolilta, ja sikäli kuin tällaisia käännöksiä saatiin, niitä käytettiin tätä tutkimusta varten. Lopuksi olisi vielä selvennettävä, että komissio ei halunnut väittää, että Kiinan viranomaiset olisivat toimittaneet suunnitelmat Yhdysvaltojen menettelyä varten. Edellä 66 kappaleessa ainoastaan mainitaan, että käännettyjä tietoja vaikuttaa olevan olemassa.
4.3.5 VÄITTEET SELLAISTEN TIETOJEN KÄYTÖSTÄ, JOTKA EIVÄT OLE KAIKILTA OSIN IHANTEELLISIA
(292)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komission on ennen parhaiden käytettävissä olevien tietojen soveltamista tehtävä perusasetuksen 28 artiklan 3 kohdassa vaadittu analyysi ja pääteltävä, täyttyvätkö siinä asetut erityisedellytykset.
(293)
Komissio turvautui käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 28 artiklan säännösten mukaisesti, koska 28 artiklan 3 kohdassa asetetut erityisedellytykset eivät täyttyneet. Kuten edellä on selitetty, Kiinan viranomaiset joko toimittivat puutteellisia tietoja tai monissa tapauksissa eivät toimittaneet edes pyydettyjä tietoja. On muistettava, että suunnitelmia koskevia tietoja ei joko toimitettu lainkaan tai toimitettiin vain osittain, pankkien roolia koskevat tiedot olivat puutteellisia tai riittämättömiä, tietoja pankkien tekemistä arvioinneista niiden myöntäessä lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille ei toimitettu, maankäyttöoikeuksien hinnoittelusta ei toimitettu tietoja eikä erinäisiä oikeudellisia asiakirjoja, joissa viitataan tiettyihin vero- ja avustusohjelmiin, toimitettu myöskään. Tietojen epätäydellisyyden tai niiden täyden puuttumisen takia komissio ei kyennyt tarkistamaan tiettyjä toimitettuja tietoja. Edellä esitetyn perusteella Kiinan viranomaisten ei voitu katsoa näissä olosuhteissa toimivan parhaan kykynsä mukaan, ja ottaen huomioon kohtuuttomat vaikeudet kohtuullisen tarkkojen päätelmien tekemisessä komission täytyi turvautua käytettävissä olevien tietojen soveltamiseen.
(294)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komission olisi pitänyt käyttää parhaina käytettävissä olevina tietoina Kiinan viranomaisten jo toimittamia tietoja.
(295)
Tältä osin on huomattava, että komissio käytti kaikkia asianomaisten osapuolten toimittamia tietoja (myös kaikkia Kiinan viranomaisten toimittamia tietoja) ja julkisesti saatavilla olevista lähteistä löydettyjä tietoja voidakseen tehdä edustavia päätelmiä.
(296)
Lainoista väitettiin, että kun tietyiltä pankeilta ei saatu tietoja, joiden perusteella olisi voitu arvioida luottoriskit lainanannossa, komission olisi pitänyt käyttää Kiinan keskuspankin ja pankkisääntelykomission antamia selvityksiä samoin kuin liikepankkien vuosikertomuksia.
(297)
Tämä väite oli hylättävä. On huomattava, että pankit eivät toimittaneet tarvittavia tietoja nimenomaisista pyynnöistä huolimatta. Kiinan keskuspankin ja pankkisääntelykomission toimittamat tiedot olivat hyvin yleisluonteisia eivätkä millään tavoin liittyneet suoraan lainoihin, joita myönnettiin yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille. Kiinan viranomaiset toimittivat joukon liikepankkien vuosikertomuksia (joista jotkin vain kiinaksi) ja väittivät, että liikepankit tekevät omat päätöksensä liiketoiminnastaan lain mukaisesti ilman yksikköjen tai yksityishenkilöiden puuttumista asiaan. Nämä ovat kuitenkin vain toteamuksia, joiden pohjalta ei voida varmistaa, miten pankit arvioivat luottoriskin vai arvioivatko mitenkään myöntäessään lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille, ja niitä on tarkasteltava ottaen huomioon tietyt tutkimuksessa esiin tulleet tapaukset, joissa yritykset selvästi saivat lainoja ilman luottoriskin arviointia.
(298)
Maankäyttöoikeuksista väitettiin, että komission olisi pitänyt käyttää Kiinan viranomaisten toimittamia tietoja, jotka - Kiinan viranomaisten mukaan - osoittavat toimivien markkinoiden olemassaolon. Kiinan viranomaisten mukaan komission pyytämät tiedot maankäyttöoikeuksien vähimmäishinnoista olivat valtavan laajat, eikä niitä pyydetty kyselylomakkeessa tai etukäteen ennen tarkastuskäyntiä.
(299)
Tämä väite oli hylättävä. Ilman tietoja maankäyttöoikeuksien hinnoittelusta ei ole mahdollista tehdä mitään päätelmiä siitä, onko Kiinassa toimivat maamarkkinat, jotka heijastelevat tarjontaa ja kysyntää sääteleviä voimia. On myös huomattava, että komissio on antanut Kiinan viranomaisille runsaasti aikaa toimittaa tällaiset tiedot alueilta, joilla yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ovat sijoittautuneita, mutta Kiinan viranomaiset eivät ole toimittaneet mitään lukuja tähän liittyen. Komissio on joka tapauksessa noudattanut tukisopimuksen liitettä VI, jossa annetaan paikan päällä tehtäviä tarkastuksia koskevat säännöt ja jossa mm. annetaan mahdollisuus pyytää paikan päällä lisätietoja saatujen tietojen perusteella.
4.3.6 JULKISTEN ELINTEN MÄÄRITELMÄÄ KOSKEVAT VÄITTEET
(300)
Kiinan viranomaiset väittivät, että valtion omistajuus ei ole hyväksyttävä peruste pitää pankkia tai laitosta julkisena elimenä ja että tällaisen analyysin tekemistä varten komission olisi käytettävä EU:n valtiontukisääntöjä. Kiinan viranomaiset myös vaativat, että WTO:n valituselimen asiassa DS379 (Yhdysvaltojen ja Kiinan välinen kiista) julkisen elimen määritelmän osalta antamien päätelmien mukaisesti tämä menettely olisi päätettävä.
(301)
Tämä väite oli hylättävä. Komissio selitti 90 kappaleessa julkisen elimen määritelmää. Määritelmä on yhdenmukainen tukien vastaisia menettelyjä koskevan WTO:n oikeuskäytännön ja edellä mainitun valituselimen raportin kanssa. Sen vuoksi ei ole tarvetta poiketa siitä, mikä on yleisesti hyväksytty, ja käyttää toista vertailukohtaa (eli EU:n valtiontukisääntöjä), jota sovelletaan hyvin erilaiseen lainsäädännön alaan. On huomattava, että valtiotukia koskeva lainsäädäntö toimii täysin erilaisessa yhteydessä: sillä ei ole tarkoitus säännellä kansainvälistä tavarakauppaa vaan täydentää yhtenäismarkkinoita. Lopuksi on vielä todettava, että tämän menettelyn päättämistä koskevalle vaatimukselle ei ole mitään oikeudellista tai tosiseikkoihin pohjautuvaa perustetta.
4.3.7 EDULLISET LAINAJÄRJESTELYT PÄÄLLYSTETYN PAPERIN TUOTANTOYRITYKSILLE
(302)
Kiinan viranomaiset totesivat päällystetyn paperin tuotantoyrityksille myönnetyistä edullisista lainoista, että komissio ei ollut toimittanut riittävää näyttöä erityisestä tuesta tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa vaaditun mukaisesti. Kiinan viranomaisten mukaan komission analyysissä ei onnistuttu osoittamaan oikeudellisesti väitetyn tuen erityisyyttä.
(303)
Kaksi yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa väittivät lisäksi, etteivät Kiinan valtion omistamien pankkien myöntämät lainat ole erityistä tukea.
(304)
Tämä oli hylättävä. On muistettava, että erityisyys vahvistettiin kaikista asiakirjoista saatujen tietojen, myös Kiinan viranomaisten toimittamien tietojen, perusteella, kuten 92 kappaleessa todettiin. Nämä tiedot vahvistavat, että tuki on oikeudellisesti erityistä tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.
(305)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio ei onnistunut esittämään tuen myöntämisestä tukisopimuksen 2 artiklan 4 kohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti asiaa tukevaa näyttöä, sillä komission käyttämää näyttöä ei voida pitää asiaa tukevana näyttönä, koska se ei ole vahvistavaa, objektiivista, todennettavaa eikä luotettavaa.
(306)
Tämä väite oli hylättävä. On muistettava, että 92 kappaleessa kuvatut tosiseikat tukivat näyttöä erityisyydestä (alakohtaisten suunnitelmien kautta myönnetyt erityiset tuet, paperiteollisuuden pitäminen kannustettavana alana, liikepankkien ja Kiinan valtion suunnittelujärjestelmän rooli sekä yritysten korkea luottokelpoisuusluokitus, koska niitä varten on erityisiä toimintasuunnitelmia). Nämä tiedot ovat vahvistavia, koska ne ovat selkeitä, objektiivisia ja vakuuttavia. Ne on saatu eri lähteistä, asianomaiset osapuolet ovat toimittaneet ne tai ne ovat olleet julkisesti saatavilla.
(307)
Vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmasta väitettiin, että siinä ei määrätä paperiteollisuuden erityisestä tuesta tai edullisesta kohtelusta. Kiinan viranomaisten mukaan sillä, että suunnitelmassa todetaan, että rahoituslaitokset eivät saa antaa lainoja hankkeille, jotka eivät täytä suunnitelman määräyksiä, on tarkoitus vain lakkauttaa hankkeet, jotka aiheuttavat vakavaa saastumista.
(308)
Tämä väite oli hylättävä. On huomattava, että vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmassa käytetty sanamuoto, kuten 77 kappaleessa selitettiin yksityiskohtaisemmin, ei jätä sijaa epäilyksille paperiteollisuuden erityisistä tuista ja edullisesta kohtelusta. Asiaa koskevien tekstien sanamuoto ei tue väitettä siitä, että rahoituslaitoksiin viittaavat yksityiskohtaiset säännöt olisivat olemassa vain ympäristösyistä.
(309)
Toimintasuunnitelmista ja liitteenä olevista asiakirjoista, kuten integrointiprojektista ja hakemistoluettelosta, Kiinan viranomaiset toistivat väitteensä, jonka mukaan ne eivät ole sellaisenaan sitovia Kiinan lainsäädännön mukaisesti, vaan edellyttävät oikeudellisesti sitovaa täytäntöönpanosäädöstä. Lisäksi väitettiin, että suunnitelmat ovat liian epätarkkoja, jotta ne voitaisiin ottaa huomioon erityisyydestä päätettäessä, ja paperiteollisuuden pitäminen kannustettavana toimialana ei todista, että Kiinan viranomaiset nimenomaisesti rajaisivat tuen saannin tiettyihin yrityksiin.
(310)
Nämä väitteet oli hylättävä. On muistettava, että tutkimuksessa vahvistettiin suunnitelmien olevan oikeudellisesti sitovia (ks. 78 kappale). Tutkimuksessa vahvistettiin myös, että ”kannustettavan toimialan” asema merkitsee paperiteollisuuden alan yrityksille erityisiä etuuksia.
(311)
Lainojen myöntämisestä väitettiin, että analyysistä, joka tehtiin yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille lainoja myöntäneiden kiinalaispankkien vuosikertomuksista, ei käy ilmi, että lainat olisi myönnetty toimintasuunnitelmien vuoksi.
(312)
Tämä väite oli hylättävä. Kuten edellä on todettu, pankkien vuosikertomuksissa ei ole erityistä tietoa lainojen myöntämisestä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille. Vuosikertomukset ovat yleisluonteisia asiakirjoja, joissa ei anneta mitään tietoja siitä, miten kiinalaiset pankit myönsivät lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille ja arvioivat niiden luottoriskejä. Asianomaisilta osapuolilta pyydettiin toistuvasti näitä tietoja, joita pidettiin ratkaisevan tärkeinä, etenkin ottaen huomioon Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n vuoden 2006 raportti (14), jonka mukaan pankkien vapautuminen kilpailulle Kiinassa ei ole täydellistä eikä luottoriskejä oteta asianmukaisesti huomioon, IMF:n vuoden 2009 raportti (15), jossa korostettiin, että korot eivät ole vapautuneet Kiinassa ja että Kiinan taloudessa on jatkuvasti merkittäviä vääristymiä, IMF:n vuoden 2010 maakohtainen raportti (16), jonka mukaan pääomakustannukset Kiinassa ovat suhteellisen alhaiset, luotonanto tapahtuu toisinaan muilla kuin hintaperusteilla ja yritysten suuret säästöt liittyvät osittain eri panosten (mukaan luettuna pääoman ja maan) alhaisiin kustannuksiin, OECD:n Kiinaa koskeva talouskatsaus (17) sekä OECD:n talousosaston valmisteluasiakirja nro 747 Kiinan rahoitussektorin uudistuksista (18), missä todettiin, että valtiolla on hallitseva omistus rahoituslaitoksista, ja tämä herättää kysymyksiä siitä, missä määrin pankkien lainanantopäätökset perustuvat puhtaasti kaupallisiin näkökohtiin, kun pankkien perinteinen rooli vaikuttaa samalta kuin valtion virastojen ja niillä on siteitä hallitukseen.
(313)
Edellä mainitusta luottokelpoisuusluokitusta koskevasta muistiosta Kiinan viranomaiset väittivät, että yhtä muistiota ei voida pitää erityisyyttä tukevana näyttönä. Kiinan viranomaiset katsoivat, että elleivät useimmat tai jopa kaikki yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille myönnetyt lainat osoita, että teollisuuspolitiikka mahdollisti yritysten korkeamman luottokelpoisuusluokituksen tutkimusajanjaksolla, komissio ei voi soveltaa yhden tietyn tapauksen ehtoja kaikkiin lainapäätöksiin.
(314)
Tämä väite oli hylättävä. On muistettava, että 81 kappaleessa mainitussa luottokelpoisuusluokitusta koskevassa muistiossa liitetään yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien positiiviset tulevaisuudennäkymät suoraan yhteen paperiteollisuutta koskevien toimintasuunnitelmien ja niiden tavoitteiden täyttymisen kanssa. Tehdessään päätelmiään komissio antoi huomattavasti painoarvoa tälle asiakirjalle yhdessä paperiteollisuussuunnitelman kanssa, koska muita tässä yhteydessä pyydettyjä tietoja, kuten tietoa lainojen riskinarvioinnista, ei toimitettu toistuvista pyynnöistä huolimatta, kuten edellä on kuvattu.
(315)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että analysoidessaan väitteitä edullisesta lainanannosta komissio ei ole ottanut huomioon Kiinan keskuspankin yleiskirjettä nro 228 erityislainojen hallinnoinnin parantamisesta (YINFA [1999]). Kiinan viranomaisten mukaan edellä mainitussa yleiskirjeessä vahvistetaan, että edullinen lainananto tai erityislainat on poistettu.
(316)
Tämä väite oli hylättävä. On muistettava, että komissio havaitsi, kuten 87 kappaleessa selitetään, että on olemassa vuoden 1999 yleiskirjettä tuoreempiakin Kiinan keskuspankin yleiskirjeitä, joissa mainitaan selvästi edulliset lainat ja muut valtioneuvoston täsmentämät lainat. Näin ollen Kiinan viranomaisten väitteet edullisen lainanannon ja erityislainojen lakkauttamisesta eivät saa tukea tosiseikoista. Edellä esitetystä huolimatta on syytä huomata, että vuoden 1999 yleiskirjeessä todetaan, että kokonaan valtion omistuksessa olevien pankkien on kommunikoitava aktiivisesti asianomaisista toimialoista vastaavien viranomaisten kanssa, jotta viranomaiset pysyvät selvillä tilanteesta ja voivat antaa tukensa. Kyseessä on jälleen lausunto, joka vahvistaa valtion viranomaisten harjoittaman valvonnan kokonaan valtion omistuksessa olevissa pankeissa.
(317)
Valituksen tekijän toimittamasta erityisyyttä koskevasta näytöstä väitettiin, että kyseessä ovat vain viittaukset Yhdysvaltojen eri tutkimusten tuloksiin, joissa erityisyys vahvistettiin mm. viittauksilla viisivuotissuunnitelmiin.
(318)
Tältä osin komissio haluaa huomauttaa, että se käytti kaikkia käytössään olevia asiaankuuluvia tietoja voidakseen tehdä edustavia päätelmiä. Valituksessa mainittuja julkisesti saatavilla olevia tietoja, vaikka ne viittaisivatkin toisen tutkivan viranomaisen päätelmiin, pidettiin asiaankuuluvina, ja niiden käyttö oli asianmukaista.
(319)
Päätöksestä nro 40 ja hakemistoluettelosta väitettiin, että niissä ei nimenomaisesti määritelty päällystettyä hienopaperia valmistavaa teollisuutta kannustettavaksi toimialaksi tai kannustettaviksi hankkeiksi. Väitettiin myös, että Kiinassa termiä ”kannustettavat hankkeet” käytetään monilla taloudellisen toiminnan sektoreilla ja se kattaa useita toimialoja.
(320)
Nämä väitteet oli hylättävä. On muistettava, että päätöksessä nro 40 ja hakemistoluettelossa määritellään paperiteollisuus, johon päällystettyä hienopaperia tuottava teollisuus kuuluu, kannustettavaksi toimialaksi tai kannustettaviksi hankkeiksi. Kannustettavista hankkeista on huomattava, että ne kattavat vain tiettyjä toimia 26 sektorilla, eikä tätä luokittelua, joka kattaa vain tietyn yritysten alaryhmän Kiinassa, voida pitää yleisluonteisena tai ei-erityisenä. Komissio piti tätä luonnollisimpana tulkintana, koska saatavilla ei ollut selityksiä (eikä tukevia asiakirjoja) siitä, miten Kiinan viranomaiset täsmälleen ottaen soveltavat ”paperiteollisuuden” käsitettä esimerkiksi päätöksessä nro 40 ja hakemistoluettelossa.
(321)
Liikepankkeja koskevasta laista Kiinan viranomaiset väittivät, että sen 34 § on yleisluonteinen ja että saman lain 41 §:n säännösten mukaan liikepankeilla ei ole velvoitetta myöntää lainoja teollisuuspolitiikan perusteella.
(322)
Nämä väitteet oli hylättävä. On huomattava, että 34 §:n sanamuodossa liitetään liikepankkien lainanantotoiminta suoraan valtion teollisuuspolitiikkaan. Näin ollen sitä ei voida pitää yleisluonteisena ja vapaaehtoisena. Edellä mainitun lain 41 §:stä on huomattava, että siinä viitataan liikepankkien oikeuteen myöntää lainoja osapuolille muttei viitata edellytyksiin, jotka pankkien on otettava huomioon lainapäätöksiä tehdessään.
(323)
APP väitti, että se oli toimittanut komissiolle riittävät tiedot ja asiakirjat, jotka osoittavat, että APP luokiteltiin luokkaan A-1 (Moody's) vuosina 2007 ja 2008, eikä ollut oikein, että komissio ei ottanut huomioon tätä luokitusta vaan sovelsi Bloombergin BB-luokitusta.
(324)
Komissio tutki tarkasti APP-ryhmän toimittamat luottoluokitusraportit. Näissä raporteissa liitetään paperiteollisuuden lupaavat tulevaisuudennäkymät paperiteollisuuden kehittämispolitiikan täytäntöönpanoon. Sen vuoksi näissä asiakirjoissa olevat tiedot itse asiassa vahvistavat komission havaintoja siitä, että viejien nykyinen taloudellinen tilanne on vahvistettu vääristyneillä markkinoilla, minkä vuoksi kiinalaisten viejien luottokelpoisuutta ei voitu hyväksyä sellaisenaan. Tämä väite oli hylättävä.
(325)
Lisäksi APP väitti, että sisäiset varainhoitoraportit, jotka mainittiin tässä kohden APP:n yleisistä päätelmistä tekemissä huomautuksissa, ovat paljon tyydyttävämpiä kuin tiedot, joita tällä hetkellä käytetään.
(326)
Tämä väite oli hylättävä. Näissä raporteissa esitetyt luvut ovat tulosta yrityksen taloudellisesta tilanteesta, joka on saavutettu vääristyneillä markkinoilla ja johon on tietenkin vaikuttanut edullinen lainananto, jonka komissio vahvisti. Kyseessä on kierre, jossa yritys saa edullisesti lainaa, jolla on positiivinen vaikutus sen taloudellisiin indikaattoreihin, joilla puolestaan on positiivinen vaikutus tulevien lainojen ehtoihin.
(327)
APP väitti, että menetelmä, jota komissio käytti laskiessaan lainojen vertailuarvoja Yhdysvaltojen dollareina ja euroina, on virheellinen, ja että komissio laski kahteen kertaan LIBORin ylittävän eron, minkä vuoksi vertailuarvona toiminut korkoprosentti kasvoi.
(328)
Tämä väite oli hylättävä. Komissio ei laskenut kahteen kertaan LIBORin ylittävää eroa. Kuten lopullisissa päätelmissä todettiin, voidakseen vahvistaa vertailuarvot dollari- ja euromääräisille lainoille, joiden laina-aika ylittää vuoden, komissio lisäsi vuoden LIBOR-korkoon BB-luokkaan kuuluvien joukkovelkakirjalainojen, joiden maturiteetti on 1 vuosi, ja BB-luokkaan kuuluvien joukkovelkakirjalainojen, joiden maturiteetti on n vuotta, välisen erotuksen; n on niiden vuosien lukumäärä, joka edustaa laina-aikaa, jolle pitkäaikainen dollarimääräinen LIBOR-korko laskettiin (esim. 2, 3, …, 15 vuotta). On vielä korostettava, että edellä kuvattu erotus lisättiin ”puhtaaseen” yhden vuoden LIBOR-korkoon (eli jota ei ole korotettu x pisteellä, kuten APP väitti).
4.3.8 HUIPPUTEKNOLOGIAN JA UUDEN TEKNOLOGIAN YRITYKSIKSI TUNNUSTETTUJEN YRITYSTEN EDULLINEN VEROKOHTELU
(329)
Tästä järjestelmästä Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei ollut vahvistanut erityisyyttä sitä tukevan näytön perusteella. Ne totesivat, että yritysten tuloverolain 25 § on yleistä lainsäädäntöä, jota sovelletaan koko Kiinan talouteen eikä vain päällystetyn hienopaperin tuottajiin.
(330)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että järjestelmän tukikelpoisuuskriteerit ovat objektiiviset ja tarkoin määritellyt ja että tukikelpoisuus on automaattinen, minkä vuoksi järjestelmää ei voida pitää erityisenä tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(331)
Nämä väitteet oli hylättävä. Komission päätelmät tehtiin asiaa tukevan näytön perusteella. Yritysten tuloverolain 25 §:ssä rajataan järjestelmään pääsy vain tiettyihin yrityksiin ja toimialoihin, jotka on luokiteltu ”kannustettaviksi”, eli siis tiettyyn yritysten alaryhmään Kiinassa. Kuten edellä huomautettiin, komissio päätteli, että päällystetyn paperin tuotantoyritykset kuuluvat tähän ryhmään, minkä vuoksi tästä ohjelmasta saadut etuudet ovat perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityisiä. Tukikelpoisuuskriteereistä on huomattava, että asiaa koskevissa säännöksissä mainitaan mm. velvoite, jonka mukaan tuotteiden on kuuluttava valikoimaan, joka kuvataan valtion avaintuen piiriin kuuluvia uuden ja huipputeknologian yrityksiä koskevassa oppaassa, ja yritysten on harjoitettava jatkuvasti tutkimus- ja kehittämistoimintaa saadakseen uutta tieteellistä ja teknologista tietoa, hyödynnettävä innovatiivisesti uutta tietoa tai parannettava merkittävästi teknologiaa tai tuotteita. Kokonaisuudessaan tarkasteltuina näitä ehtoja ei voida pitää puolueettomina tukikelpoisuuskriteereinä, jotka johtavat tuen automaattiseen myöntämiseen tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(332)
APP pohti, pitäisikö näistä järjestelmistä tulokseksi saadun tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä laskea ennemminkin vuoden 2008 kuin vuoden 2009 (tutkimusajanjakso) veroilmoituksen ja maksujen perusteella. APP väitti, että nämä kaksi järjestelmää liittyvät tuloveroon, joka maksetaan ja suoritetaan yleensä täysimääräisesti verokautta seuraavana kalenterivuotena. Sen vuoksi vuoden 2009 tuloverosta tai sitä koskevasta edullisesta kohtelusta päätettiin vasta vuonna 2010.
(333)
Tämä väite oli hylättävä. Saatujen etuuksien tosiasialliset määrät vahvistettiin ja tarkistettiin vuoden 2009 veroilmoituksesta, minkä vuoksi ne ovat myyntiin ja tuloon liittyviä etuuksia, jotka syntyivät vuonna 2009 eli tutkimusajanjaksolla.
4.3.9 TUTKIMUS- JA KEHITTÄMISTOIMINNAN EDULLINEN VEROKOHTELU
(334)
Tästä järjestelmästä Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei ollut vahvistanut erityisyyttä sitä tukevan näytön perusteella. Väitettiin, että järjestelmän tukikelpoisuuskriteerit ovat objektiiviset ja tarkoin määritellyt ja että tukikelpoisuus on automaattinen, minkä vuoksi järjestelmää ei voida pitää erityisenä tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(335)
Tämä väite oli hylättävä. Tutkimuksessa vahvistettiin edullisen verokohtelun esiintyminen tiettyjen yritysten osalta, jotka tunnustetaan yrityksiksi, jotka toteuttavat tietyn tyyppisiä T&K-hankkeita eli jotka siis kuuluvat tiettyyn yritysten alaryhmään Kiinassa. Kuten edellä todettiin, nämä ovat yrityksiä, jotka kuuluvat uuden ja huipputeknologian sektoriin ja saavat ensisijaista tukea valtiolta, ja hankkeita, jotka luetellaan huipputeknologian teollisuuden avainalojen oppaassa; päällystetyn hienopaperin tuotantoyritykset kuuluvat tähän joukkoon, minkä vuoksi ohjelmasta saadut etuudet ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Tukikelpoisuuskriteereistä on huomattava, että yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamat asiaa koskevat säännökset olivat epäselviä ja epäymmärrettäviä, eikä niitä näin ollen voida pitää objektiivisina tukikelpoisuuskriteereinä, jotka johtavat tuen automaattiseen myöntämiseen. Näin ollen komission päätelmät vahvistettiin asiaa tukevan näytön perusteella tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
4.3.10 OSINKOJEN VAPAUTUS VALINTAKELPOISTEN KOTIMAISTEN YRITYSTEN VÄLILLÄ
(336)
Tästä järjestelmästä Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei ollut vahvistanut erityisyyttä sitä tukevan näytön perusteella. Väitettiin, että osinkojen vapautus ei ole tukisopimuksen mukainen tuki, koska se ei ole luonteeltaan tuki, ja asiaa koskevilla Kiinan säännöksillä pyritään selkeyttämään veropohjaa kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi.
(337)
APP väitti, että järjestelmä ei ole erityinen, vaan sitä sovelletaan yleisesti ja yhdenmukaisesti kaikkialla Kiinassa objektiivisten kriteereiden eli osinkotulon lähteen perusteella. Myös se väitti, että järjestelmässä ei ole kyse tuesta.
(338)
Nämä väitteet oli hylättävä. On huomattava, että kotimaisten yritysten osinkotulo on vapautettu kotimaisten yritysten yritysverovelvoitteesta. Ensinnäkin on muistettava, että tutkimuksessa vahvistettiin tiettyjen yritysten eli muista kotimaisista yrityksistä osinkoja saavien kotimaisten yritysten sekä valtion tukemien tai kannustamien merkittävien toimialojen ja hankkeiden, kuten päällystetyn paperin tuotantoyritysten, eli tiettyyn yritysten alaryhmään kuuluvien yritysten edullinen verokohtelu. Sen vuoksi tästä ohjelmasta saadut etuudet ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Toiseksi kyseessä on verokannustin, joka on valtion menettämää tuloa tukisopimuksen 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja perusasetuksen 3 artiklan a alakohdassa annetun tuen määritelmän mukaisesti. Väitteestä, jonka mukaan kannustimella pyritään välttämään kaksinkertainen verotus, on huomattava, että vaikka tukisopimuksessa todetaan, että WTO:n jäseniä ei estetä toteuttamasta toimia kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi (ks. tukisopimuksen liite I, alaviite 59), kyseessä on ”asiaväite”, eikä mitään konkreettista näyttöä toimitettu tukemaan väitettä, jonka mukaan esim. kotimaisten ja ei-kotimaisten yritysten osinkoa kohdellaan eri tavalla niiden oikeudellisten velvoitteiden vuoksi, joita Kiinalla on kolmansien maiden kanssa tehtyjen kaksinkertaista verotusta koskevien kahdenvälisten sopimusten nojalla.
(339)
Todettiin myös, että järjestelmä on täysin merkityksetön kannustettavaksi luokiteltujen yritysten ja toimialojen kannalta, mutta määritelmän mukaisesti sitä sovelletaan kaikkiin kotimaisiin yrityksiin. Kiinan viranomaiset totesivat vielä, että tukisopimuksen 2 artiklan 2 kohdassa määrätään, että yleisesti sovellettavan veroasteen asettamista ei pidä pitää erityisenä tukena. Väitettiin, että järjestelmän tukikelpoisuuskriteerit ovat objektiiviset ja tarkoin määritellyt ja että tukikelpoisuus on automaattinen, minkä vuoksi järjestelmää ei voida pitää erityisenä tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(340)
Nämä väitteet oli hylättävä. On muistettava, että järjestelmää koskevat säännökset kuuluvat yritystuloverolain 4 lukuun ”Edullinen verokohtelu”, jossa säädetään erityisistä verokannustimista valtion tukemille tai kannustamille merkittäville toimialoille ja hankkeille. Kuten edellä on selitetty, näillä edellytyksillä tästä ohjelmasta saadut etuudet ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Tutkimuksessa ei havaittu objektiivisia kriteereitä, joilla tukikelpoisuutta rajattaisiin, eikä ratkaisevaa näyttöä, jonka perusteella olisi voitu päätellä, että tukikelpoisuus on automaattinen. Tukisopimuksen 2 artiklan 2 kohdan säännöksiä koskevasta väitteestä on huomattava, että tässä järjestelmässä ei ole kyse yleisesti sovellettavan veroasteen asettamisesta vaan tietyn tyyppisistä yrityksistä peräisin olevan tietyn tyyppisen tulon vapauttamisesta verosta.
4.3.11 TUOTUJEN LAITTEIDEN ALV- JA TARIFFIVAPAUTUS
(341)
Tästä järjestelmästä Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei ollut vahvistanut erityisyyttä sitä tukevan näytön perusteella. Väitettiin, että tyhjentävästi lainsäädännössä määritellyt erityiset liiketoimintakategoriat eivät ole erityisiä, koska ne ulottuvat monille talouden toiminnan sektoreille ja kattavat monia toimialoja. Väitettiin, että järjestelmän tukikelpoisuuskriteerit ovat objektiiviset ja tarkoin määritellyt ja että tukikelpoisuus on automaattinen, minkä vuoksi järjestelmää ei voida pitää erityisenä tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(342)
Nämä väitteet oli hylättävä. On siis muistettava, että tästä järjestelmästä voivat saada tukea vain yritykset, jotka investoivat tiettyihin liiketoimintakategorioihin, jotka on määritelty tyhjentävästi lainsäädännössä (”Catalogue for guidance of industries for foreign investment” ja ”Catalogue of key industries, products and technologies which the state currently encourages development”). Koska tukikelpoisuus on rajattu tiettyihin liiketoimintakategorioihin, tämä vahvistaa, että järjestelmä ei ole kaikkien talouden sektoreiden käytettävissä, minkä vuoksi tästä ohjelmasta saadut etuudet ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Tutkimuksessa ei myöskään havaittu objektiivisia kriteereitä, joilla tukikelpoisuutta rajattaisiin, eikä ratkaisevaa näyttöä, jonka perusteella olisi voitu päätellä, että tukikelpoisuus on automaattinen. Näin ollen komission päätelmät vahvistettiin asiaa tukevan näytön perusteella tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(343)
APP väitti, että kuolettamisaika, jota komissio käytti laskiessaan tästä järjestelmästä tutkimusajanjaksolla aiheutunutta etuutta, ei ole oikein, vaan komission olisi pitänyt käyttää APP-ryhmän yritysten ilmoittamaa kuolettamisaikaa. APP:n mukaan menetelmä on vastoin perusasetuksen 7 artiklan 3 kohtaa.
(344)
Tämä väite oli hylättävä. APP:n ilmoittamaa kuolettamisaikaa käytetään kirjanpito- ja rahoitustarkoituksiin. Muut yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ja unionin tuotannonala ilmoittivat erilaiset kuolettamisajat. Sen vuoksi komissio tavanomaisen käytäntönsä ja perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti käytti laskelmissa koneiden käyttöikänä 15 vuoden aikaa, jota kyseisellä tuotannonalalla pidetään tavanomaisena kuolettamisaikana.
4.3.12 KOTIMAASSA TUOTETTUJEN LAITTEIDEN ALV-ALENNUKSET
(345)
Tästä järjestelmästä Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei ollut vahvistanut erityisyyttä sitä tukevan näytön perusteella. Kiinan viranomaisten väitteen mukaan ne olivat selittäneet järjestelmän tukikelpoisuuskriteerit, minkä vuoksi ei ole mitään syytä soveltaa käytettävissä olevia tietoja.
(346)
Nämä väitteet oli hylättävä. Tämä järjestelmä on siis varattu ulkomaisrahoitteisille yrityksille, jotka ostavat tietyn tyyppisiä kotimaassa valmistettuja laitteita, eli tietylle yritysten alaryhmälle Kiinassa, minkä vuoksi ohjelmasta saadut etuudet ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tutkimuksessa ei myöskään havaittu objektiivisia kriteereitä, joilla tukikelpoisuutta rajattaisiin, eikä ratkaisevaa näyttöä, jonka perusteella olisi voitu päätellä, että tukikelpoisuus on automaattinen. Näin ollen komission päätelmät vahvistettiin - käyttäen toimitettuja tietoja ja perusasetuksen 28 artiklan säännöksiä - asiaa tukevan näytön perusteella tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
4.3.13 KAUPUNGIN KUNNOSSAPITO- JA RAKENTAMISVEROT SEKÄ KOULUTUSLISÄT ULKOMAISRAHOITTEISILLE YRITYKSILLE
(347)
Sekä APP että Chenming väittivät, että Kiinan valtioneuvoston 18 päivänä lokakuuta 2010 julkaiseman tiedonannon (”Notice on Unifying the Urban Maintenance Construction Tax and Education Surcharges for Domestic and Foreign-invested Enterprises and Individuals”), jota sovelletaan 1 päivästä joulukuuta 2010, mukaan edellä mainittuja veroja ja lisiä sovelletaan nyt kaikkiin yrityksiin ja yksityishenkilöihin Kiinassa poikkeuksetta. Näiden väitteiden mukaan tukijärjestelmä ei ole enää tasoitustoimenpiteiden alainen.
(348)
Esitettyjä väitteitä tarkasteltiin yhdessä toimitettujen asiakirjojen ja osapuolten esittämän näytön kanssa. Kiinan viranomaisia pyydettiin vahvistamaan edellä esitetyt tiedot. Kiinan viranomaiset, jotka ovat asianomaisena osapuolena menettelyssä ja ohjelman myöntävänä viranomaisena, ilmoittivat komissiolle, että järjestelmä on peruttu eikä sitä ole korvattu muulla kannustimella, joka liittyisi samaan verovelvoitteeseen. Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamien tietojen perusteella päätellään, että molemmat ryhmät ovat osoittaneet, etteivät ne enää saa etua tästä järjestelmästä johtuvasta tuesta. Perusasetuksen 15 artiklan mukaisesti toimenpiteitä ei oteta käyttöön, jos tuki peruutetaan tai osoitetaan, että siitä ei enää koidu hyötyä kyseessä oleville viejille. Sen vuoksi ja asiakirja-aineistoon sisältyvien tietojen perusteella päätellään, että tämän järjestelmän mukaisesta tuesta ei koidu enää etua asianomaisille viejille. Tämän vuoksi 160-169 kappaleessa esitettyjä havaintoja muutettiin vastaavasti.
4.3.14 KUULUISAT TUOTEMERKIT JA ULKOMAALAISTEN INVESTOINTIHANKKEIDEN ERITYISKANNUSTUSRAHASTOT
(349)
Näistä järjestelmistä Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei ollut vahvistanut erityisyyttä sitä tukevan näytön perusteella. Väitteiden mukaan Kiinan viranomaiset toimittivat riittävästi tietoa näistä järjestelmistä, eikä järjestelmiä säännellä millään lailla tai asetuksella.
(350)
Nämä väitteet oli hylättävä. On muistettava, että nämä järjestelmät havaittiin erityisiksi ja tasoitustoimenpiteiden alaisiksi Kiinan viranomaisten ja yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamien tietojen perusteella siitä huolimatta, että mitään säädöksiä ei toimitettu. Se, että näitä järjestelmiä koskevia säädöksiä ei ole, kuten Kiinan viranomaiset väittivät, vahvistaa kiistatta sen, että näitä järjestelmiä koskevassa lainsäädännössä asetettuja objektiivisia kriteereitä tai edellytyksiä ei selvästikään ole. Näin ollen komission päätelmät vahvistettiin - käyttäen toimitettuja tietoja ja perusasetuksen 28 artiklan säännöksiä - asiaa tukevan näytön perusteella tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Kriteereiden tai edellytysten puuttuessa viranomaisilla vaikuttaa olevan laaja harkintavalta, ja tuen saannin katsotaan rajoittuvan tiettyihin yrityksiin.
4.3.15 HUIPPUTEKNOLOGIAN KEHITYSRAHASTON TUKI JA SUZHOUN TEOLLISUUSPUISTOLTA SAATU AVUSTUS KASVUN YLLÄPITÄMISEKSI
(351)
Näistä järjestelmistä Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio on tulkinnut virheellisesti tukisopimuksen 2 artiklan 2 kohtaa, koska teollisuuspuistot eivät ole määrättyjä maantieteellisiä alueita.
(352)
Tämä väite oli hylättävä. Suzhoun teollisuuspuisto on selvästi Kiinan kansantasavallan lainkäyttöalueeseen kuuluva taloudellinen ja hallinnollinen alue ja näin ollen määrätty maantieteellinen alue tukisopimuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Edellä esitetystä huolimatta on myös huomattava, että vaikka tutkimuksen tosiseikat eivät vahvistaisikaan edellä esitettyä, teollisuuspuisto voi määritelmällisesti ottaa vastaan vain yritysten osajoukon valtion tai myöntävän viranomaisen alueella, minkä vuoksi tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti teollisuuspuiston myöntämiä tukia on pidettävä erityisinä.
4.3.16. MAANKÄYTTÖOIKEUKSIEN TARJOAMINEN
(353)
Maankäyttöoikeuksien osalta Kiinan viranomaiset viittasivat tukisopimuksen 14 artiklan d alakohtaan ja valituselimen päätökseen asiassa US - Softwood Lumber IV ja väittivät, että ulkoisen vertailuarvon käyttö on lain vastaista. Väitteen mukaan EU:n ja WTO:n lainsäädännössä rajoitetaan ulkoisten vertailuarvojen käyttö erittäin poikkeuksellisiin olosuhteisiin eli tilanteisiin, joissa yksityisten markkinoiden hinnat ovat vääristyneet, koska valtiolla on hallitseva asema kyseessä olevien tavaroiden tai palvelujen tarjoamisessa. Kiinan viranomaisten mukaan komissio ei ole osoittanut, että yksityisten markkinoiden hinnat olisivat vääristyneet, koska Kiinan viranomaisille oli hallitseva asema tarjoajana.
(354)
Nämä väitteet oli hylättävä. Ensinnäkin on huomattava, että WTO:n säännöt, jotka vahvistetaan valituselimen asiassa US - Softwood Lumber IV (DS257) ja paneelin asiassa US - China countervailing duties (DS379) antamissa päätelmissä, eivät kiellä ulkoisten vertailuarvojen käyttöä. Toiseksi komission lähestymistavassa otettiin täysimääräisesti huomioon WTO:n oikeuskäytännössä vaaditut erityisedellytykset, joiden vallitessa voidaan turvautua ulkoisiin vertailuarvoihin. Kuten 248-259 kappaleessa osoitettiin, maa on valtion omistuksessa Kiinassa ja valtio tarjoaa sitä vuokralle. Lisäksi Kiinan viranomaiset valvovat maan tarjoamista ja myöntämistä yrityksille, myös jälkimarkkinoilla, ja maan luovuttamiseen yrityksille liittyy tiukkoja sääntöjä; kaikki maan luovutukseen liittyvät muutokset, esimerkiksi maankäyttöoikeuksia koskevan sopimuksen siirto yritykseltä toiselle, edellyttävät valtion hyväksyntää, ja uuden haltijan on tehtävä uusi maankäyttöoikeuksia koskeva sopimus asianmukaisen viranomaisen kanssa. Edellä esitetyn perusteella päätellään, että Kiinan viranomaisilla on hallitseva asema maankäyttöoikeuksien jakamisessa ja että Kiinan ”yksityisten” markkinoiden hinnat (sikäli kuin sellaisia on - tässä tutkimuksessa sellaisia ei ole tullut esiin) ovat välttämättä vääristyneitä, koska Kiinan viranomaisilla on hallitseva asema tarjoajana ja monopoliasema maakauppojen sääntelijänä. Tämän vuoksi Kiinan viranomaisten taloudellinen tuki tosiasiassa määrittää kaikkien yksityisten hintojen tason.
(355)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että valitessaan Taiwanin ulkoiseksi vertailuarvoksi komissio ei käyttänyt ulkoista vertailuarvoa, joka liittyy tai viittaa tai on yhteydessä Kiinassa vallitseviin markkinaoloihin. Ne totesivat, että taiwanilaisen vertailuarvon käyttö maiden välisten suhteellisten etujen erojen tasaamiseksi on nimenomaisesti kielletty WTO:n säännöissä.
(356)
Nämä väitteet oli hylättävä. Komissio pitää Taiwania (19) soveltuvana ulkoisena vertailuarvona kaikkien asiakirja-aineistoon sisältyvien tietojen vuoksi: i) talouskehityksen taso ja taloudellinen rakenne Taiwanissa ja niissä Kiinan provinsseissa, joissa yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ovat sijoittautuneina, ii) näiden kahden Kiinan provinssin fyysinen läheisyys Taiwaniin, iii) infrastruktuurin korkea taso, joka vallitsee sekä Taiwanissa että näissä kahdessa Kiinan provinssissa, iv) tiiviit taloudelliset siteet ja rajatylittävä kauppa Taiwanin ja Kiinan välillä, vi) samanlainen väestöntiheys kyseisissä Kiinan provinsseissa ja Taiwanissa, vi) vertailuarvon muodostamiseen käytetyn maan tyypin ja liiketoimien samanlaisuus Taiwanissa ja Kiinassa sekä vii) Taiwanin ja Kiinan yhteiset väestörakenteelliset, kielelliset ja kulttuurilliset piirteet. Lisäksi Jiangsun ja Shandongin provinsseja pidetään tuotannoltaan johtavina provinsseina Kiinassa (20). Vaikka BKT asukasta kohti Taiwanissa ja kahdessa Kiinan provinssissa ei ole täysin sama, näiden Kiinan provinssien BKT on kasvanut nopeasti viime vuosina ja ne ovat saavuttamassa Taiwania.
Lisäksi tuoreet tiedot vaikuttavat osoittavan, että sekä Kiinalla että Taiwanilla on samanlainen kokonaistuotannon kasvuaste (21). On kuitenkin tärkeää huomata, että ei-markkinatalousmaan (Kiinan) ja vakiintuneen markkinatalousmaan (Taiwanin) BKT:n tarkka vertailu ei ole ratkaiseva tekijä, koska on tavallista, että ei-markkinatalousmaan talous laahaa toimivan markkinatalouden jäljessä BKT:n suhteen. Myös monet muut tekijät, kuten kaavoitussäännöt ja ympäristöpolitiikka, saattavat vaikuttaa teollisuusmaan tarjontaan ja kysyntään. Varsinainen kysymys on, minkälaiset olisivat vallitsevat markkinaedellytykset maankäyttöoikeuksien suhteen Kiinassa, jos se olisi toimiva markkinatalous, ja kaiken näytön perusteella ne muistuttaisivat hyvin läheisesti Taiwania.
(357)
Kaiken edellä esitetyn tiedon perusteella katsotaan, että vertailuarvon valinnassa on noudatettu valituselimen asiassa US - Softwood Lumber IV antamaa päätöstä (103 kohta), jonka mukaan valitun vertailuarvon on kuitenkin liityttävä tai viitattava tai oltava yhteydessä kyseisessä maassa vallitseviin markkinaoloihin ja sen on ilmennettävä hintaa, laatua, saatavuutta, markkinoitavuutta, kuljetusta ja muita osto- tai myyntiehtoja. Kaikki Taiwania koskevat edellytykset liittyvät kahdessa Kiinan provinssissa vallitseviin markkinaoloihin. Maata on saatavilla yhtä tiheästi asutuilla alueilla, näiden alueiden fyysinen läheisyys takaa, että maan laatu on samanlainen, ja se, että sekä Taiwanilla ja kahdella Kiinan provinssilla on sama kieli ja kulttuuri, vientiin suuntautunut talous ja merkittäviä tuotantosektoreita, vahvistaa, että hinta, markkinoitavuus ja muut maan ostoon tai myyntiin liittyvät ehdot muistuttavat toisiaan.
(358)
Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että komission käytettävissä olevien tietojen perusteella voitiin päätellä, että Kiinassa on toimivat maamarkkinat.
(359)
Tämä väite oli hylättävä. Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella ei ollut mahdollista päätellä, että Kiinassa olisi toimivat maamarkkinat. Kiinan viranomaisten komissiolle toimittamasta lainsäädännöstä käy selvästi ilmi, että kaikki maa Kiinassa on valtion omistuksessa ja sitä tarjotaan vain vuokralle. Maan tarjonta ja myöntäminen yrityksille, myös jälkimarkkinoilla, on täysin Kiinan viranomaisten valvonnassa. Maankäyttöoikeuksien jakoon liittyvästä markkinamekanismista ei toimitettu mitään näyttöä komission pyynnöistä huolimatta. Tilannetta selvitetään tarkemmin 354 kappaleessa, jossa käsitellään Kiinan viranomaisten samanlaisia väitteitä.
(360)
APP totesi, että vertailuarvona pitäisi käyttää Kiinan tämän hetken maankäyttöoikeuksien hintoja tai vaihtoehtoisesti Intian Maharashtran osavaltion tämän hetken maan hintoja. Myös Chenming ehdotti vertailukohteeksi Intian Maharashtran osavaltiota.
(361)
Kuten jo 359 kappaleessa todettiin, Kiinassa ei ole toimivia maamarkkinoita. Sen vuoksi ei ole asianmukaista käyttää vertailuarvona Kiinan tämän hetken maankäyttöoikeuksien hintoja. Perusteeksi väitteelleen, jonka mukaan Maharashtran maan hintoja voitaisiin käyttää vertailuarvona, vientiä harjoittavat tuottajat ottivat vertailukohdaksi Maharashtran BKT:n asukasta kohti sekä asukastiheyden maankäyttöoikeuksien ostohetkellä. Kuten edellä on todettu, komissio katsoo, että BKT asukasta kohti ja asukastiheys eivät voi olla ainoita ratkaisevia tekijöitä valittaessa maata/aluetta ulkoisen vertailuarvon soveltamista varten. Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ehdottama menetelmä ei missään tapauksessa ole johdonmukainen niiden esittämien väitteiden kanssa. Tutkimusajanjaksolla Mumbain, Maharashtran pääkaupungin ja kirkkaasti osavaltion kehittyneimmän alueen, tulo henkeä kohti oli 2 675 Yhdysvaltojen dollaria (128 000 Intian rupiaa), mikä on itse asiassa alempi kuin Kiinan kansallinen keskiarvo 3 529 dollaria (22) ja varsinkin BKT asukasta kohti Shandongin (5 255 dollaria) ja Jiangsun (6 550 dollaria) erittäin kehittyneillä alueilla. Myöskään asukastiheys ei ole itsessään ratkaiseva tekijä, mutta selvyyden vuoksi voidaan todeta, että Maharashtran asukastiheys on 314/km2, Jiangsun 736/km2 ja Shandongin 600/km2 eli ei samalla tasolla. Lisäksi muut tekijät kuten Intian ja Kiinan välinen fyysinen etäisyys ja yhteisten ominaispiirteiden puute johtivat siihen päätelmään, että Maharashtran vertailuarvo ei liity tai viittaa eikä ole yhteydessä Kiinassa vallitseviin markkinaoloihin. Edellä olevassa 357 kappaleessa mainituista syistä komissio pysyttelee kannassaan, jonka mukaan maan hinnat Taiwanissa soveltuvat huomattavasti paremmin ulkoiseksi vertailuarvoksi.
(362)
APP väitti, että jotkin niistä maankäyttöoikeuksista, jotka komissio otti huomioon tästä järjestelmästä saatavan etuuden laskemisessa, eivät ole enää APP:n hallussa. APP väitti myös, että kun se oli käyttänyt Taiwanin talousministeriön teollisuusviraston verkkosivulta saatuja tietoja, se oli saanut tulokseksi erilaisen keskimääräisen maanhinnan neliömetriä kohti, ja ettei komissio pyrkinyt millään tavoin etsimään teollisuusmaata koskevia edustavia tarjouksia.
(363)
APP:n käyttämän maan kokonaispinta-alan osalta komissio otti APP:n esittämän väitteen huomioon, ja se hyväksyttiin lopullisia päätelmiä koskevissa huomautuksissa esitettyjen tietojen ja näytön perusteella. Oikaistut tiedot otettiin huomioon tuen laskemisessa. Taiwanista saatujen tietojen osalta väite oli hylättävä. Vaikka osapuoli ei ehdottanut, että tätä hintaa olisi käytettävä vertailuarvon laskemiseen, on syytä korostaa seuraavia seikkoja. Komissio käytti tietoja, jotka asiakirja-aineistossa olivat käytettävissä Taiwanin maanhinnoista, ja menetelmä, jolla vertailuhintaan päädyttiin, esitettiin osapuolille ja selitettiin asiakirja-aineistoon sisältyvässä muistiossa (päivätty 11 päivänä helmikuuta 2011). APP:n esittämät tiedot liittyvät ainoastaan helmikuuhun 2011 eli eri ajankohtaan kuin mitä komissio käytti laskelmissaan, ja vaikuttaa siltä, että kyseessä on ainoastaan luettelo esimerkeistä joistakin tiedoista, jotka on saatu joiltakin Taiwanin alueilta. Komissio ei voi käsitellä APP:n esittämän vertailuarvon laskemista, koska APP ei toimittanut mitään yksityiskohtia laskelmiin käyttämästään menetelmästä eikä perustellut, miksi sen laskelmat osoittaisivat täsmällisemmin keskimääräiset maanhinnat Taiwanissa.
(364)
Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että mikään tuki, joka saadaan riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan tarjottujen maankäyttöoikeuksien muodossa, ei ole erityistä.
(365)
Tämä väite oli hylättävä. Kuten jo lopullisia päätelmiä koskevassa asiakirjassa selitettiin, Kiinan viranomaiset toimittivat tästä järjestelmästä riittämättömät tiedot, joita oli täydennettävä muilla tiedoilla ja tosiseikoilla. Päätelmät tehtiin tällä perusteella, ja niitä selvitetään ja analysoidaan 253-258 kappaleessa.
4.3.17 MUUTA
(366)
APP väitti, että korkoprosentti, jota komissio käytti muuntaakseen tuen nimellisarvon tutkimusajanjaksolla vallitsevaksi arvoksi, ei ole oikea.
(367)
Komissio otti APP:n esittämän väitteen huomioon, ja se hyväksyttiin lopullisia päätelmiä koskevissa huomautuksissa esitettyjen tietojen ja näytön perusteella. Tukea koskevissa laskelmissa käytettiin APP:n ehdottamaa korkoprosenttia. Muutos on jo otettu huomioon johdanto-osan kappaleissa, joissa käsitellään tukimarginaalisen laskemista ja tulokseksi saatuja tukimarginaaleja kyseisten järjestelmien osalta.
(368)
APP väitti, että tukimäärät on ilmoitettava prosentteina niiden ilmoitetusta cif-hinnasta eikä prosentteina liikevaihdosta ja että komission olisi sovellettava tätä menetelmää tukimarginaalien laskemisessa.
(369)
Esitettyjä väitteitä tarkasteltiin yhdessä toimitettujen asiakirjojen ja osapuolen esittämän näytön kanssa. On huomattava, että yhtä tasoitustoimenpiteiden alaiseksi vahvistettua tukijärjestelmää lukuun ottamatta mistään muusta järjestelmästä myönnetyn tuen ei havaittu olevan riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin. Sen vuoksi tuen määrä jaettiin APP-ryhmän yritysten kokonaismyynnin liikevaihdolle perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti, jossa säädetään seuraavaa: ”Jos tukea ei myönnetä suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin, tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä määritetään jakamalla tuen kokonaisarvo sopivalla tavalla tutkimusjaksona tapahtuneelle kyseisten tuotteiden tuotannolle, myynnille tai viennille”. Koska tuki ei liity minkään tietyn tuotteen tuotantoon tai vientiin, yrityksen kokonaismyynnin liikevaihto on soveltuvin nimittäjä. On huomattava, että liikevaihdon määrittämisessä on varmistettu, että se ilmentää mahdollisimman läheisesti tuen saajana olevan yrityksen myymien tuotteiden myyntiarvoa. Muutos on jo otettu huomioon johdanto-osan kappaleissa, joissa käsitellään tukimarginaalien laskemista ja tulokseksi saatuja tukimarginaaleja kyseisten järjestelmien osalta. Kaikki muut ehdotetut menetelmät tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrän laskemiseksi olisivat vastoin perusasetuksen asiaa koskevia säännöksiä (7 ja 15 artikla) sekä komission noudattamaa hallinnollista käytäntöä tukien vastaisissa menettelyissä, kun se valitsee soveltuvan osoittajan/nimittäjän tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrän jakamista varten.
Osapuoli vetosi väitteensä perustaksi myös laskentaohjeiden (23) siihen osaan, jossa käsitellään tuen laskemista yksikköä kohti. Edellä kuvatuista syistä yksikkökohtaista laskentatapaa ei kuitenkaan pidetty soveltuvana tässä tapauksessa. Ehdotettua menetelmää pidetään ei-edustavana, koska siinä sekoitetaan liikevaihto ja ainoastaan tarkasteltavana olevan tuotteen osalta tuotetut yksiköt eikä oteta huomioon muiden tuotettujen tuotteiden yksikköjä. Yritykset eivät toimittaneet tai varmentaneet mitään tietoja kaikkien tuotteiden osalta tuotettujen yksikköjen kokonaismäärästä, eikä tukia missään tapauksessa myönnetty määrien mukaan. CIF-hinnoista on syytä huomata, että asiakirja-aineistoon sisältyvän näytön perusteella ne vaihtelevat tuotelajien sisällä ja välillä. Kyseiset tuotteet eivät kuitenkaan missään tapauksessa ole tuotekohtaisia. Komissio vahvisti lisäksi tuen määrän Kiinassa ja ilmoitti sen nimittäjänä jakamalla koko tuen arvon liikevaihdolle Kiinassa, ottaen huomioon yhteistyössä toimineiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien erityistilanteet. Näin varmistettiin, että käytetään tukien varmennettua määrää ja asianmukaisinta liikevaihtoa. Lopuksi on vielä huomattava, että kun otetaan huomioon tämän menettelyn käytännön olosuhteet eli polkumyynti- ja tasoitustullin käyttöönotto vahinkomarginaalin tasoisena, voidaan päätellä, että sillä ei ole mitään vaikutusta APP:n asemaan, mikä menetelmä valitaan tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrän ja tasoitustullin määrittämiseen.
4.4 TASOITUSTULLIN KÄYTTÖÖNOTON MAHDOLLISTAVIEN TUKIEN MÄÄRÄ
(370)
Perusasetuksen säännösten mukaisten tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä arvo-osuutena ilmaistuna on tutkimuksen kohteena olevien vientiä harjoittavien tuottajien osalta ilmoitettu seuraavassa taulukossa:
Vientiä harjoittava tuottaja
Tukimarginaali
APP-ryhmä
12,04 %
Chenming-ryhmä
4,06 %
(371)
Valituksen tekijältä ja yhteistyössä toimineilta kiinalaisilta vientiä harjoittavilta tuottajilta saatujen tietojen perusteella Kiinassa on tiedossa muitakin tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajia. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että ilmoitetun vientimäärän havaittiin olevan suurempi kuin Eurostatin tietoihin perustuvan tuontimäärän, yhteistyössä toimimisen astetta pidettiin korkeana. Sen vuoksi pidettiin aiheellisena asettaa yhteistyöstä kieltäytyneiden vientiä harjoittavien tuottajien tukitaso yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien korkeimman havaitun tukitason suuruiseksi eli 12,04 prosenttiin toimenpiteen tehokkuuden varmistamiseksi.
5. UNIONIN TUOTTAJAT
5.1. UNIONIN TUOTANTO
(372)
Tutkimusajanjaksolla samankaltaista tuotetta valmisti 14 tiedossa ollutta tuottajaa ja jotkin muut erittäin pienet tuottajat unionissa. CEPIFINEn toimittamien tietojen arvioidaan kattavan 98 prosenttia unionin tuottajien tuotannosta. Tällä perusteella unionin kokonaistuotannon arvioitiin olevan 5 270 000 tonnia tutkimusajanjaksolla. Unionin tuottajat, jotka vastaavat koko unionin tuotannosta, muodostavat perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti unionin tuotannonalan.
(373)
Päällystetyn hienopaperin tuotanto on energia- ja pääomavaltaista. Tästä syystä haetaan mittakaavaetuja, jotka selittävät tuotannon keskittymistä muutamalle suurelle toimijalle, joita täydentävät maantieteellisesti läheisille markkinoille keskittyvät pienemmät tuottajat. Viisi suurempaa tuottajaa kattaa suurimman osan unionin markkinoista, ja niiden tuotantolaitoksia on ympäri Eurooppaa. Päällystetty hienopaperi on suureksi osaksi perushyödyke, jota myydään pääasiassa paperikauppiaiden ja tukkumyyjien kautta. Näille jakelukanaville on ominaista ostovoiman erittäin suuri keskittyminen ja hintojen avoimuus hintanoteerausten kautta.
(374)
Kuten 19 kappaleessa mainittiin, yksi asianomainen osapuoli väitti, että rullapainokoneisiin soveltuva päällystetty hienopaperi olisi pitänyt jättää tämän tutkimuksen ulkopuolelle. Tällä perusteella kyseinen osapuoli väitti, että valituksen esittäneellä unionin tuotannonalalla ei ollut riittävästi tukea tässä menettelyssä. Väite oli kuitenkin hylättävä 22 ja 25 kappaleessa esitettyjen päätelmien perusteella eli sen perusteella, että rullapainokoneisiin ja arkkipainokoneisiin soveltuva päällystetty hienopaperi ovat kaksi eri tuotetta.
(375)
Kiinan viranomaiset huomauttivat, että yksi edustavista tuottajista on väitetysti etuyhteydessä kiinalaiseen yritykseen, minkä vuoksi se pitäisi sulkea pois unionin tuotannonalan määritelmästä. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että kyseisen kiinalaisen yrityksen valmistamat tuotteet eivät ole tarkasteltavana olevia tuotteita. Sen vuoksi tällä suhteella ei ole vaikutusta vahinkoanalyysiin eikä kyseisen unionin tuottajan sisällyttämiseen unionin tuotannonalan määritelmään.
6. VAHINKO
6.1. UNIONIN KULUTUS
(376)
Kulutus määritettiin seuraavien perusteella:
-
Eurostatin tiedot kolmansista maista tulevasta tuonnista, asianmukaisesti oikaistuna unionin tuottajien toimittamilla tiedoilla niistä tuotteista, jotka eivät kuulu menettelyn piiriin. Toimitetun näytön perusteella tutkimuksessa todettiin, että olettamukset olivat kohtuullisia ja perusteltuja.
-
Yhteistyössä toimineiden kiinalaisten vientiä harjoittajien tuottajien varmennettu kokonaisvientimäärä unionin markkinoille, koska ilmoitetun vientimäärän havaittiin olevan suurempi kuin Eurostatin tietoihin perustuvan tuontimäärän.
-
CEPIFINEn toimittamiin tietoihin perustuva kaikkien unionin tuottajien kokonaismyynti unionin markkinoilla.
(377)
Tämän perusteella unionin kulutukseksi vahvistettiin seuraava:
Taulukko 1
Unionin kulutus
Unionin kulutus
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Tonnia
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Indeksi
100
104
101
86
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset, Eurostatin oikaistut tiedot ja CEPIFINEn toimittamat tarkastetut tiedot.
(378)
Kaiken kaikkiaan unionin kulutus laski 14 prosenttia tarkastelujakson aikana. Ensin kulutus kasvoi 4 prosenttia vuosien 2006 ja 2007 välillä, jonka jälkeen se laski 18 prosenttia vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välillä. Kulutuksen lasku vuonna 2008 ja tutkimusajanjaksolla johtui talouskriisin vuoksi pienentyneestä kysynnästä, etenkin vuoden 2009 jälkipuoliskolla.
6.1.1 TUONTI KIINASTA UNIONIIN
(379)
Kiinalaisten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tarkasteltavana olevan tuotteen tarkastettu kokonaismyyntimäärä unionin markkinoilla oli siis suurempi kuin Eurostatin ilmoittama tuontimäärä (ks. 376 kappale). Koska tarkistettuja tietoja pidettiin tarkempina kuin käytettävissä olevia tilastoja, Kiinasta tulevan tuonnin kokonaismäärä vahvistettiin yhteistyössä toimineiden yritysten toimittamien tarkastettujen tietojen perusteella. Niiden yhteistyössä toimineiden yritysten myyntimäärää, joiden todettiin vieneen vain monikerroksista kartonkia tarkastelujakson aikana, ei otettu huomioon kokonaistuonnissa, koska pääteltiin, että monikerroksista paperia ja kartonkia ei pitäisi pitää tarkasteltavana tuotteena (ks. 47 kappale). Koska tarkasteltavana olevan tuotteen tuontitiedot viittaavat vain kahteen yritykseen, katsottiin, että luottamuksellisuussyistä ne on asianmukaista esittää indeksoituina.
Taulukko 2
Tuettu tuonti yhteensä Kiinasta
Kokonaistuonti Kiinasta
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Määrä (indeksinä)
100
218
212
283
Markkinaosuus (indeksi)
100
210
209
329
Hinnat (euroa/tonni)
677
661
657
621
Indeksi
100
98
97
92
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
(380)
Tuonnin kokonaismäärä Kiinasta lisääntyi jyrkästi ja lähes kolminkertaistui tarkastelujaksolla. Tämän johdosta sen markkinaosuus kasvoi merkittävästi vuoden 2006 tasolta noin 1 prosentista yli 4 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Tätä on tarkasteltava ottaen huomioon kysyntä, joka laski 14 prosenttia samalla kaudella. Kiinasta tulevan tuetun tuonnin keskimääräiset hinnat laskivat 8 prosenttia tarkastelujaksolla.
6.1.2 HINTOJEN ALITTAVUUS
(381)
Hinnan alittavuuden tutkimista varten verrattiin unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille myymien tuotelajien painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin Kiinasta tulevan tuonnin ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, jotka oli määritetty cif-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti voimassa olevien tullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.
(382)
Kiinalaisten viejien yhteistyössä toimimisen taso oli erittäin korkea, kuten 51 kappaleessa todettiin, ja niiden katsottiin vastaavan kaikesta Kiinasta unioniin tutkimusajanjaksolla suuntautuneesta viennistä. Kun otetaan huomioon, että kaksi alun perin ilmoittautunutta kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa eivät vieneet tarkasteltavana olevaa tuotetta unionin markkinoille (ks. 52 kappale), niiden tuontia ei ole otettu huomioon hintojen alittavuutta koskevassa analyysissä. Myös yhden vientiä harjoittavan tuottajan ryhmään kuuluvan yrityksen vientimyynti suljettiin pois vertailusta, koska yksikään edustavista unionin tuottajista ei tuottanut vastaavia tuotelajeja. Tämän yrityksen vientimäärästä voidaan todeta, että se edustaa vain vähäistä osaa ryhmän kokonaisvientimyynnistä ja sen hintataso vaikutti olevan ryhmän vientimyynnin hintojen tasolla.
(383)
Vertailu osoitti, että Kiinasta peräisin olevan unionissa myydyn tarkasteltavana olevan tuotteen tuetut hinnat alittivat unionin tuottajien myyntihinnat tutkimusajanjaksolla keskimäärin 7,6 prosentilla. Alittavuusmarginaalin tasoa on tarkasteltava ottaen huomioon erittäin avoimet hinnat, joita päällystetyn hienopaperin jakelumarkkinoille ominaiset hintanoteeraukset tukevat.
6.2. UNIONIN TUOTANNONALAN JA NELJÄN EDUSTAVAN UNIONIN TUOTTAJAN TALOUDELLINEN TILANNE
6.2.1 ALUSTAVAT HUOMIOT
(384)
Kun tuetun tuonnin vaikutusta unionin tuottajiin tutkittiin, otettiin perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti huomioon kaikki taloudelliset indikaattorit, joiden avulla voitaisiin arvioida unionin tuottajien tilannetta vuodesta 2006 tutkimusajanjakson päättymiseen.
(385)
Makrotaloudellisia tekijöitä (tuotantoa, kapasiteettia, kapasiteetin käyttöastetta, myyntimäärää, markkinaosuutta, kasvua ja tasoitustoimenpiteiden alaisten tukien merkittävyyttä) arvioitiin koko unionin tuotannonalan tasolla CEPIFINEn toimittamien tietojen perusteella.
(386)
Mikrotaloudellisten tekijöiden (keskimääräiset yksikköhinnat, työllisyys, palkat, tuottavuus, varastot, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, kyky saada pääomaa) analyysi tehtiin unionin tuottajien tasolla niiltä saatujen ja varmennettujen tietojen perusteella.
(387)
Väitettiin, että vahinkoanalyysissä ei analysoitu kaikkia vahinkoindikaattoreita valituksen tekijöiden ja koko unionin tuotannonalan osalta johdonmukaisesti ja kattavasti. Osapuolet esittivät, että merkittävää vahinkoa koskevat päätelmät olisivat erilaiset, jos jotkin indikaattorit, kuten markkinaosuus, olisi vahvistettu valituksen tekijöiden tasolla.
(388)
Vaikuttaa siltä, että näiden osapuolten lausunnot perustuvat indikaattoreihin, jotka on laskettu eri tiedoista kuin niistä, jotka vahvistettiin tutkimuksen aikana ja jotka on esitetty jäljempänä. Nämä päätelmät perustuvat virheellisiin seikkoihin, eivätkä ne näin ollen ole relevantteja.
(389)
Komission käytäntönä on arvioida makroekonomiset tekijät koko unionin tuotannonalan tasolla aiheutuneen vahingon perustella, kuten edellä on selitetty. Tässä tutkimuksessa unionin tuotannonala määriteltiin niiden unionin tuottajien tasolla, jotka vastaavat koko unionin tuotannosta (ks. 372 kappale) riippumatta siitä, tukivatko tuottajat valitusta tai toimivatko ne yhteistyössä tutkimuksessa.
(390)
Mikroekonomisia tekijöitä analysoidaan edustavien unionin tuottajien tasolla riippumatta siitä, tukivatko ne valitusta vai eivät. Edustavien tuottajien osuus oli 58 prosenttia unionin tuotannosta. Yksikään muista unionin tuottajista ei väittänyt, että komission päätelmät mikroekonomisista tekijöistä olisivat epäluotettavia tai perusteettomia. Sen vuoksi ei ole mitään syitä kyseenalaistaa päätelmiä, jotka perustuvat vain edustavien unionin tuottajien toimittamiin tietoihin.
(391)
Väitettiin, että yksi neljästä edustavasta tuottajasta ei toiminut yhteistyössä täysimittaisesti, koska se oli etuyhteydessä toiseen Euroopan unionissa toimivaan tuottajaan, joka ei toiminut tutkimuksessa yhteistyössä. Yritysten väitettiin olevan etuyhteydessä sellaisten siirtymäkauden sopimusten seurauksena, jotka oli tehty, kun yhteistyössä toimiva unionin tuottaja hankki omistukseensa toisen tuottajan päällystetyn hienopaperin liiketoimintasegmentin. Väitteen mukaan näiden siirtymäkauden sopimusten kautta yhteistyössä toimiva unionin tuottaja valvoo joitakin tehtaista, jotka pysyivät osittain hankitun tuottajan omistuksessa. Väitteensä tueksi vientiä harjoittava tuottaja viittasi 31 päivänä lokakuuta 2008 tehtyyn komission päätökseen (24), jäljempänä ’päätös’, jossa tarkasteltiin hankintahetkellä, olisiko liiketoimea pidettävä hankintana yrityskeskittymien valvonnasta (’EY:n sulautuma-asetus’) 20 päivänä tammikuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (25) mukaisesti.
(392)
Toisaalta tutkimuksessa kävi ilmi, että kyseisen EU:n tuottajan hallussa olevien osakkeiden määrä oli vähäinen ja alle yhteisön tullikoodeksin soveltamisesta annetun asetuksen (26) 143 artiklassa säädetyn rajan. Myöskään siirtymäkauden sopimukset, joihin viitattiin, eivät osoittaneet yritysten välillä mitään suhdetta, joka olisi ulottunut tavanomaista ostajan ja myyjän liikesuhdetta pidemmälle. Siirtymäkauden sopimusehdoilla pyritään hallinnoimaan päällystetyn paperin myyntiä siirtymäkaudella, ja näiden ehtojen mukaan unionin tuottaja toimii siirtymäkauden ajan ainoastaan myyntiagenttia vastaavasti. Lisäksi unionin tuottajan tarkastetussa konsernitilinpäätöksessä ja kyselylomakkeeseen annetussa vastauksessa ilmoitettiin palkkiotuotot, jotka oli saatu kyseisten paperitehtaiden myyntiagenttina toimimisesta; unionin tuottajalla ei ollut tunnustettua omistajuutta eikä näin ollen kustannuksia näiden tehtaiden suhteen.
(393)
Päätöksen mukaan yritysten välisessä liiketoiminnassa oli kyse siitä, että unionin tuottaja hankki osan toisen yrityksen liiketoiminnasta, eikä kyseessä ole yritysosto. Päätöksessä ei katsota, että yrityksiä olisi pidettävä yhtenä yksikkönä hankinnan jälkeen, eikä yritysten välillä ole yhteisyritystä. Lisäksi on huomattava, että edellä mainitussa päätöksessä tutkittu maantieteellinen laajuus koski ETA-aluetta eikä EU:n aluetta. On myös huomattava, että päätöksessä komissio ei analysoinut kyseisten yritysten välistä suhdetta yhteisön tullikoodeksin soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen 143 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
(394)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että kyseiset kaksi yritystä eivät ole etuyhteydessä yhteisön tullikoodeksin soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen 143 artiklan mukaisesti, minkä vuoksi kyseinen unionin tuottaja toimi tutkimuksessa yhteistyössä täysimääräisesti.
(395)
Mikrotaloudellisten indikaattoreiden analyysissä tiedot, jotka saatiin edellä mainitun unionin tuottajan hankkimista paperitehtaista, jätettiin pois kaikilta tutkittavilta vuosilta, jotta saatiin täysin vertailukelpoinen suuntaus vuosien mittaan.
(396)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että unionin tuottajien kaikkien tytäryhtiöiden olisi pitänyt täyttää erillinen kyselylomake, koska ne ovat erillisiä oikeussubjekteja.
(397)
Kyseisen unionin tuottajan tapauksessa katsottiin, että yksi vastaus kyselylomakkeeseen on riittävä merkityksellistä vastausta ja vahinkojen analyysiä varten. Vastauksessa eriteltiin yksityiskohtaisesti tiedot yksittäisten paperitehtaiden tasolla, ja kaikki tarvittavat tiedot, jotka liittyivät etuyhteydessä oleviin samankaltaisen tuotteen tuottajiin/myyjiin, voitiin tarkastaa tarkastuskäynnillä.
(398)
Myöhemmin toimitetuissa huomautuksissa vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että sama yritys ei toiminut täysin yhteistyössä, koska se toimitti kyselylomakevastauksensa sellaisen yksikön puolesta, jota ei ole olemassa, ja että yrityksen tarkastettu tilinpäätös ei osoittanut tietoja, jotka oli toimitettu sen kyselylomakevastauksessa. Edeltävää kappaletta koskevat päätelmät pätevät myös tämän osalta.
6.2.2 UNIONIN TUOTANNONALAAN LIITTYVÄT TIEDOT (MAKROTALOUDELLISET INDIKAATTORIT)
(399)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset ja yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että analyysissä käytetyt makrotaloudelliset tiedot ovat epätäydellisiä ja epätarkkoja, minkä vuoksi niitä ei voida käyttää tukevana näyttönä merkittävästä vahingosta.
(400)
Valituksen tehneen järjestön toimitiloihin tehdyssä tarkastuksessa vahvistettiin, että makrotaloudellisten indikaattoreiden laskemiseen käytetyt tiedot kerätään suoraan unionin tuottajilta, joiden tuotanto kattaa noin 98 prosenttia unionin kokonaistuotannosta, ja ne ovat riittävän yksityiskohtaisia, jotta voidaan yksilöidä tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevat tiedot. Käytetyt olettamukset ja/tai arviot tehtiin kohtuullisin ja oikeutetuin perustein, esimerkiksi arkkipainokoneisiin tarkoitettuja rullia ei otettu huomioon niiden selvästi merkityksettömän määrän vuoksi, mitä osoitti niiden osuus edustavien unionin tuottajien kokonaismyyntimäärästä. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
6.2.2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
Taulukko 3
Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Tuotanto (tonnia)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Indeksi
100
102
98
80
Kapasiteetti (tonnia)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Indeksi
100
100
98
89
Kapasiteetin käyttöaste
92 %
94 %
93 %
83 %
Indeksi
100
102
101
90
Lähde: CEPIFINEn toimittamat tarkastetut tiedot.
(401)
Kuten edellä olevasta taulukosta käy ilmi, unionin tuotannonalan tuotantomäärä laski 20 prosenttia tarkastelujaksolla. Vaikka unionin kulutus lisääntyi noin 1 prosentin vuosien 2006 ja 2008 välillä, unionin tuotannonalan tuotanto laski 2 prosenttia kyseisellä kaudella ja väheni merkittävästi vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välillä unionin kulutuksen laskua seuraten.
(402)
Vuodesta 2000 lähtien unionin tuottajat ovat toteuttaneet suuria rakenneuudistuksia, joilla on pyritty käsittelemään rakenteellista liikakapasiteettia. Yhdistämällä ja sulkemalla tehtaita unionin tuotannonala vähensi päällystetyn hienopaperin tuotantokapasiteettia noin 770 000 tonnia eli 11 prosenttia vuoden 2006 ja tutkimusajanjakson välillä.
(403)
Kokonaiskapasiteetin pienenemisestä huolimatta kapasiteetin käyttöaste laski silti 92 prosentista 83 prosenttiin vuoden 2006 ja tutkimusajanjakson välillä. Lasku oli suurinta vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisellä jaksolla. Korkea kapasiteetin käyttöaste on merkittävä tekijä paperintuottajien pitkän aikavälin elinkelpoisuuden kannalta käyttöomaisuuteen tehtyjen suurten investointien takia. Sen vuoksi tutkimusajanjakson aikaista kapasiteetin käyttöastetta pidettiin alhaisena.
6.2.2.2 Myyntimäärät ja markkinaosuus
(404)
Seuraavassa taulukossa esitetyt myyntimäärät liittyvät määrään, joka myytiin ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle unionin markkinoilla.
Taulukko 4
Myyntimäärät ja markkinaosuus
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Myyntimäärä (tonnia)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Indeksi
100
102
99
81
Markkinaosuus
93 %
91 %
91 %
88 %
Indeksi
100
98
98
95
Lähde: CEPIFINEn toimittamat tarkastetut tiedot.
(405)
Vaikka unionin kulutus kasvoi 4 prosenttia vuosien 2006 ja 2007 välillä (ks. 377 kappale), unionin tuotannonalan tarkasteltavana olevan tuotteen myyntimäärä riippumattomille asiakkaille unionin markkinoilla kasvoi vain 2 prosenttia samalla kaudella. Tämä tarkoittaa sitä, että unionin tuotannonala ei pystynyt täysimittaisesti hyödyntämään kyseisellä kaudella kasvanutta kulutusta. Lisäksi vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välillä, jolloin unionin kulutus laski 15 prosenttia, kaikkien unionin tuottajien myyntimäärä laski vieläkin enemmän, 18 prosenttia. Tämän vuoksi unionin tuotannonalan myyntimäärä - kohottuaan hieman vuonna 2007 - laski jatkuvasti ja merkittävästi, mikä näkyi 5 prosenttiyksikön markkinaosuuden menetyksenä tarkastelujaksolla.
(406)
Yksi kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä väitti, että unionin tuottajien markkinaosuuteen olisi sisällytettävä myös tuonti Sveitsistä, koska tuonti tapahtui yhden edustavan unionin tuottajan omistamasta tehtaasta.
(407)
Tukien vastaisten tutkimuksen maantieteellinen soveltamisala on Euroopan unioni. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
(408)
Lisäksi väitettiin, että valituksen tekijöiden markkinaosuus kasvoi merkittävästi tarkastelujaksolla.
(409)
Markkinaosuus on makroindikaattori, jota analysoidaan koko unionin tuotannonalan eikä valituksen tekijöiden tasolla. Lisäksi valituksen tekijöiden markkinaosuutta koskeva väite on virheellinen.
6.2.2.3 Kasvu
(410)
Tarkastelujakson kehitys osoittaa, että 19 prosentin pudotus unionin tuotannonalan myyntimäärässä oli paljon suurempi kuin 14 prosentin pudotus unionin kulutuksessa. Tämän seurauksena unionin tuotannonalan markkinaosuus myös pieneni merkittävästi, 5 prosenttiyksikköä, samalla kaudella.
6.2.2.4 Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen suuruus
(411)
Kiinalaisen tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen suuruus, joka on esitetty edellä tukea koskevassa jaksossa, on merkittävä. Kun otetaan huomioon tuetun tuonnin määrä ja hinnat, todellisen tukimarginaalin vaikutusta ei voida pitää vähäisenä.
6.2.3 NELJÄÄN EDUSTAVAAN UNIONIN TUOTTAJAAN LIITTYVÄT TIEDOT (MIKROTALOUDELLISET INDIKAATTORIT)
6.2.3.1 Neljän edustavan unionin tuottajan keskimääräiset yksikköhinnat
(412)
Neljän edustavan unionin tuottajan keskimääräiset myyntihinnat noudettuna lähettäjältä-tasolla unionin markkinoiden etuyhteydettömille asiakkaille pysyivät vakaina vuosien mittaan, lukuun ottamatta vuotta 2007, jolloin ne olivat hieman tämän tason yli.
Taulukko 5
Unionin tuottajien hinnat
Unionin tuottajien hinnat
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Keskihinta (euroa/tonni)
692
717
691
699
Indeksi
100
104
100
101
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
6.2.3.2 Varastot
(413)
Varastojen osuus tuotantomäärästä tutkimusajanjaksolla oli noin 10 prosenttia. Neljän edustavan unionin tuottajan varastot kasvoivat 10 prosenttia tarkastelujaksolla, etenkin vuosien 2006 ja 2007 välillä ja myöhemmin vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välillä. Tämä tapahtui samaan aikaan, kun Kiinasta halvoin hinnoin tuleva tuettu tuonti lisääntyi jyrkästi.
Taulukko 6
Varastot
Varastot
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Varastot (tonnia)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeksi
100
107
107
110
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
6.2.3.3 Työllisyys, palkat ja tuottavuus
Taulukko 7
Työllisyys
Työllisyys
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Työntekijät (kokoaikaiseksi muutettuna - FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeksi
100
97
93
80
Työvoimakustannukset (euroa/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeksi
100
102
105
108
Tuottavuus (yksikkö/FTE)
453
478
486
484
Indeksi
100
106
107
107
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
(414)
Neljän edustavan unionin tuottajan paperitehtaiden sulkemisen ja yhdistämisen vuoksi työntekijöiden määrä väheni tarkastelujaksolla huomattavasti, 20 prosenttia (lähes 1 600 työpaikkaa).
(415)
Toimintaa on tehostettu pitämällä yllä ja kasvattamalla tuotosta työntekijää kohti, myös vuosien 2007 ja 2008 merkittävien irtisanomisten aikana. Työvoimakustannukset kasvoivat vakaasti niin, että tarkastelujaksolla kasvu oli yhteensä 8 prosenttia.
6.2.3.4 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto
Taulukko 8
Kannattavuus
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Kannattavuus
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Muutos (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Kassavirta (tuhatta euroa)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeksi
100
81
66
129
Investoinnit (tuhatta euroa)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeksi
100
99
84
58
Investointien tuotto
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Muutos (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
(416)
Neljälle edustavalle unionin tuottajalle aiheutui tappioita vuosina 2006-2008, ja taloudellinen tilanne kääntyi positiiviseksi vasta vuonna 2009, jolloin tärkeimmän raaka-aineen, sellun, hinta maailmanmarkkinoilla poikkeuksellisesti laski merkittävästi talouden taantuman vuoksi. Sellun hinnan 20 prosentin laskua pidettiin epänormaalin suurena laskuna, joka vaikutti suoraan rahoitustilanteen paranemiseen tutkimusajanjaksolla. On huomattava, että tutkimusajanjakson jälkeen sellun hinnat palasivat tutkimusajanjaksoa edeltävälle tasolle.
(417)
Kassavirta, joka osoittaa tuottajien kykyä rahoittaa itse toimintaansa, kehittyi suurin piirtein samalla tavalla kuin kannattavuus. Näin ollen kassavirta kasvoi poikkeuksellisesti tutkimusajanjaksolla sellun hintojen putoamisen seurauksena. Investointien tuotto kehittyi negatiivisesti noudatellen neljän edustavan unionin tuottajan negatiivista voittotulosta vuoteen 2008 asti ja kääntyi positiiviseksi tutkimusajanjaksolla sellun hintojen poikkeuksellisten alenemisen vuoksi.
(418)
Edellä esitetyn seurauksena neljän edustavan unionin tuottajan investointikyky supistui, kun kassavirta heikkeni merkittävästi tarkastelujaksolla tutkimusajanjaksoa lukuun ottamatta. Tämän vuoksi investoinnit putosivat 35 prosenttia tarkastelujaksolla, eikä niitä tehty kuin sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitoksiin, joiden avulla unionin tuottajat pyrkivät lievittämään jatkuvasti kohoavien energiakustannusten vaikutuksia.
(419)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kannattavuuden paranemista ei pitäisi pitää yksittäisenä tapahtumana, joka perustuu raaka-ainekustannusten poikkeukselliseen laskuun. Kustannusten lasku hyödytti molempia: sekä kaikkia paikallisia että kiinalaisia tuottajia, eikä pelkästään valituksen tekijöitä, minkä vuoksi kannattavuuden kääntyminen nousuun ei perustunut yksinomaan kustannusten laskuun vaan oli tulosta valituksen tekijöiden muuttuneesta hinnoittelusta.
(420)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti lisäksi, että kannattavuuden taustalla ovat ennemminkin päällystetyn hienopaperin kuin sellun hinnat. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että kun sellun hinnat putosivat jyrkästi vuonna 2009, päällystetyn hienopaperin hinnat pysyivät vakaina ja voitot kasvoivat tämän seurauksena. Kun otetaan huomioon, että hinnat pysyivät vakaina, hintojen ja kannattavuuden välillä ei voida näin ollen havaita korrelaatiota tällä kyseisellä kaudella.
(421)
Kannattavuus on indikaattori, jota analysoidaan edustavien unionin tuottajien tasolla eikä valituksen tekijöiden tasolla, kuten osapuoli esitti. Kerättyjen tietojen analyysi osoitti suoran yhteyden tärkeimmän raaka-aineen, sellun, hintojen poikkeuksellisen laskun ja kasvaneen kannattavuuden välillä, ja tässä lopputuotteiden vakailla hinnoilla itse asiassa oli vaikutusta kannattavuuden paranemiseen. Tämä koski todennäköisesti myös muita tuottajia markkinoilla, mutta se ei vaikuta päätelmään, jonka mukaan tilapäinen kannattavuuden paraneminen johtui raaka-aineiden hinnan poikkeuksellisesta laskusta tutkimusajanjaksolla.
6.2.3.5 Pääoman saatavuus
(422)
Paperiteollisuudelle on yleensä ominaista korkea velkaantuneisuus, joka liittyy käyttöomaisuuteen tehtäviin merkittäviin investointeihin. Tarkastelujaksolla aiheutuneiden tappioiden seurauksena neljän edustavan unionin tuottajan kyky saada pääomaa ja rahoittaa toimintaansa kohtuullisilla rahoituskustannuksilla vaarantuivat. Tämä koski erityisesti vuotta 2008, jolloin yhden neljästä edustavasta unionin tuottajasta täytyi hankkia jälleenrahoitusta merkittävällä riskipreemiolla ja pienin edustava tuottaja todettiin maksukyvyttömäksi ja toinen unionin tuottaja otti sen haltuunsa.
6.3. VAHINKOA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(423)
Tutkimuksen mukaan useimmat vahinkoindikaattorit, kuten tuotantomäärä (-20 %), kapasiteetin käyttöaste (-10 %), myyntimäärä etuyhteydettömille asiakkaille unionin markkinoilla (-19 %) ja markkinaosuus (-5 prosenttiyksikköä) heikkenivät tarkastelujaksolla. Lisäksi vuoteen 2008 asti neljän edustavan unionin tuottajan taloudelliseen tilanteeseen liittyviin vahinkoindikaattoreihin kuten investointien tuottoon ja kannattavuuteen kohdistui vakavia vaikutuksia. Kannattavuuden äkillinen kohoaminen tutkimusajanjaksolla johtui puhtaasti tilapäisestä ja poikkeuksellisesta sellun maailmanmarkkinahintojen putoamisesta. On huomattava, että tutkimusajanjaksollakin kannattavuusaste oli erittäin alhainen eikä sen katsota muuttavan päätelmää, jonka mukaan neljän edustavan unionin tuottajan taloudellinen tilanne oli erittäin heikko.
(424)
Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että edellä kuvattua vahinkotilannetta voidaan pääasiassa selittää sillä, että rakenneuudistuspyrkimyksistä ja tuottavuuden parannuksista huolimatta neljä edustavaa unionin tuottajaa eivät pystyneet nostamaan päällystetyn hienopaperin hintoja yli tason, joka kattaisi kustannukset, tai elinkelpoisen kannattavuuden tasolle. Tämä johtuu pääasiassa kiinalaisten viejien tutkimusajanjaksolla harjoittamasta hintojen alittavuudesta, jolla on merkittävä vaikutus markkinoilla, joilla hinnat ovat erittäin avoimet. Neljä edustavaa unionin tuottajaa onnistuivat alentamaan tuotantokustannuksiaan tutkimusajanjaksolla parantamalla tuottavuutta entisestään; tätä auttoi myös sellun hintojen aleneminen, joka tapahtui pääasiassa tutkimusajanjakson jälkipuoliskolla. Koska kysyntä ja tarjonta tasapainottuivat paremmin markkinoilla, kun tuottajat ryhtyivät toimiin rakenteellisen ylikapasiteetin torjumiseksi yhdistämällä ja sulkemalla laitoksia, päällystetyn hienopaperin hinnat voitiin pitää vakaalla tasolla. Neljä edustavaa unionin tuottajaa eivät olleet kuitenkaan tilanteessa, jossa ne olisivat voineet nostaa myyntihintojaan kannattavuustasolle, joka on tarpeen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden kannalta.
(425)
Kuten 19 kappaleessa mainittiin, yksi osapuoli väitti, että rullapainokoneisiin soveltuva päällystetty hienopaperi olisi pitänyt sisällyttää tähän tutkimukseen. Tällä perusteella osapuoli väitti, että tuotteen jättäminen huomiotta määritettäessä aiheutunutta merkittävää vahinkoa ja analysoitaessa suuntauksia olisi vääristänyt vahinkoa koskevia päätelmiä. Väite oli kuitenkin hylättävä 20 ja 22-25 kappaleessa esitettyjen päätelmien perusteella eli sen perusteella, että rullapainokoneisiin ja arkkipainokoneisiin soveltuva päällystetty hienopaperi ovat kaksi eri tuotetta.
(426)
Sama osapuoli väitti, että kun yksi neljästä edustavasta unionin tuottajasta osti yhden unionin tuottajan vuonna 2008, tämä osoittaa, että kyseisen edustavan unionin tuottajan tilanne oli melko terve. Ensinnäkin on huomattava, että merkittävän vahingon aiheutumista arvioidaan unionin tuotannonalan tilanteen eikä vain yhden tuottajan tilanteen perusteella. Useimmat vahinkoindikaattorit osoittivat negatiivista suuntausta, mikä todisti unionin tuotannonalan tilanteen heikentymisen tarkastelujaksolla (ks. 423 kappale). Hankintaa pidettiin osana unionin tuotannonalan rakenneuudistuspyrkimyksiä tarkastelujaksolla. On joka tapauksessa huomattava, että makroindikaattoreita kuten tuotantomäärää, kapasiteettia, myyntimäärää ja markkinaosuutta analysoitaessa hankinnalla oli neutraali vaikutus, koska makroindikaattoreiden arvioinnissa otetaan huomioon kaikki unionin tuottajat, jotka muodostavat unionin tuotannonalan 372 kappaleessa määritellyllä tavalla. Toisin sanoen näiden tekijöiden pitäisi pysyä kaiken kaikkiaan muuttumattomina, vaikka omistajuus vaihtuu.
(427)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen osapuolet väittivät, ettei ollut asiaa tukevaa näyttöä, jonka mukaan valituksen tehneille unionin tuottajille olisi aiheutunut merkittävää vahinkoa, vaan valituksen tekijöiden taloudelliset tulokset olivat vakaita ja kannattavuus kasvoi tutkimusajanjaksolla.
(428)
Ensinnäkin unionin tuotannonalan tilannetta analysoidaan edustavien unionin tuottajien tasolla eikä valituksen tekijöiden tasolla, kuten osapuoli esitti.
(429)
Toiseksi, kuten 409 kappaleessa jo todettiin, vaikuttaa siltä, että näiden osapuolten päätelmät on tehty indikaattoreista, jotka on laskettu eri tiedoista kuin niistä, jotka vahvistettiin tutkimuksen aikana ja jotka on esitetty edellä. Näin ollen nämä päätelmät ovat virheellisiä. Osapuolten analyysissä ei myöskään johdonmukaisesti käytetty kahta eri tietosarjaa makro- ja mikroindikaattoreiden osalta.
(430)
Lisäksi väitettiin, että kannattavuuden paranemista olisi pidettävä tuloksena myös tuotannonalan rakenneuudistuksista, esimerkiksi tuotannon ja työpaikkojen vähentämisestä ja tuottavuuden kasvattamisesta. Tässä tapauksessa viimeksi mainittuja tekijöitä ei voida pitää ainoina vahinkoindikaattoreina, vaan kaikkia vahinkoindikaattoreita olisi tarkasteltava yhdessä.
(431)
Perusasetuksen 8 artiklan 2 kohdassa luetellaan taloudelliset tekijät ja indeksit, jotka on arvioitava tutkittaessa tuetun tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan. Kyseisessä 8 artiklan 2 kohdassa nimenomaisesti todetaan, että luettelo ei ole tyhjentävä, eikä yksi tai useampi näistä tekijöistä välttämättä ole ratkaiseva peruste. Vaikka siis indikaattorit onkin arvioitava erikseen, päätelmät olisi tehtävä kaikkien tekijöiden analyysistä.
(432)
Osapuolet kommentoivat myös mahdollista merkittävän lisävahingon vaaraa, kun otetaan huomioon kiinalaisten tuottajien valtava kapasiteetin kasvatus, jota tuetaan valtion politiikalla ja tuilla. Tutkimuksessa käsiteltiin merkittävän vahingon esiintymistä eikä merkittävän lisävahingon vaaraa. Sen vuoksi nämä kommentit eivät vaikuttaneet päätelmiin ja ne oli jätettävä huomiotta.
(433)
Edellä esitetyn perusteella olisi pääteltävä, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
7. SYY-YHTEYS
7.1. JOHDANTO
(434)
Komissio tutki perusasetuksen 8 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti, oliko asianomaisesta maasta tuleva tuettu tuonti syynä unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon. Komissio tarkasteli tuetun tuonnin lisäksi myös muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet vahingoittaa unionin tuotannonalaa, sen varmistamiseksi, ettei niiden aiheuttamaa vahinkoa katsottaisi tuetun tuonnin aiheuttamaksi.
7.2. TUETUN TUONNIN VAIKUTUKSET
(435)
Päällystetyn hienopaperin markkinoille unionissa on ominaista ostovoiman merkittävä keskittyminen ja hintojen avoimuus hintanoteerausten kautta. Päällystetty hienopaperi on perushyödyke, joka ei mahdollista merkittäviä hintaeroja eri hankintalähteiden välillä. Suuri osa tuotteesta myydään kauppiaiden kautta, mikä pakottaa unionin tuotannonalan pitämään hinnat samalla tasolla halvoin hinnoin tulevan tuetun tuonnin kanssa. Sen vuoksi tuodun päällystetyn hienopaperin, josta 35 prosenttia tuli Kiinasta tutkimusajanjaksolla, hinnoilla on yleisesti merkittävä vaikutus hintatasoon unionin markkinoilla.
(436)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tuettu tuonti Kiinasta lisääntyi jyrkästi (+183 %) tarkastelujaksolla. Tuettu tuonti Kiinasta ensin kaksinkertaistui vuodesta 2006 vuoteen 2007, kun taas hinnat olivat 2 prosenttia alemmat vuonna 2007 kuin vuotta aikaisemmin. Vuonna 2008 tuonti Kiinasta pysyi vakaana ja keskimääräiset hinnat putosivat vielä yhden prosentin. Kiinasta tulevan tuonnin määrä (+71 %) ja markkinaosuus (+120 %) kasvoivat taas jyrkästi tutkimusajanjaksolla, ja laskevat hinnat (-5 %) alittivat neljän edustavan unionin tuottajan hinnat 7,6 prosentilla ja aiheuttivat näin hintapainetta unionin markkinoilla ja estivät unionin tuottajia nostamasta hintojaan kannattavalle tasolle.
(437)
Tarkastelujaksollahan unionin kulutus laski noin 14 prosenttia. Unionin tuotannonalan myyntimäärä putosi huomattavasti (19 %). Myynnin lasku oli kuitenkin paljon suurempi kuin kysynnän lasku ja johti markkinaosuuden kutistumiseen 5 prosenttiyksiköllä. Samaan aikaan Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi noin 3 prosenttiyksikköä. Tämä osoittaa, että Kiinasta tuleva tuettu tuonti valtasi suureksi osaksi unionin tuotannonalan markkinaosuuden.
(438)
Kiinasta unionin markkinoille tulevan halvan tuetun tuonnin jatkuva paine ei antanut unionin tuotannonalalle mahdollisuutta mukauttaa myyntihintojaan kohonneiden raaka-ainekustannusten mukaan etenkään vuonna 2008, jolloin sellun hinnat kohosivat huippuunsa. Tämä johti unionin tuotannonalan markkinaosuuden ja kannattavuuden menetykseen.
(439)
Tutkimuksen aikana ja päätelmistä ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että kiinalaisella tuonnilla ei ollut merkittävää vaikutusta määrien ja hintojen suhteen. Väitteen mukaan Kiinasta tuleva tuonti ei kasvanut äkillisesti vaan vähitellen vuosien mittaan, minkä vuoksi sen vaikutus oli melko vähäinen eikä sitä pitäisi liioitella vahingon toteamisen yhteydessä. Lisäksi väitettiin, että Kiinan hinnoilla, vaikka ne olivatkin alle unionin hintojen, ei ollut mitään vaikutusta unionin tuotannonalan suhteellisen vakaisiin hintoihin. Yksi vientiä harjoittava tuottaja kyseenalaisti komission päätelmän, jonka mukaan Kiinan hinnat estivät hinnankorotukset. Se totesi, että vuonna 2009, jolloin Kiinasta tulevan tuonnin hinnat laskivat edelleen, unionin tuotannonalan hinnat nousivat ja lisäksi mahdollistivat sen, että unionin tuotannonala tuotti voittoa.
(440)
Kiinasta tulevan tuonnin kehitystä on analysoitu tarkemmin 380 kappaleessa, ja päätelmänä oli, että määrän kasvua ei voida pitää merkityksettömänä.
(441)
Kiinasta tulevan tuonnin hinnat alittivat edustavien unionin tuottajien hinnat 7,6 prosentilla, jota on pidettävä merkittävänä markkinoilla, joilla hinnat ovat erittäin avoimet. Kuten 412 kappaleessa todettiin, edustavien unionin tuottajien hinnat olivat vakaat tarkastelujaksolla ja kohosivat poikkeuksellisesti vuonna 2007, jolloin Kiinasta tuleva tuonti ei lisääntynyt. Vuonna 2009 unionin tuottajat pystyivät pitämään hintansa vakaina sillä seurauksella, että ne menettivät markkinaosuuttaan ja kannattavuuttaan, jotka ne olivat saavuttaneet vakaiden hintojen ja raaka-ainekustannusten laskun ansiosta.
(442)
Yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että päällystetyn hienopaperin tuonti Kiinasta ei vaikuttanut unionin tuotannonalan hintoihin, koska tuonti ei ole verrattavissa edustavien unionin tuottajien valmistamaan ja myymään päällystettyyn hienopaperiin, koska vain 10:tä prosenttia edustavien unionin tuottajien myynnistä verrattiin määritettäessä hintoja alittavuutta ja vahinkoa aiheuttamatonta hintatasoa. On huomattava, että nämä määritykset tehdään käyttäen täysin vertailukelpoisia tuotteita, joiden kaikki ominaisuudet vastaavat suoraan toisiaan, jotta varmistetaan tasapuolinen vertailu. Kiinalaisten tuottajien tuottama päällystetty hienopaperi ja unionin tuottajien tuottama päällystetty hienopaperi ovat vertailukelpoisia tuotteita, kuten 50 kappaleessa todettiin, ja näin ollen ne ovat suorassa kilpailussa keskenään unionin markkinoilla.
(443)
Lisäksi väitettiin, että päätelmät, joiden mukaan päällystetyn hienopaperin markkinat ovat hyödykemarkkinat, joille on ominaista suuri avoimuus, ovat virheellisiä, koska unionin tuottajat myyvät noin puolet tuotteistaan suoraan loppukäyttäjille. Toisin kuin väitettiin, edustavat unionin tuottajat myivät suurimman osan tuotteistaan kauppiaiden kautta joko suoraan tai välillisesti (sopimusmyynti, jossa tuotteet kuljetetaan suoraan asiakkaalle mutta tilaus ja laskutus hoidetaan kauppiaiden kautta). Kauppiailla onkin keskeinen tehtävä sekä tuotteiden varastoinnissa että avointen hintojen tarjoamisessa markkinoilla.
(444)
Edellä esitettyä Kiinasta tulevan tuonnin suuntausta ei voida pitää merkityksettömänä, minkä vuoksi päätellään, että Kiinasta halvoin hinnoin tulevan tuetun tuonnin voimakkaalla kasvulla oli merkittävä negatiivinen vaikutus unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen.
7.3. MUIDEN TEKIJÖIDEN VAIKUTUS
7.3.1 KULUTUKSEN KEHITTYMINEN UNIONIN MARKKINOILLA JA TALOUSKRIISI
(445)
Päällystetyn hienopaperin kulutus unionissa kasvoi ensin vuonna 2007, jonka jälkeen se laski vuonna 2008 ja tutkimusajanjaksolla (ks. 378 kappale). Tarkastelujaksolla unionin tuotannonala menetti markkinaosuuttaan. Yksi yhteistyössä toimineista kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista ja Kiinan viranomaiset väittivät, että unionin tuotannonalan myyntimäärän, markkinaosuuden ja tuotannon lasku johtui kulutuksen laskusta, joka aiheutui talouskriisistä ja sähköisen median laajenemisesta, eikä sitä pitäisi pitää kiinalaisesta tuonnista johtuvana. Väitteensä tueksi Kiinan viranomaiset lainasivat paperi- ja selluteollisuuden kesäkuussa 2009 julkaisemaa kilpailukyky- ja työllisyysmanifestia, jäljempänä ’manifesti’.
(446)
Vaikkei voidakaan jättää täysin huomiotta sitä, että unionin kulutuksen negatiivinen kehitys olisi syystä tai toisesta vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välillä vaikuttanut negatiivisesti unionin tuotannonalan tilanteeseen myyntimäärien ja tuotannon osalta, on kuitenkin huomattava, että kiinalaiset viejät onnistuivat samaan aikaan ja etenkin vuodesta 2008 vuoteen 2009 kasvattamaan myyntimääräänsä ja markkinaosuuttaan tuetun tuonnin markkinoille aiheuttaman hintapaineen kautta.
(447)
Kiinan viranomaisten siteeraama manifesti kattaa koko paperi- ja selluteollisuuden, ja sillä on yleinen poliittinen tarkoitus. Asiakirjaan sisältyvien tietojen perusteella tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta ja myynnistä ei voitu tehdä erillisiä päätelmiä. Sen vuoksi ei ole mahdollista päätellä, pätevätkö manifestissa esitetyt lausunnot tai päätelmät sellaisenaan tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Koska tutkimuksessa ei myöskään käynyt ilmi, että talouskriisin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä olisi tiivis yhteys, väite oli hylättävä.
(448)
Sen vuoksi katsotaan, että unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkenemistä ei voida selittää vähentyneellä kulutuksella, vaan sen pääasiallisena aiheuttajana on Kiinasta tulleen tuetun tuonnin voimakas kasvu ja kiinalaisten viejien harjoittama hintojen alittavuus. Vaikka kysynnän supistuminen vaikutti vahinkoon, se ei poista syy-yhteyttä aiheutuneen merkittävän vahingon ja lisääntyneen tuetun tuonnin väliltä.
7.3.2 RAAKA-AINEEN HINNAT
(449)
Neljän edustavan unionin tuottajan keskimääräiset tuotantokustannukset kohosivat hieman (2 %) vuosien 2006 ja 2008 välillä ja laskivat 5 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Tutkimuksen mukaan neljän edustavan unionin tuottajan tuotantokustannukset päällystetyn hienopaperin tuotannossa seurailivat sellun hintojen kehitystä; selluhan on yksi tärkeimmistä raaka-aineista paperintuotannossa. Sellun keskimääräinen hinta kohosi 8 prosenttia vuosien 2006 ja 2008 välillä, minkä jälkeen se laski jyrkästi vuoden 2008 lopusta tutkimusajanjakson viimeiseen kuukauteen asti. Sellun hinta oli keskimäärin 19 prosenttia alempi vuonna 2009 kuin edeltävänä vuonna.
(450)
Markkinoilla, joilla unionin tuotannonalalle vahingollista tuettua tuontia ei esiinny, voidaan odottaa, että hintoja mukautetaan säännöllisesti tuotantokustannusten eri osatekijöiden kehityksen huomioon ottamiseksi. Näin ei kuitenkaan tapahtunut ennen vuotta 2008. Unionin tuottajien oli itse asiassa pakko pitää myyntihintansa alhaalla, vaikka sellun hinnat nousivat vuonna 2008, jotta ne voivat kilpailla Kiinasta halvoin hinnoin tulevan tuetun tuonnin kanssa, ja tämä johti niiden kannattavuuden huomattavaan putoamiseen kyseisellä kaudella. Tilanne koheni tutkimusajanjaksolla sellun hintojen epänormaalin laskun vuoksi, kun taas päällystetyn hienopaperin hinnat voitiin pitää vakaina samaan aikaan. Tälläkään poikkeuksellisella kaudella edelleen erittäin alhaiset voittotasot eivät kuitenkaan antaneet neljälle edustavalle unionin tuottajalle mahdollisuutta toipua jatkuvasta tuetusta tuonnista. Raaka-ainekustannusten laskusta huolimatta hintatasoja ei vieläkään voitu nostaa tasolle, jolla olisi voitu saavuttaa vankat voittomarginaalit, joita tämä pääomavaltainen tuotannonala tarvitsee.
(451)
Näin ollen päätellään, että Kiinasta tuleva tuettu tuonti, joka alitti neljän edustavan unionin tuottajan hinnat, laski hintoja unionin markkinoilla ja esti neljää edustavaa unionin tuottajaa nostamasta myyntihintojaan tasolle, jolla ne olisivat kattaneet kustannukset tai saavuttaneet kohtuullisen kannattavuuden. Kun otetaan huomioon, että raaka-aineen hinnat laskivat merkittävästi tutkimusajanjaksolla, voidaan päätellä, että niillä ei voinut olla vaikutusta unionin tuotannonalalle samalla kaudella aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.
7.3.3 EDUSTAVIEN UNIONIN TUOTTAJIEN VIENTITULOS
(452)
Myös vientitoimintaa tarkasteltiin yhtenä tuetun tuonnin ohella tiedossa olevana tekijänä, joka olisi samaan aikaan voinut aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, sen varmistamiseksi, ettei näiden muiden tekijöiden mahdollisesti aiheuttamaa vahinkoa pidettäisi tuetun tuonnin aiheuttamana. Analyysissä tuli esiin, että neljän edustavan unionin tuottajan vientimyynti etuyhteydettömille osapuolille edusti merkittävää osaa niiden myynnistä (noin 26 %) tarkastelujaksolla. Vaikka myös vientimyynnin määrä laski tarkastelujaksolla 16 prosenttia, lasku oli vähäisempää kuin myyntimäärän lasku unionin markkinoilla (19 %). Näin ollen katsotaan, että vientimäärän väheneminen ei voi selittää neljälle edustavalle unionin tuottajalle aiheutuneen vahingon tasoa. Koska viennillä on merkittävä asema siinä, että kapasiteetin käyttöaste pysyy korkeana koneisiin tehtyjen investointien suurten kiinteiden kustannusten kattamiseksi, katsottiin että vaikka vientitulos heikkeni, sillä oli kaiken kaikkiaan positiivinen vaikutus. Tämän vuoksi katsotaan, että vaikka vientitoiminnan väheneminen olisikin osaltaan vaikuttanut unionin tuotannonalan yleisesti heikkoon tulokseen, toisaalta se lievensi unionin markkinoilla kärsittyjä tappioita, eikä se poista vahvistettua syy-yhteyttä Kiinasta tulevan tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(453)
Yksi osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan vienti laski merkittävästi sen vuoksi, että euro oli niin vahva Yhdysvaltojen dollariin nähden, ja että tämän tekijän aiheuttamaa vahinkoa ei pitäisi laskea Kiinasta tulevan tuonnin syyksi. Kuten edellä todettiin, unionin tuotannonalan vientituloksen heikkeneminen - heikkenemisen syistä riippumatta - ei ole pääasiallinen syy tuottajille aiheutuneeseen vahinkoon eikä näin ollen poista 444 kappaleessa vahvistettua syy-yhteyttä.
7.3.4 TUONTI MUISTA KOLMANSISTA MAISTA
(454)
Tuontimäärät ja -hinnat muista kolmansista maista vuoden 2006 ja tutkimusajanjakson välillä noudattelivat seuraavia suuntauksia:
Taulukko 9
Kolmansista maista tuleva tuonti
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Sveitsi
Tuonti (tonnia)
194 748
191 636
226 736
172 233
Indeksi
100
98
116
88
Markkinaosuus
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Indeksi
100
95
115
103
Hinta (euroa/tonni)
787
782
758
793
Indeksi
100
99
97
105
Indonesia
Tuonti (tonnia)
19 834
30 714
27 178
49 877
Indeksi
100
155
137
251
Markkinaosuus
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Indeksi
100
149
135
292
Hinta (euroa/tonni)
855
818
845
681
Indeksi
100
96
99
80
Etelä-Korea
Tuonti (tonnia)
45 154
65 251
46 498
46 068
Indeksi
100
145
103
102
Markkinaosuus
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Indeksi
100
139
102
118
Hinta (euroa/tonni)
562
669
664
618
Indeksi
100
119
118
110
Kaikki muut maat
Tuonti (tonnia)
58 623
70 984
62 844
100 711
Indeksi
100
121
107
172
Markkinaosuus
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Indeksi
100
117
106
199
Hinta (euroa/tonni)
962
860
914
824
Indeksi
100
89
95
86
Lähde: Eurostat.
(455)
Tärkeimmät muut kolmannet maat, jotka vievät päällystettyä hienopaperia unionin markkinoille, ovat Sveitsi, Indonesia ja Etelä-Korea. Tuontimäärien suuntauksista voidaan nähdä, että Kiinasta tulevan tuonnin lisääntyminen oli merkittävämpää kuin mistään muista kolmansista maista. Sveitsistä tuotuja tuotteita myytiin aina merkittävästi korkeammin hinnoin kuin Kiinasta tuotuja tuotteita. Sveitsiläisten tuotteiden markkinaosuus pysyi suhteellisen vakaalla tasolla vuotta 2008 lukuun ottamatta, jolloin osuus nousi tilapäisesti yli 4 prosenttiin ennen palaamistaan suunnilleen vuoden 2006 tasolle tutkimusajanjaksolla. Päällystetyn hienopaperin tuonti Sveitsistä muodostui pääasiassa yhden neljästä edustavasta unionin tuottajasta omistaman yhden yrityksen tuotannosta, ja korkeammat yksikköhinnat saattavat liittyä eri tuotevalikoimaan ja myyntirakenteisiin. Myös Indonesiasta peräisin oleva tuonti tuli unioniin korkeammilla hinnoilla kuin kiinalaisten tuotteiden tuonti lukuun ottamatta tutkimusajanjaksoa, jolloin hinnat putosivat mitä todennäköisimmin pitkälti sellun hintojen laskun vuoksi. Tästä seurannut lisääntynyt tuonti, joka kuitenkin pysytteli määrällisesti alhaisena tutkimusajanjaksolla, johti markkinaosuuteen, joka sekin pysytteli alhaisella tasolla kyseisellä kaudella. Tuonti Etelä-Koreasta unioniin oli määrällisesti vähäistä koko tarkastelujakson ja markkinaosuus pysytteli vakaalla tasolla. Vaikka Etelä-Koreasta tulevan tuonnin hinnat olivat verrattavissa Kiinasta tulevan tuonnin hintoihin, korealaisen tuonnin hinnat eivät laskeneet jatkuvasti kuten kiinalaisen tuonnin hinnat tekivät koko tarkastelujakson ajan. Kaikista muista maista tulevan tuonnin hinnat olivat merkittävästi korkeammat kuin Kiinasta tulevan tuonnin ja tuontimäärät olivat vähäiset.
(456)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti ei vaikuttanut unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.
7.3.5 RAKENTEELLINEN YLIKAPASITEETTI
(457)
Yksi yhteistyössä toiminut kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui unionin tuotannonalan ylikapasiteetista. Kapasiteetin vähentäminen ja unionin tuotannonalan yhdistyminen eivät näin ollen olleet seurausta kiinalaisesta tuonnista, vaan niitä olisi pidettävä ylikapasiteettia torjuvina toimina. Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että unionin tuotannonalalle aiheutui tappioita tarkastelujaksolla, etenkin vuonna 2008, tuottajien rakenneuudistuksista huolimatta, koska unionin tuotannonala ei edelleenkään pystynyt nostamaan hintojaan kustannukset ylittävälle tasolle, kuten 435-444 kappaleessa todettiin. Tilanne aiheutui pääasiassa unionin tuotannonalan hinnat alittavan tuetun tuonnin aiheuttamasta hintapaineesta. Väite oli sen vuoksi hylättävä.
(458)
Lisäksi väitettiin, että unionin tuotannonalan rakenneuudistus saatiin päätökseen vuonna 2009, kun kaksi suurta tuottajaa yhdistyivät, minkä tuloksena unionin tuotannonalan tilanne koheni välittömästi. Rakenneuudistuksia tehtiin vuodesta 2000 lähtien tutkimusajanjaksoon asti. Mainitun yhdistymisen positiivisten vaikutusten olisi pitänyt näkyä kapasiteetin käyttöasteen paranemisena ja ainakin vakaina myyntimäärinä, mutta nämä molemmat indikaattorit heikkenivät tutkimusajanjaksolla. Toisaalta vahvistettiin, että unionin tuotannonalan parantunut kannattavuus tutkimusajanjaksolla aiheutui ensisijaisesti ja suoraan poikkeuksellisesta sellun hintojen laskusta. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
7.4. SYY-YHTEYTTÄ KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(459)
Edellä esitetty analyysi osoittaa, että Kiinasta peräisin olevan halvan tuetun tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat merkittävästi tarkastelujaksolla. Lisäksi havaittiin, että tuonti tapahtui tuetuin hinnoin, jotka olivat alle hintojen, jotka unionin tuotannonala veloitti samanlaisista tuotelajeista unionin markkinoilla.
(460)
Kiinasta halvoin hinnoin tulevan tuetun tuonnin määrän ja markkinaosuuden kasvu osui ajallisesti yhteen unionin kysynnän laskun kanssa vuoden 2006 ja tutkimusajanjakson välillä mutta myös unionin tuottajien markkinaosuuden negatiivisen kehityksen kanssa samalla kaudella. Samaan aikaan voitiin havaita negatiivista kehitystä unionin tuotannonalan taloudellisen ja rahoituksellisen tilanteen keskeisissä indikaattoreissa (ks. 423 kappale).
(461)
Tarkasteltaessa muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, kävi ilmi, että tekijät eivät olleet sellaisia, että ne olisivat poistaneet syy-yhteyden Kiinasta tulevan tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(462)
Edellä esitetyn analyysin perusteella, jossa on asianmukaisesti erotettu toisistaan yhtäältä kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutukset unionin tuotannonalan tilanteeseen ja toisaalta tuettuun hintaan tapahtuneen tuonnin vahingolliset vaikutukset, olisi pääteltävä, että Kiinasta tuleva tuettu tuonti on aiheuttanut unionin tuotannonalalle perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
8. UNIONIN ETU
8.1. ALUSTAVAT HUOMIOT
(463)
Perusasetuksen 31 artiklan mukaisesti tutkittiin, olisiko edellä esitetyistä päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi unionin edun mukaista. Tätä varten mahdollisten toimenpiteiden vaikutusta tarkasteltavana olevan tuotteen unionin tuottajiin, tuojiin, kauppiaisiin ja jakelijoihin sekä käyttäjiin samoin kuin toimenpiteiden toteuttamatta jättämisen vaikutuksia tarkasteltiin kaikkien esitettyjen todisteiden perusteella perusasetuksen 31 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
8.2. UNIONIN TUOTANNONALA
(464)
Unionin tuotannonala koostuu 14:sta tiedossa olevasta tuottajasta, jotka CEPIFINEn arvion mukaan edustavat 98:aa prosenttia päällystetyn hienopaperin unionin tuotannosta. Tuottajat sijaitsevat unionin eri jäsenvaltioissa ja työllistävät suoraan yli 11 000 henkeä tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon liittyen.
(465)
Kaksi tiedossa olleista tuottajista vastusti tutkimuksen vireillepanoa muttei toimittanut mitään lisätietoja eikä toiminut yhteistyössä tutkimuksessa. Käytettävissä olevien tietojen perusteella ja etenkin CEPIFINEn toimittamien tietojen perusteella, jotka osoittivat unionin tuotannonalan tilanteen heikkenemisen, on kuitenkin kohtuullista olettaa, että tuettu tuonti vaikutti negatiivisesti myös näihin kahteen yritykseen. Yhteistyöstä kieltäytymistä ei näin ollen pidetty merkkinä siitä, että niiden tilanne eroaisi muiden unionin tuottajien tilanteesta.
(466)
Unionin tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa Kiinasta tulevasta tuetusta tuonnista. On muistettava, että useimpien vahinkoindikaattorien kehitys oli negatiivista tarkastelujaksolla. Vakavia vaikutuksia kohdistui erityisesti neljän edustavan unionin tuottajan taloudelliseen tilanteeseen liittyviin vahinkoindikaattoreihin, kuten kannattavuuteen ja investointien tuottoon, siitä huolimatta, että tilanne tutkimusajanjaksolla koheni hieman. Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenee erittäin todennäköisesti edelleen.
(467)
Tasoitustullien käyttöönoton odotetaan palauttavan unionin markkinoille tehokkaat ja tasapuoliset kilpailuedellytykset, jolloin unionin tuotannonala voi mukauttaa päällystetyn hienopaperin hinnat sellaisiksi, että niissä tulevat esiin eri komponenttien kustannukset. Voidaan odottaa, että toimenpiteiden käyttöönotto tarjoaisi unionin tuotannonalalle tilaisuuden saada takaisin ainakin osa tarkastelujaksolla menetetystä markkinaosuudesta, mikä edelleen parantaisi sen taloudellista tilannetta ja kannattavuutta.
(468)
Sen vuoksi pääteltiin, että lopullisten tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa olisi unionin tuotannonalan etujen mukaista.
8.3. TUOJAT JA KAUPPIAAT
(469)
Kyselylomakkeita lähetettiin valituksessa luetelluille 14:lle tiedossa olleelle etuyhteydettömälle tuojalle ja kauppiaalle unionissa. Tutkimuksen aikana ilmoittautui myös useita muita kauppiaita. Lopulta tutkimuksessa toimi yhteistyössä 13 yritystä, vaikkakin jotkin näistä toimittivat vain osittaisia vastauksia. Tuojien havaittiin toimivan markkinoilla myös kauppiaina, minkä vuoksi kaikista näistä osapuolista käytetään jäljempänä nimitystä ’kauppiaat’.
(470)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että kaikki kauppiaat ostivat päällystettyä hienopaperia useista lähteistä ja pääasiassa unionin tuottajilta. Kauppiaista kaksi ei ostanut Kiinasta tuotua päällystettyä hienopaperia lainkaan tai osti vain toisinaan. Tarkasteltavana olevan tuotteen ostoista määrällisiä tietoja toimittaneiden kymmenen yrityksen osuus Kiinasta tulevan tuonnin kokonaismäärästä oli yhteensä 47 prosenttia. Tuonti, myös Kiinasta tuleva tuonti, oli vain vähäinen osa niiden kokonaisliiketoiminnasta, joten ehdotettujen toimenpiteiden mahdolliset negatiiviset vaikutukset ovat todennäköisesti vähäiset. Kaikki kauppiaat totesivat, että unionissa ja Kiinassa tuotettu päällystetty hienopaperi on enimmäkseen samanlaatuista ja keskenään vaihdettavissa. Tutkimuksessa vahvistui lisäksi, että muita hankintalähteitä on paljon, ja kauppiaat voivat hyödyntää niitä ainakin pidemmällä aikavälillä.
(471)
Kaksi tuontia harjoittavaa kauppiasta osti päällystettyä hienopaperia pääasiassa Kiinasta. Molemmat yritykset totesivat, että niillä olisi vaikeuksia hankkia tuotteita unionin tuottajilta, koska niiden olisi turvauduttava perinteisiin myyntikanaviin ja jakelusopimuksiin tuottajien vaatiman vähimmäistilausmäärän vuoksi. Tämä ei kuitenkaan suoraan vaikuta unionin tuottajilta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin saatavuuteen, koska unionin tuottajilla on riittävästi käytettävissä olevaa kapasiteettia. Väite oli sen vuoksi hylättävä.
(472)
Mahdollisen kustannusten nousun siirtämisestä asiakkaiden kannettavaksi kaikki yhteistyössä toimineet kauppiaat viittasivat hintojen suureen avoimuuteen unionin markkinoilla ja totesivat, että ne pystyisivät nostamaan myyntihintojaan loppuasiakkaille ainoastaan, jos unionin yleinen hintataso kohoaisi. Tällä perusteella ja kun otetaan huomioon, että tasoitustullien haluttuna vaikutuksena on mm. nostaa hintatasoa unionissa kustannukset kattavalle tasolle, voidaan odottaa, että tuojat pystyisivät siirtämään tasoitustullien aiheuttamat mahdolliset hinnannousut ainakin osittain asiakkaidensa maksettavaksi. On myös muistettava, kuten edellä on mainittu, että Kiinasta tulevan tuonnin havaittiin muodostavan vain hyvin pienen osan kauppiaiden kokonaisliiketoiminnasta ja että tasoitustullien vaikutus tulisi sen vuoksi olemaan hyvin vähäinen. Lisäksi katsotaan myös, että tuojat saavat suuremmat voitot kiinalaisilta tuottajilta hankkimansa päällystetyn hienopaperin jälleenmyynnistä, minkä vuoksi ne pystyvät myös tekemään vähemmän voittoa ottamalla kantaakseen ainakin osittain kustannusten kohoamisen.
(473)
Sen vuoksi lopullisten toimenpiteiden käyttöönotolla ei pitäisi olla merkittävää negatiivista vaikutusta tuojiin ja kauppiaisiin.
8.4. KÄYTTÄJÄT
(474)
Kyselylomakkeita lähetettiin valituksessa luetelluille kahdeksalle tiedossa olleelle käyttäjälle unionissa. Tutkimuksen aikana ilmoittautui myös useita muita käyttäjiä. Kaikkiaan viisi yritystä toimitti täydellisen tai osittaisen vastauksen kyselylomakkeeseen. Nämä yritykset sijaitsevat eri puolilla unionia ja edustavat painotaloja ja kustantamoja. Koska painotalojen ja kustantamoiden markkinaedellytysten ja kustannusrakenteiden havaittiin eroavan toisistaan, toimenpiteiden vaikutusta analysoitiin erikseen kunkin ryhmän osalta.
8.4.1 PAINOTALOT
(475)
Vain yksi painotalo toimitti perustietoja. Painotalon toimittamien tietojen mukaan päällystetyn hienopaperin osuus painetun materiaalin kokonaistuotantokustannuksista oli suhteellisen suuri. Tutkimuksessa osoitettiin, että painotalot hankkivat päällystettyä hienopaperia enimmäkseen unionin tuottajilta, mutta samalla vahvistettiin, että unionissa ja Kiinassa tuotettu päällystetty hienopaperi on laadultaan samanlaista ja että kauppiaiden välillä on voimakasta hintakilpailua.
(476)
Painotalot totesivat, että mahdollisella hinnan korotuksella olisi merkittävä negatiivinen vaikutus niiden kannattavuuteen. Väitettiin, että myös painoteollisuuteen kohdistuu jo nyt paineita rakenteellisen ylikapasiteetin vuoksi ja että päällystetyn hienopaperin ostohintojen nousu aiheuttaisi lisäpaineita painotaloille. Kun otetaan huomioon painotalojen käyttämän kiinalaisen päällystetyn hienopaperin vähäiset määrät (suurin osa tarvittavasta päällystetystä hienopaperista hankitaan edelleen unionin tuottajilta), mahdollisen tullin suoraa vaikutusta pidettiin vähäisenä. Unionin markkinoiden yleisen hinnannousun osalta katsottiin, että koska hinnannousu vaikuttaisi kaikkiin talouden toimijoihin, vaikutus olisi neutraali.
8.4.2 KUSTANTAMOT
(477)
Kustannusyrityksiltä saatiin neljä kyselylomakevastausta. Vain yksi yritys oli ostanut kiinalaista päällystettyä hienopaperia vähäisiä määriä tutkimusajanjaksolla. Kaksi yrityksistä toimitti määrällisiä tietoja päällystetyn hienopaperin käytöstä.
(478)
Yleisesti havaittiin, että niiden tuotteiden osuus, joissa päällystettyä hienopaperia käytetään, oli keskimäärin 16 prosenttia näiden yritysten kokonaisliikevaihdosta ja alalla saavutettu keskimääräinen voitto oli noin 12 prosenttia. Lisäksi havaittiin, että nämä kuusi yritystä ostivat päällystettyä hienopaperia pääasiassa unionin tuottajilta ja vain yksi niistä käytti Kiinasta tuotua päällystettyä hienopaperia. Tutkimusajanjakson jälkeen toinenkin alkoi osaa kiinalaisia tuotteita. Sen vuoksi ja etenkin kun otetaan huomioon, että kustannussektorilla Kiinasta tulevaa päällystettyä hienopaperia käytetään vähäisiä määriä, kiinalaista tuontia koskevien tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto ei todennäköisesti vaikuta vakavasti tähän sektoriin. Lisäksi näiden yritysten havaittiin olevan kannattavia, ja ne pystyvät siirtämään hinnankorotukset lopulliselle asiakkaalle helpommin, koska niissä on yleisempää käyttää asiakkaan valitsemaa ja ostamaa paperia, jolloin asiakas itse ostaa tuotannossa käytettävän paperin. Kustantajien ostovoima on myös suuri mittakaavaetujen ansiosta.
(479)
Kaksi painotaloja ja kustantamoja edustavaa järjestöä toimitti huomautuksia. Yksi vastusti tullien käyttöönottoa ja väitti, että hinnankorotukset johtaisivat korkeampiin kustannuksiin ja sen myötä kilpailukyvyn ja työpaikkojen menetyksiin jatkojalostusteollisuudessa. Toisen kanta oli neutraali, mutta se väitti, että toimenpiteille voisi olla kielteisiä vaikutuksia jatkojalostusteollisuudessa, koska hinnankorotukset voisivat johtaa painoteollisuuden siirtämiseen muualle, mikä johtaisi jatkojalostuspainotuotteiden tuonnin kasvuun.
(480)
Tutkimuksen mukaan paperituotteissa on useita segmenttejä odotetun kasvun perusteella ja korkealaatuisen painopaperin segmentti, jossa päällystettyä hienopaperia pääasiassa käytetään, on edelleen kasvamassa. Väite siitä, että tappiot siirtyisivät jatkojalostusmarkkinoille, oli erittäin epätarkka, eikä sen tueksi esitetty mitään tietoja tai näyttöä.
(481)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen sama väite jatkojalostusteollisuuteen kohdistuvista mahdollisista vaikutuksista esitettiin uudelleen ja sen tueksi esitettiin se tosiseikka, että painotuotteiden tuonti Kiinasta kasvoi nopeasti viime vuosina ja saavutti ilmeisesti merkittävän markkinaosuuden kaikkien painotuotteiden Euroopan kulutuksessa.
(482)
Kuten edellä selitettiin, painotalojen yhteistyö oli vähäistä, ja saatujen vähäisten määrällisten tietojen perusteella todettiin, että kannattavuustasonsa ja päällystetyn hienopaperin muodostaman kustannusosuuden perusteella painotalot ovat herkkiä hinnankorotuksille. Useimmat painotalot ostivat tutkimusajanjaksolla kiinalaista paperia kuitenkin vain hyvin vähäisiä määriä tai eivät lainkaan, ja painotalojen käyttämä kiinalaisen paperin määrä on yleisesti vähäinen, minkä vuoksi tullin suora vaikutus olisi vähäpätöinen. Useimmat painotalot totesivat myös, että koska ne edellyttävät lyhyitä toimitusaikoja, suora hankinta kolmansista maista on jatkossakin vähäistä.
(483)
Kiinasta tulevia jatkojalostuspainotuotteita koskevien väitteiden osalta on huomattava, että painotuotteita koskevat tuontitilastot kattavat laajan tuotevalikoiman, johon sisältyy painotuotteita, joita ei ole painettu päällystetylle hienopaperille. Käytettävissä olevien tietojen perusteella ei pystytty arvioimaan, mikä osa Kiinasta tuoduista tuotteista on painettu tarkasteltavana olevalle tuotteelle ja mikä muun tyyppiselle paperille. Toimitettujen tietojen perusteella kuitenkin tiedetään, että Kiinasta peräisin olevat painotuotteet ovat enimmäkseen tiettyihin kategorioihin kuuluvia kirjoja, lastenkirjoja, kalentereita, pakkauksia ja kortteja. Tuotteita, jotka ovat ”ajankohtaisempia”, kuten viikko- ja kuukausilehdet ja muut lehdet, ei niinkään todennäköisesti tuoda Kiinasta kuljetukseen tarvittavan ajan vuoksi. Joidenkin painotuotteiden painaminen saatetaan todennäköisemmin siirtää muualle, mutta toisaalta on tuotelajeja, joiden osalta läheisyys ja palvelut ovat ratkaisevia, eikä niihin sen vuoksi vaikuta ulkomainen kilpailu. Vaikka paperi on merkittävä kustannustekijä painoteollisuudessa, kyseessä on myös työvoimavaltainen teollisuudenala, minkä vuoksi työvoimakustannukset saattavat olla merkittävämpi peruste tuotannon siirtämistä koskevissa suuntauksissa. Ei kuitenkaan voida sulkea pois mahdollisuutta, että päällystetylle hienopaperille painettujen tuotteiden tuonti lisääntyisi, mutta ei ole mahdollista arvioida tarkasti, mikä lisääntymisen taso olisi ja missä määrin sillä olisi vaikutusta painotuotteiden tuottajien kilpailukykyyn ja näin ollen mitä suoria vaikutuksia hintojen kohoamisella saattaisi olla unionin jatkojalostuspainoteollisuuteen.
(484)
Toimitettujen tietojen perusteella tiedetään myös, että painoteollisuus kärsii rakenteellisesta ylikapasiteetista, minkä vuoksi sektorin rakenneuudistus jatkuu. Yksi rakenneuudistuksen taustavoimista oli myös paperintuottajien yhdistyminen arvoketjussa. Painoteollisuuden mahdollisten hinnankorotusvaikeuksien katsotaan johtuvan suureksi osaksi tästä painoteollisuuden rakenteellisesta ylikapasiteetista.
8.4.3 KÄYTTÄJIÄ KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(485)
Kun otetaan huomioon edellä esitetty, vaikutus käyttäjiin kyseisellä kahdella erillisellä sektorilla vaikuttaa olevan yleisesti vähäinen, vaikka Kiinasta peräisin olevaan tuontiin sovellettavilla toimenpiteillä on todennäköisesti negatiivisia vaikutuksia joihinkin käyttäjiin. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään merkittäviä vaikutuksia, jotka kohdistuisivat käyttäjiin, jotka ostavat paperia pääasiassa muista lähteistä kuin Kiinasta. Useimmat käyttäjät päinvastoin totesivat, että koska ne edellyttävät lyhyitä toimitusaikoja, hankinta kolmansista maista on vähäistä. Painoteollisuuden hinnankorotusvaikeuksien katsotaan johtuvan pikemminkin painoteollisuuden rakenteellisesta ylikapasiteetista.
(486)
Esitettiin myös väite, jonka mukaan toimenpiteet aiheuttaisivat tarjonnan puutetta markkinoilla ja pidempiä toimitusaikoja käyttäjille.
(487)
Asianomaiset osapuolet, jotka esittivät väitteitä tarjonnan mahdollisesta puutteesta, eivät antaneet mitään määrällisiä arvioita näistä mahdollisista puutteista. Näitä väitteitä ei vaikuta tukevan unionin tuottajien kapasiteetin käyttöaste, joka oli 83 prosenttia tutkimusajanjaksolla, mikä tarkoittaa sitä, että käytettävissä olevaa kapasiteettia on noin miljoona tonnia. Tällä perusteella on epätodennäköistä, että puutetta ilmenisi.
(488)
Sen vuoksi pääteltiin, että saatujen tietojen perusteella Kiinasta peräisin olevaan päällystettyyn hienopaperiin sovellettavilla tasoitustoimenpiteillä ei mitä todennäköisimmin olisi merkittävää negatiivista vaikutusta tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjiin.
8.5. UNIONIN ETUA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(489)
Edellä esitetyn perusteella olisi pääteltävä, että unionin edusta saatavilla olevien tietojen perusteella ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa.
9. TASOITUSTOIMENPITEET
9.1. VAHINGON KORJAAVA TASO
(490)
Tuettua tuontia, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön tukien vastaiset toimenpiteet, jotta tuetusta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuottajille enää enempää vahinkoa.
(491)
Näiden toimenpiteiden tasoa määritettäessä otettiin huomioon todetut tukimarginaalit ja unionin tuottajille aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrä ylittämättä todettua tukimarginaalia.
(492)
Vahingollisen tuetun tuonnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi oltava sellaisia, että unionin tuotannonala voisi niiden ansiosta kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellaisen myyntivoiton (ennen veroja), joka voitaisiin kohtuudella saada kyseisellä tuotannonalalla samankaltaisen tuotteen myynnistä unionissa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman tuetun tuonnin vaikutusta.
(493)
Valituksen tekijä pyysi, että tavoitevoitto olisi asetettava vähintään 10 prosenttiin; perusteena se käytti odotettua voittomarginaalia, jota riippumattomat luokituslaitokset käyttävät luokittelumenetelmässään, sekä toisella paperintuotantosektorilla, johon kiinalainen tuonti ei vaikuta, toimivan tuottajan saavuttamaa voittoa.
(494)
Valituksessa ehdotettua tavoitevoittoa ja valituksen tekijän myöhempää pyyntöä tarkasteltiin kyselylomakevastausten sekä edustavien unionin tuottajien toimitiloihin tehtyjen tarkastuskäyntien perusteella. Katsottiin, että tavoitevoiton pitäisi heijastaa korkeiden ennakkoinvestointien tarvetta ja tähän pääomavaltaiseen tuotannonalaan liittyviä riskejä tilanteessa, jossa ei esiinny polkumyyntituontia tai tuettua tuontia. Myös koneisiin tehtävien investointien kustannukset otettiin huomioon. Näin ollen katsottiin, että voittomarginaalia, joka on 8 prosenttia liikevaihdosta, voidaan pitää sellaisena sopivana vähimmäismääränä, jonka unionin tuottajien voitiin odottaa saavuttavan ilman vahingollista tuettua tuontia.
(495)
Tämän perusteella unionin tuottajille laskettiin samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamaton hinta. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin lisäämällä edellä mainittu 8 prosentin voittomarginaali tuotantokustannuksiin.
(496)
Yhden yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan ryhmään kuuluvan yhden yrityksen vientimyyntiä ei otettu huomioon 382 kappaleessa esitetyistä syistä.
(497)
Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla tuotelajeittain kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien painotettua keskimääräistä tuontihintaa unionin tuottajien unionin markkinoilla myymien tuotelajien vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan tutkimusajanjaksolla. Vertailun tulokseksi saatu hinnanero ilmaistiin sitten prosentteina verrattujen tuotelajien keskimääräisestä cif-tuontiarvosta.
9.2. LOPULLISET TOIMENPITEET
(498)
Tuetusta tuonnista, vahingosta, syy-yhteydestä ja unionin edusta edellä tehtyjen päätelmien perusteella katsotaan, että Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskeva lopullinen tasoitustulli olisi otettava perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti käyttöön polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisena alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Tässä tapauksessa tullin olisi oltava todetun tukimarginaalin suuruinen.
(500)
Kiinaa koskevat vahingon poistavat marginaalit, tukimarginaalit sekä lopullisen tasoitustullin ehdotetut määrät ilmaistuna cif-tuontihintana unionin rajalla tullaamattomana ovat seuraavat:
Vientiä harjoittava tuottaja
Tukimarginaali
Vahinkomarginaali
Tasoitustulli
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
4 %
39,1 %
4 %
Kaikki muut yritykset
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Rinnakkaisesta polkumyyntitutkimuksesta voidaan todeta, että perusasetuksen 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ja polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (27) 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti mihinkään tuotteeseen ei saa samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituesta johtuneen saman tilanteen korjaamiseksi. Tukijärjestelmistä vain yksi, kuten 235-245 kappaleessa todetaan, koskee vientitukea. Asianomaisen yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaalia oikaistaan vastaavasti rinnakkaisessa polkumyyntitutkimuksessa. Kun otetaan huomioon alhaisemman tullin säännön käyttö rinnakkaisessa polkumyyntitutkimuksessa ja tässä tutkimuksessa havaittu tuen määrä, muiden tukijärjestelmien osalta ei pidetty tarpeellisena tutkia tarkemmin, tasoittuvatko samat tuet kahteen kertaan ja missä määrin, kun polkumyynti- ja tasoitustullit otetaan samaan aikaan käyttöön saman tuotavan tuotteen osalta.
(501)
Tässä asetuksessa vahvistetut yrityskohtaiset tasoitustullit on määritetty tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Tästä syystä ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja) yksinomaan asianomaisesta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu 1 artiklassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(502)
Kaikki näiden yksilöllisten tasoitustullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle (28), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(503)
Tasoitustullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi jäännöstullia olisi sovellettava sekä yhteistyöstä kieltäytyneisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että niihin tuottajiin, jotka eivät harjoittaneet vientiä unioniin tutkimusajanjakson aikana.
10. ILMOITTAMINEN
(504)
Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiotaan suositella lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamista Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa. Osapuolille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä huomautuksia tämän ilmoituksen johdosta. Osapuolten huomautuksia tarkasteltiin ja niiden perusteella tehtiin tarvittaessa muutoksia päätelmiin,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen tasoitustulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaa päällystettyä hienopaperi, joka on yhdeltä tai molemmilta puolilta päällystettyä paperia, kartonkia tai pahvia (lukuun ottamatta voimapaperia, -kartonkia ja -pahvia), joko arkkeina tai rullina, ja jonka paino on 70 g/m2 tai enemmän mutta enintään 400 g/m2 ja vaaleus enemmän kuin 84 (mitattuna standardin ISO 2470-1 mukaisesti) ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 ja ex 4810 99 90(Taric-koodit 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 ja 4810999020).
Lopullista tasoitustullia ei sovelleta rulliin, jotka soveltuvat käytettäväksi rullapainokoneissa. Rullapainokoneissa käytettäväksi soveltuvat rullat määritellään niiksi rulliksi, jotka - jos ne testataan IGT-pintalujuutta koskevan ISO-testistandardin ISO 3783:2006 (Determination of resistance to picking - Accelerated speed method using the IGT-type tester (electric model)) mukaisesti - antavat tulokseksi alle 30 N/m, kun mittaus tehdään paperin poikkisuunnassa (CD), ja tulokseksi alle 50 N/m, kun mittaus tehdään konesuunnassa (MD). Lopullista tasoitustullia ei sovelleta monikerroksiseen paperiin eikä monikerroksiseen kartonkiin.
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen tasoitustulli on seuraavien yritysten valmistamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:
Yritys
Tasoitustulli
Taric-lisäkoodi
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
4 %
B013
Kaikki muut yritykset
12 %
B999
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tullimääräyksiä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 6 päivänä toukokuuta 2011.